Червоноармійський районний суд Житомирської області
Справа №293/1726/19
Номер провадження 1-кп/292/157/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2020 року смт.Пулини

Червоноармійський районний суд Житомирської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Пулини кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000177 від 18.06.2019 року по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Старочуднівська Гута Романівського району Житомирської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, із середньою спеціальною освітою, фізичної особи- підприємця, одруженого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, раніше несудимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
17 червня 2019 року близько 22 години 15 хвилин ОСОБА_4 в порушення вимог п.2.9 а Правил дорожнього руху, відповідно до якого водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп"яніння, попередньо вживши спиртне та перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння, керуючи технічно справним автомобілем марки ВАЗ 2101, р.н. НОМЕР_1 , рухався по вул.Коростенській смт.Черняхів Житомирської області в напрямку м.Коростень Житомирської області разом з пасажиром ОСОБА_6 , яка знаходилась в салоні на передньому пасажирському сидінні. Керуючи у вказаний день та час зазначеним транспортним засобом, ОСОБА_4 , рухаючись по вул.Коростенській смт.Черняхів Житомирської області, на ділянці автодороги в районі мосту, який прокладено через р.Очеретянка, у порушення вимог п.10.1 Правил дорожнього руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, з"їхав за межі проїзної частини на узбіччя та продовжуючи рух, в порушення вимог п.12.3 цих Правил, відповідно до якого при виникненні перешкоди, яку він об"єктивно спроможний був виявити, а саме - виявленні колесовідбійника, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки свого транспортного засобу, в результаті чого не впорався з керуванням та здійснив зіткнення з нерухомою перешкодою, а саме колесовідбійником мосту через річку Очеретянка. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди потерпіла ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді: перелому кісток лицевого черепу по ЛеФор ІІ ступеня, перелому нижньої щелепи справа, відкритого перелому акроміального кінця лівої ключиці, відкритого перелому лівої плечової кістки та обох кісток лівого передпліччя, закритого перелому шийки лівого стегна, травматичного шоку ІІІ ступеня, а також рвано-забійних ран на волосистій частині голови, обличчя, які відносяться до категорії тяжких, оскільки являлись небезпечними для життя. Порушення водієм ОСОБА_4 вимог пункту 2.9 а, 10.1, 12.3 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, знаходяться в прямому причинному зв"язку зі створенням аварійної обстановки, виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками. В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що увечері 17 червня 2019 року вживав пиво, після чого близько 22 години 15 хвилин на автомобілі марки ВАЗ 2101 разом зі своєю знайомою ОСОБА_6 поїхав в напрямку м.Коростень. Проїжджаючи по мосту через річку по вул.Коростенській смт.Черняхів, автомобіль почало заносити вправо та він, не впоравшись з керуванням, здійснив зіткнення з колесовідбійником, в результаті чого ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження. Заподіяну потерпілій шкоду відшкодував, оплачував придбання ліків на суму близько 50 000 гривень. Посвідчення водія отримував, однак втратив його на місці ДТП. Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з"явилася, подала на адресу суду посвідчену належним чином письмову заяву про розгляд справи без її участі у зв"язку з неможливістю явки до суду за станом здоров"я. Покази, дані нею під час досудового розслідування, підтримує повністю. Покарання просить призначити на розсуд суду. На підставі ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників судового провадження, суд обмежився допитом лише обвинуваченого і вивчив матеріали, що характеризують його особу та визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів щодо добровільності, істинності позицій сторін не має, судом роз`яснено учасникам процесу, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Оцінивши зазначені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні даного кримінального правопорушення, і ці його необережні дії, які виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_6 тяжке тілесне ушкодження, судом кваліфікуються за ч.2 ст.286 КК України. Відповідно до ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Згідно ст.12 КК України обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин, який відноситься до тяжких злочинів. Обставинами, що пом"якшують покарання ОСОБА_4 , є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено. Суд виключає з обставин, що обтяжують відповідальність обвинуваченого, вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, оскільки у формулюванні обвинувачення вказано, що ОСОБА_4 керував транспортним засобом, попередньо вживши спиртне та перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння, чим порушив, крім інших, положення пунктів п. 2.9 а) ПДР України. Отже, ця обставина увійшла в об`єктивну сторону складу злочину фактично як кваліфікуюча ознака, з огляду на бланкетність диспозиції усіх частин ст.286 КК України, а тому суд не може ще раз враховувати її при призначенні покарання як таку, що його обтяжує (ч.4 ст.67 КК України) (Постанова Верховного Суду України від 31.05.2018 року по справі №712/1409/15-к). Обираючи обвинуваченому ОСОБА_4 вид та міру покарання, суд також враховує те, що він раніше несудимий, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні малолітню дитину, на психіатричному та наркологічному обліках не перебуває, вчинений ним злочин, хоча і є тяжким, але вчинений з необережності, його ставлення до скоєного, беручи до уваги думку потерпілої, суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства і призначає йому покарання в межах санкції ч.2 ст.286 КК України у виді позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України з позбавленням права керування транспортними засобами. Питання щодо речових доказів по справі суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України. Цивільний позов потерпілою не заявлявся. Процесуальні витрати по справі за проведення експертизи механізму та обставин дорожньо-транспортної пригоди в сумі 2355 грн. та експертизи технічного стану транспортного засобу в сумі 1256,08 грн. підлягають стягненню з ОСОБА_4 . Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Керуючись ч.3 ст.349, ст.ст.371, 373, 374 КПК України, ч.2 ст.286 КК України, суд -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, і призначити йому покарання за цим Законом у вигляді позбавлення волі строком 5 (п"ять) років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Відповідно до ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов"язки: 1). періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2). повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирати. Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати за проведення експертизи механізму та обставин дорожньо-транспортної пригоди в сумі 2355 (дві тисячі триста п"ятдесят п"ять) гривень 00 копійок та експертизи технічного стану транспортного засобу в сумі 1256 (одна тисяча двісті п"ятдесят шість) гривень 08 копійок згідно довідки про витрати на проведення судової експертизи та акту здачі-приймання висновку судового експерта, наявних у матеріалах справи. Речовий доказ по справі після вступу вироку в законну силу - транспортний засіб ВАЗ 2101, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1979 року випуску, бежевого кольору, кузов № НОМЕР_2 , який зберігається в Черняхівському ВП Коростишівського ВП ГУ НП в Житомирській області, - повернути законним володільцям ОСОБА_8 або ОСОБА_9 . На вирок суду до Житомирського апеляційного суду через Червоноармійський районний суд Житомирської області може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1