Справа № 524/3627/20
Провадження № 1-кс/524/1608/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2020 року слідчий суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області підполковника поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001926 від 08.06.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

16.06.2020 року слідчим ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Кременчуцької прокуратури ОСОБА_4 , подано до суду клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001926 від 08.06.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Мотивуючи подане клопотання про арешт майна, слідчий вказує, що ним здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001926 від 08.06.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

07.06.2020 року оглядом місця події за адресою: АДРЕСА_1 , між 9 та 10 під`їздом гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , добровільно видав кухонний ніж.

15.06.2020 року вищевказаний ніж було визнано речовим доказом.

Посилаючись на те, що вищезазначена річ має значення в кримінальному провадженні як речовий доказ, слідчий просив накласти арешт з метою забезпечення збереження майна та проведення необхідних слідчих дій.
Слідчий на розгляд клопотання не з`явився , про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Власник майна ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився , про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

У відповідності до ч. 2 ст. 172 КПК України неявка цих осіб не є перешкодою для розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання, дослідивши його матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що СВ Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001926 від 08.06.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125 КК України (а.с. 3).

Постановою слідчого СВ Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 від 15.06.2020 року про визнання речовими доказами по кримінальному провадженню, визнано та долучено до провадження, як речові докази, вилучений 07.06.2020 року під час огляду за адресою: АДРЕСА_1 , кухонний ніж (а.с. 6).

Відповідно до ч. 5, ч. 7 ст. 237 КПК України, при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Слідчий суддя накладає арешт на грошові кошти чи інше майно, якщо є підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій ст. 167 КПК України, а саме: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування, матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У такому випадку відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч .2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу(ч. 1 ст. 173 КПК України).

Відповідно ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Як вбачається з протоколу огляду місця події від 07.06.2020 року, слідчий СВ Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 проводив огляд з 23 год. 30 хв. по 24 год. 00 хв. 07.06.2020 року, під час якого ним було виявлено та вилучено кухонний ніж (а.с. 5), однак з клопотанням про арешт майна слідчий звернувся до слідчого судді лише 16.06.2020 року.

Оскільки слідчим подано клопотання з порушенням строку, визначеного ч. 5 ст. 171 КПК України, майно не підлягає арешту та має бути повернено особі, у якої його було вилучено.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 168,170-173, 309, 369-372, 376, 532 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області підполковника поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001926 від 08.06.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, - відмовити.

Майно, вилучене відповідно до протоколу огляду місця події від 07.06.2020 року слідчим СВ Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 в ході огляду місця події за адресою: м. Кременчук, проспект Лесі Українки, буд. 10, а саме - кухонний ніж, повернути ОСОБА_5 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1