Справа № 361/1965/20
Провадження № 1-кп/361/536/20
В И Р О К
Іменем України

02 липня 2020 року м. Бровари
Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю потерпілого ОСОБА_5
за участю обвинуваченого ОСОБА_6
за участю захисника ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бровари матеріали кримінального провадження № 0000733 від 09.03.2020 року, за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Комуна, Голопристанського району, Херсонської області, громадянина України, українця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з неповною середньою освітою, неодруженого, не маючого на утриманні малолітніх дітей, офіційно не працюючого, раніше судимого, а саме: вироком Цюрупинського районного суду Херсонської області від 30.05.2016 року, за ч. 3 ст. 185 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК України, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік; вироком Цюрупинського районного суду Херсонської області від 18.09.2018 року, за ч. 2 ст. 185, ч. 1, 4 ст. 71 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:
І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи неодноразово раніше судимим за вчинення корисливих правопорушень (злочинів), належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знову вчинив корисливе кримінальне правопорушення (злочин) за наступних обставин.

08 березня 2020 року, приблизно о 19 годині 50 хвилин, ОСОБА_6 перебував на першому поверсі у приміщенні кухні в будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , де знаходилась гр. ОСОБА_5 та в цей час у нього виник умисел на відкрите викрадення чужого майна.

Того ж дня, приблизно о 19 годині 50 хвилин, ОСОБА_6 , реалізуючи свій умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, розуміючи та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого збагачення, передбачаючи негативні наслідки своїх незаконних дій, розуміючи, що за його діями спостерігає потерпіла ОСОБА_5 , відштовхнув руки потерпілої та витягнув з лівої кишені штанів, в які на той час вона була одягнена, грошові кошти в сумі 3900 грн. 00 коп.

Після цього, ОСОБА_6 залишив місце вчинення злочину з викраденим майном, обернувши тим самим останнє на свою користь, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 майнової шкоди на загальну суму 3900 грн. 00 коп.

ІІ. Стаття (частина статті) закону про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається ОСОБА_6 .
З огляду на наведене та у світлі формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, суд кваліфікує дії ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.
Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.
ІІІ. Позиція сторони захисту.
Вказаних висновків суд дійшов з урахуванням пояснень обвинуваченого, який будучи допитаним у судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) визнав повністю, дав покази, підтвердив обставини його скоєння.
ОСОБА_6 пояснив, що дійсно, 08.03.2020 року, приблизно о 19 годині 50 хвилин, перебуваючи на першому поверсі приміщення, за адресою: АДРЕСА_2 , витягнув з лівої кишені штанів ОСОБА_5 грошові кошти у сумі 3900 гривень 00 копійок. При цьому, обвинувачений пояснив, що у момент вчинення злочину розумів, що за його діями спостерігає потерпіла ОСОБА_5 .

Обвинувачений виразив готовність понести покарання за вчинене у межах своєї вини.
IV. Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
Покази обвинуваченого є послідовними, логічними та такими, що не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позиції.

Суд, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України приймає до уваги, що показання обвинуваченого ОСОБА_6 відповідають фактичним обставинам, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються, зміст цих обставин вказаними особами розуміється правильно, сумнівів стосовно добровільності та істинності його позиції у суду немає, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно цих обставин, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів які характеризують особу обвинуваченого, що узгоджується з ч. 3 ст. 349 та ст. 351 КПК України.

Учасникам кримінального провадження роз`яснено, що вони в такому випадку будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

V. Відомості, які характеризують особу обвинуваченого.
Обвинувачений ОСОБА_6 має не повну середню освіту, не одружений, офіційно не працюючий, не маючий на утриманні малолітніх дітей, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше судимий.

Крім того, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий, останній раз вироком Цюрупинського районного суду Херсонської області від 18.09.2018 року, за ч. 2 ст. 185, ч. 1, 4 ст. 71 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці, яке обвинувачений не відбув.

VІ. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , згідно ст.66 КК України, є щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , згідно ст.67 КК України, є рецидив злочинів.

VІІ. Мотиви призначення покарання.
Призначаючи міру покарання ОСОБА_6 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, відомості, які характеризують особу обвинуваченого, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 .

Виходячи з викладеного, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, особу винного, який визнає свою вину повністю, суд дійшов висновку про призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, у межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України, на строк 4 роки.

Крім того, суд враховує ту обставину, що обвинувачений ОСОБА_6 засуджений вироком Цюрупинського районного суду Херсонської області від 18.09.2018 року, за ч. 2 ст. 185, ч.ч. 1, 4 ст. 71 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці та покарання по зазначеному вироку не відбув.

За таких обставин при призначенні покарання, обвинуваченому ОСОБА_6 до покарання, призначеного за даним вироком, слід частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Цюрупинського районного суду Херсонської області від 18.09.2018 року, за правилами ч. 1 ст. 71 КК України та остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Суд вважає, що саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та цілком відповідатиме тяжкості вчиненого ним злочину.

VІІІ. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_6 був затриманий 09.03.2020 року. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 11.03.2020 року, обвинуваченому ОСОБА_6 обрано та від 07.05.2020 року продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи вищевикладене, до набрання вироком законної сили, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 слід залишити без змін.

За правилами ч. 5 ст. 72 КК України в редакції ЗУ № 838-VIII, обвинуваченому ОСОБА_6 , на підставі ухвали Херсонського апеляційного суду від 30 жовтня 2019 року, слід зарахувати у строк відбуття покарання, строк попереднього ув`язнення, а саме період з 18.05.2017 року по 24.05.2017 року та з 10.06.2018 року по день набрання вироком законної сили, тобто 31.10.2019 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавленні волі. Зарахувати строк у строк відбуття покарання, строк попереднього ув`язнення з 09.03.2020 року по 02.07.2020 року включно - з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Цивільний позов по справі не заявлено.

Процесуальних витрат у даному кримінальному провадженні не понесено.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішено, згідно положень ст. 100 КПК України.

Виходячи з вищевикладеного та керуючись ст. ст. 12, 50, 65, 66, 67, 71 - 72 КК України, 22, 26, 93, 100, 124, 349, 369-370 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, призначити ОСОБА_6 покарання за сукупністю вироків, приєднавши частково невідбуте покарання за вироком Цюрупинського районного суду Херсонської області від 18.09.2018 року та призначити остаточно до відбуття покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 остаточно відрахувати з часу його затримання, а саме із 09.03.2020 року.
За правилами ч. 5 ст. 72 КК України, на підставі ухвали Херсонського апеляційного суду від 30 жовтня 2019 року, зарахувати ОСОБА_6 , у строк відбуття покарання, строк попереднього ув`язнення, а саме період з 18.05.2017 року по 24.05.2017 року та з 10.06.2018 року по день набрання вироком законної сили, тобто 31.10.2019 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавленні волі, а також строк попереднього ув`язнення з 09.03.2020 року по 02.07.2020 року включно - з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 залишити у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили та утримувати його в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Речові докази:
- грошові кошти в сумі 1862 гривні, вилучені під час особистого обшуку ОСОБА_6 під час його затримання, в порядку ст. 208 КПК України 09 березня 2020 року, які поміщено до індивідуального сейфу, яким користується ГУНП в Київській області на підставі договору № 008/09/19/007 від 10.09.2019 року, укладеним з уповноваженим банком АБ «Укргазбанк» - повернути у вільне та розпорядження потерпілої ОСОБА_5 .

- мобільний телефон марки «NOMI» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 з сім-картою НОМЕР_3 , вилучений під час особистого обшуку ОСОБА_6 під час його затримання в порядку ст. 208 КПК України 09 березня 2020 року, який поміщено до спец-пакету INZ 1039293 та передано до кімнати зберігання речових доказів Броварського ВП ГУНП в Київській області повернути у вільне користування та розпорядження власника ОСОБА_6 .

- грошові кошти у сумі 1000 гривень, добровільно видані потерпілою ОСОБА_5 12.03.2020 року, які повернуто на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 , залишити у вільному користуванні та розпорядженні потерпілої ОСОБА_5 .

Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним в порядку статті 349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційних скарг до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Броварський міськрайонний суд Київської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не було подано.

Копію вироку негайно вручити прокурору та обвинуваченому ОСОБА_6 .

Суддя ОСОБА_1