Постанова
Іменем України
31 березня 2020 року
м. Київ
справа № 310/2389/19
провадження № 51-5420км19
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючогоОСОБА_1 ,
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурораОСОБА_5 ,
розглянув у судовому засіданні касаційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалуЗапорізького апеляційного суду від 04 вересня 2019 року про повернення апеляційної скарги.

Обставини справи
1. Вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 24 червня 2019 року ОСОБА_8 засуджено за частиною статті 366 Кримінального кодексу України (далі КК) до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850грн з позбавленням права обіймати посаду головного бухгалтера та посади, пов`язані з адміністративно-господарськими функціями, обліком, збереженням, управлінням та розпорядженням матеріальними цінностями на строк 1 рік.
2. Захисник ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 оскаржив згаданий вирок в апеляційному порядку. Запорізький апеляційний суд ухвалою від 04 вересня 2019 року повернув скаржнику його апеляційну скаргу на підставі пункту 2 частини 3 статті 399 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), оскільки скарга подана особою, яка не має права подавати апеляційну скаргу.

Вимоги і доводи касаційної скарги
3. У касаційній скарзі захисник, посилаючись на пункт 1 частини 1 статті 438 КПК, просить скасувати ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
4. Він стверджує, що апеляційний суд усупереч положенням статей 7 та 24 КПК обмежив право на доступ до суду та оскарження судового рішення, оскільки оскаржений вирок безпосередньо стосується прав та інтересів його клієнта. ОСОБА_8 засуджено за те, що вона виготовила підроблений документ, який ОСОБА_7 в подальшому використав для участі у відкритих торгах на електронному майданчику prozorro.gov.ua. В обґрунтування свого права на апеляційне оскарження вироку захисник посилається на висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 03 березня 2016 року (справа № 5-347кс15).

5. Учасникам кримінального провадження було належним чином повідомлено про дату, час та місце касаційного розгляду, клопотань про його відкладення до суду касаційної інстанції не надходило.
Позиції учасників судового провадження

6. Захисник просив розглянути скаргу без його та ОСОБА_7 участі.
7. Прокурор заперечив проти задоволення касаційних вимог і просив залишити ухвалу апеляційного суду без зміни, вважаючи її законною та обґрунтованою.
Оцінка суду
8. Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши наведені у скарзі доводи, Суд дійшов висновку, що скаргу слід залити без задоволення на таких підставах.
9. Суд погоджується з тим, що особа, яка не була учасником кримінального провадження, має право на апеляційне оскарження судового рішення за умови, що воно стосується її прав, свобод та інтересів. Такий підхід підтверджений постановою Верховного Суду України від 03 березня 2016 року (справа № 5-347кс15), де зазначено:
«… відсутність «інших осіб» у вичерпному переліку суб`єктів оскарження, передбаченому статтею 394 КПК, за умови, що судове рішення стосується їх прав, свобод та інтересів, не є перешкодою у доступі до правосуддя та звернення до суду вищої інстанції, що передбачено частиною другою статті 24 цього Кодексу».
10. Однією з підстав визнати за особою, яка не була учасником процесу, право на оскарження судового рішення, може бути порушення презумпції невинуватості, на що, по суті, посилається захисник у касаційній скарзі. Як зазначав Європейський суд з прав людини, презумпція невинуватості буде порушена, якщо судове рішення містить висновок щодо винуватості особи до того, як винуватість була доведена відповідно до закону. Достатньо, навіть за відсутності формальних висновків, що в рішенні містяться міркування, з яких випливає, що суд вважає особу винуватою.[1]
11. Однак, як убачається з тексту вироку, суд першої інстанції жодним чином не стверджував про причетність ОСОБА_7 до вчинення злочину, за вчинення якого засуджена ОСОБА_8 . Єдина згадка про ОСОБА_7 у вироку міститься у твердженні, що він направив отриману від ОСОБА_8 довідку на сайт prozorro.gov.ua для участі в торгах. Разом із тим, суд не дав жодної оцінки цим діям ОСОБА_7 , а згаданий факт сам по собі не може свідчити про вчинення ним будь-якого правопорушення. Таким чином, вирок суду не містить будь-яких висловлювань, з яких можна зробити висновок, що суд вважав ОСОБА_7 винуватим у будь-якій незаконній діяльності.
12. Відповідно до вимог частини статті 17 КПК, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Таким чином, факти, встановлені у вироку щодо іншої особи, постановленому в провадженні, у якому ОСОБА_7 не брав участі і у якому не були забезпечені його права, передбачені кримінальним процесуальним законом, не можуть мати преюдиційну щодо встановлення винуватості ОСОБА_7 .
13. Крім того, текст вироку, доступний на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень, подається у знеособленому вигляді, що унеможливлює ідентифікацію ОСОБА_7 для осіб, що не є учасниками процесу, і таким чином не може завдати шкоди репутації ОСОБА_7 .
14. За таких обставин Суд вважає, що оскаржений вирок не стосується прав, свобод та інтересів ОСОБА_7 у значенні статті 24 КПК.
15. Отже, апеляційний суд правильно встановив, що вирок щодо ОСОБА_8 не порушує прав та інтересів ОСОБА_7 настільки, щоб його можна було би вважати особою, яка має право на апеляційне оскарження, а відтак обґрунтовано повернув скаржнику його апеляційну скаргу.
16. Таким чином, Суд не вбачає підстав для скасування ухвали апеляційного суду за доводами касаційної скарги.
17. Враховуючи викладене, керуючись статтями 434, 436, 441, 442 КПК, Суд
ухвалив:
Ухвалу Запорізького апеляційного суду від 04 вересня 2019 року про повернення апеляційної на вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 24 червня 2019 року щодо ОСОБА_8 залишити без зміни, а касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 без задоволення.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

[1] Minelli v. Switzerland, 25 March 1983, § 37, Series A no. 62; Nerattini v. Greece, no. 43529/07, § 23, 18 December 2008; Gutsanovi v. Bulgaria, no. 34529/10, §§ 202-203, ECHR 2013