Справа № 396/1221/19
Провадження № 1-кс/396/106/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.04.2020 року м.Новоукраїнка

Слідчий суддя Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши матеріали за скаргою адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про скасування повідомлення про підозру в рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000548, -

ВСТАНОВИВ:
Адвокат ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28, ч.1 ст.125 КК України.

В своєму клопотанні посилається на те, що в матеріалах кримінального провадження відсутні достатні докази для підозри ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні ними кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28, ч.1 ст.125 КК України, за підозрою якого їм вручено повідомлення 24.01.2020 року.

Вважає, що постановою від 21.11.2019р. заступинком керівника Новоукраїнської місцевої прокуратури в Кіровоградській області ОСОБА_6 було замінено прокурора ОСОБА_7 без зазначення жодних підстав, пердбачених ч.2,3 ст.37 КПК України, крім того, на час ознайомлення адвокатом з матеріалами кримінального провадження, постанова від 29.07.2019 року про призначення прокурора та повідомлення про його призначення не були підписані керівником. Тому вважає, що дана обставина свідчить про незаконність проведення досудового слідства.

Крім того, вважає, що слідчий ОСОБА_8 без права проводити слідчі дії, без оформлення протоколу відібрала у потерпілої ОСОБА_9 заяву про залучення до матеріалів справи амбулаторної картки, яка вподальшому використовувалася як речовий доказ, ще до внесення відомостей про заяву про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР. Також слідчий ОСОБА_8 05.08.2019 року проводила допит потерпілого ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_10 без права проводити слідчу дію, адже групу слідчих з її участю призначено лише 03.09.2019 року.

Слідчий ОСОБА_11 винесла постанову 30.07.2019 р. про початок досудового розслідування, не перевіривши про наявність розпочатого досудового розслідування щодо того ж кримінального правопорушення.

Адвокат зазначає, що в повідомленні про підозру не зазначено якими саме доказами підтверджуються викладені обставини, є лише посилання на висновок експерта, вважає, що в матеріалах справи в діях ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відсутній склад злочину в розумінні ч.1 ст.2 КК України та відсутні докази для підозри, тому орган досудового розслідування під час повідомлення про підозру ОСОБА_4 та ОСОБА_5 чітко не вказав про беззаперечність фактів викладених у тексті підозри та згідно обставин викладених у тексті підозри відсудні беззаперечні докази вини останніх у вчиненні кримінального правопорушення, а повідомлення про підозру підлягає скасуванню.

В судове засідання адвокат ОСОБА_3 не з`явилася у зв`язку з рішенням Ради суддів України від 17.03.2020 року №19 та з метою мінімізації ризиків розповсюдження гострої распіраторної хвороби COVID-19, просила проводити розгляд клопотання без її участі або відкласти до закінчення карантину.

Прокурор ОСОБА_12 07.04.2020р. до суду подав клопотання, в якому просив, розглядати справу у його відсутності та просив відмовити в задоволенні клопотання, оскільки відповідно до ст.220 КПК України клопотання подається прокурору, а слідчому судді скарга, крім того, вважає, що слідчим 24.01.2020 року було вручено підозру ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за наявності достатніх доказів, крім того вважає, що адвокатом порушено десятиденний строк подання даної скарги відповідно до ст.304 КПК України, а клопотання про поновлення даного строку адвокат не подала.

Слідчий ОСОБА_13 07.04.2020р. до суду подала заяву, в якій просила розглядати клопотання без її участі та прийняти її пояснення, відповідно до яких остання повідомила, що всі слідчі дії проводилися на законних підставах. Група слідчих у складі слідчих ОСОБА_14 та ОСОБА_15 була призначена 29.07.2019 року, однак в оформленні постанови була зроблена описка, вказано невірну дату 03.09.2019 року, крім того, в матеріалах кримінального провадження наявні всі належним чином оформленні документи. Щодо відібрання заяви від ОСОБА_9 , пояснила, що у зв`язку зі службобою навантаженістю слідчого ОСОБА_14 , дійсно слідчий ОСОБА_15 відібрала у потерпілої медичну документацію, яку передала того ж дня слідчій ОСОБА_14 , оскільки відповідно до постанови від 29.07.2019 року ОСОБА_15 входила до групи слідчих. В подальшому на законних підставах, після отримання амбулаторної картки, призначено та проведено експертизу, а потім призначено ще й додаткову експертизу. Тому вважає, що на підставі свідчень потерпілої ОСОБА_9 , свідка ОСОБА_10 , проведених слідчих експерементів, висновків експерта, свідчень свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 на законних підставах за наявності достатніх доказів вручено повідомлення про підозру ОСОБА_18 та ОСОБА_19 ..

З 12 по 03 квітня 2020 року в Україні запроваджено карантин через спалах у світі короновірусу "COVID-19". Таке рішення було прийнято на засіданні КМУ 12.03.2020 № 211. Загальнонаціональний карантин, який мав тривати до 3 квітня включно, продовжено на 21 день - до 24 квітня включно. Відповідне рішення Уряд ухвалив 25 березня 2020 року. З 18 березня 2020 року та на час тривалості карантину, тобто по 24.04.2020 року, в Україні припинено залізничні, авіаційні, автобусні міжміські та міжобласні пасажирські перевезення (постанова КМУ від 16.03.2020 № 215). Рада суддів України листом від 16.03.2020 р. N 9рс-186/2011.03.2020 та враховуючи постанову КМУ № 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" рекомендувала судам на період карантину встановити особливий режим роботи суду, а саме роз`яснити громадянам можливість відкладення розгляду справ у зв`язку із карантинними заходами та можливість розгляду справ у режимі відеоконференції.

Отже, з врахуванням вищенаведеного, суд, вважає розгляд данї скарги необхідно розглянути без участі сторін на підставі поданих матеріалів.

Вивчивши скаргу та додані до неї матеріали, дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників процесу, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.10 ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Слідчим суддею встановлено, що повідомлення про підозру від 24.01.2020 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28, ч.1 ст.125 КК України ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вручено 24.01.2020 року. Клопотання до слідчого судді, з яким звернулася адвокат ОСОБА_3 в інтрересах підозрюваних ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до суду надійшло 07.04.2020 року, тобто в межах строку передбаченого п.10. ч.1 ст.303 КПК України, оскільки в матеріалах досудового розслідування відсутня постанова про закриття кримінального провадження та відсутні відомості, що обвинувальний акт звернено до суду, тому посилання прокурора у своїй заяві на порушення адвокатом процедури та строків звернення з даним клопотанням слідчим суддею не приймається.

Процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями глави 22 КПК України: порядок повідомлення про підозру передбачено ст. 278, випадки повідомлення про підозру передбачені ст. 276, зміст повідомлення про підозру ст. 277 вказаного закону.

Отже підставою оскарження вказаного процесуального рішення є порушення вище вказаних процесуальних норм.

Так, відповідно до положень ст.276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу.

Згідно із ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.

Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Відповідно до ч.1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з врахуванням положень ст.17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень п.10 ч.1 ст.303 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.

Згідно з положеннями ст. 89 КПК України, визнання доказів недопустимими належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду.

При цьому повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру.

Із поданої скарги вбачається, що підставами для скасування повідомлення про підозру, адвокат ОСОБА_3 вважає те, що постановою від 21.11.2019р. заступинком керівника Новоукраїнської місцевої прокуратури в Кіровоградській області ОСОБА_6 було замінено прокурора ОСОБА_7 без зазначення жодних підстав, передбачених ч.2,3 ст.37 КПК України, крім того, на час ознайомлення адвокатом з матеріалами кримінального провадження, постанова від 29.07.2019 року про призначення прокурора та повідомлення про його призначення не було підписане керівником.

Однак, в матеріалах кримінального провадження наявні всі належним чином оформленні документи.

Посилання адвоката на той факт, що ОСОБА_8 без права проводити слідчі дії, без оформлення протоколу відібрала у потерпілої ОСОБА_9 заяву про залучення до матеріалів справи амбулаторної картки, яка вподальшому використовувалася як речовий доказ, ще до внесення відомостей про заяву про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР та те, що слідчий ОСОБА_8 05.08.2019 року проводила допит потерпілого ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_10 без права проводити слідчу дію, адже групу слідчих з її участю призначено лише 03.09.2019 року, слідчим суддею не приймається, оскільки слідчий ОСОБА_13 у своїх поясненнях зазначила, що група слідчих у складі слідчих ОСОБА_14 та ОСОБА_15 була призначена 29.07.2019 року, однак в оформленні постанови була зроблена описка, вказано невірну дату 03.09.2019 року, тому слідча ОСОБА_8 входила до складу групи слідчих та мала законні підстави на проведення слідчих дій.

Повідомлення про підозру ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , за своїм змістом повністю відповідає вимогам ст.277 КПК України і містить усі необхідні відомості.

На стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття "обґрунтована підозра" як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п.175 Рішення в справі "Нечипорук і Йонкало проти України" (заява N42310/04, рішення від 21 квітня 2011 року, остаточне 21.07.2011)), оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.

При цьому, слід зазначити, що для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Крім того, при вирішенні питання про обґрунтованість пред`явленої підозри ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , слідчий суддя виходить з тих міркувань, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, оцінюючи докази на предмет наявності обґрунтованої підозри, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.

За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

Обставини здійснення підозрюваними конкретних дій та доведеність їх вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування та під час судового розгляду.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Оцінюючи в сукупності обставини провадження та враховуючи достатню наявність доказів про вчинення інкримінованого підозрюваними ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28, ч.1 ст.125 КК України, слідчий суддя вбачає обґрунтованість підозри ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , у її розумінні практики Європейським судом з прав людини.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для повідомлення такій особі про підозру. Дослідивши матеріали провадження в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.

Як встановлено при розгляді скарги, за своїм змістом складена підозра 24.01.2020 р. відповідає вимогам ст.277 КПК України, та підозру було складено за наявності достатніх доказів, які давали можливість дійти переконливого висновку, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були причетні до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 28, ч.1 ст.125 КК України.

У зв`язку із вищевикладеним, слідчий суддя приходить до висновку, що при здійсненні повідомлення про підозру органом досудового розслідування було дотримано вимоги положень ст. 276-278 КПК України, та оскільки заявником не наведено даних, які б викликали сумнів щодо законності повідомлення про підозру ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № №0000548 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28, ч.1 ст.125 КК України, а відтак відсутні підстави для задоволення скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 307 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:
В задоволені скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про скасування повідомлення про підозру в рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000548 - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня отримання її копії безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду

Слідчий суддя: ОСОБА_1