Справа № 1-348/2006
УХВАЛА

іменем України

«09» грудня 2019 року Шевченківський районний суду м. Львова

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові

заяву ОСОБА_3 про зняття арешту з майна,

у с т а н о в и в :

У провадженні Шевченківського районного суду м. Львова знаходилась кримінальна справа про обвинувачення ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 255 ч.1, 146 ч.3, 147 ч.2, 186 ч.5, 358 ч.3 КК України.

Вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 25 грудня 2006 року підсудного ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.146 ч.2 КК України, та призначити йому покарання у вигляді двох років і шести місяців позбавлення волі.

В пред`явленому обвинуваченні за ст. ст. 255 ч.1, 147 ч.2, 186 ч.5 КК України ОСОБА_4 виправдано в зв`язку з відсутністю в його діях складу даних злочинів.

В пред`явленому обвинуваченні за ст. 358 ч.3 КК України ОСОБА_4 виправдано в зв`язку з недоведеністю його участі у вчиненні даного злочину.

ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 146 ч.2 КК України, та призначено йому покарання у вигляді одного року і шести місяців позбавлення волі.

В пред`явленому обвинуваченні за ст. ст. 255 ч.1, 147 ч.2, 186 ч.5 КК України ОСОБА_5 виправдано в зв`язку з відсутністю в його діях складу даних злочинів.

В пред`явленому обвинуваченні за ст. 358 ч.3 КК України ОСОБА_5 виправдано в зв`язку з недоведеністю його участі у вчиненні даного злочину.

ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 146 ч.2 КК України, та призначено йому покарання у вигляді одного року і шести місяців позбавлення волі.

В пред`явленому обвинуваченні за ст. ст. 255 ч.1, 147 ч.2, 186 ч.5 КК України ОСОБА_3 - виправдано в зв`язку з відсутністю в його діях складу даних злочинів.

В пред`явленому обвинуваченні за ст. 358 ч.3 КК України ОСОБА_3 - виправдано в зв`язку з недоведеністю його участі у вчиненні даного злочину.

18 листопада 2019 року ОСОБА_3 звернувся в суд із заявою, в якій просить зняти арешт з квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка йому належить на праві приватної власності.

У відповідності до ч.4 ст. 107 КПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання 09 грудня 2019 року всіх учасників процесу фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Оглянувши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Постановою старшого слідчого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Львівської області ОСОБА_6 від 13 червня 2006 року накладено арешт на квартиру АДРЕСА_2 , яка на праві спільної сумісної власності зареєстрована за ОСОБА_3 .

Вироком Шевченківського районного суду м. Львова 25.12.2006 ОСОБА_3 було засуджено за ч.2 ст.146 КК України до покарання у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі. Даний вирок набрав законної сили.

У відповідності до п.9 Розділу XI Перехідні положення Кримінального процесуального кодексу України запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Згідно ч.6 ст. 126 КПК України (в редакції 1960 року) накладення арешту на майно скасовується постановою слідчого, коли в застосуванні цього заходу відпаде потреба.

Статтею 404 КПК України (в редакції 1960 року) визначено, що вирок, що набрав законної сили, звертається до виконання судом, який постановив вирок, не пізніш як через три доби з дня набрання ним законної сили або повернення справи з апеляційної чи касаційної інстанції. Суд разом із своїм розпорядженням про виконання обвинувального вироку надсилає копію вироку тому органу, на який покладено обов`язок виконати вирок. Якщо у виправданого або у особи, щодо якої справа закрита, були вилучені документи, цінності та інші предмети чи був накладений арешт на майно, копія вироку, що набрав законної сили, або ухвала апеляційної чи касаційної інстанції направляються відповідним органам для повернення вилучених документів, цінностей та інших предметів, а також для зняття арешту з майна.

Згідно ст.409 КПК України (в редакції 1960 року) встановлено, що питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, включаючи визначення розміру і розподілення судових витрат, якщо суд не вирішив цих питань, вирішуються судом, який постановив вирок.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст. ст. 173, 174 КПК України, ст.ст.126, 404, 409 КПК України (в редакції 1960 року), суд

у х в а л и в:

Заяву задовольнити.

Зняти арешт з квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_3 , на праві приватної власності.

На ухвалу протягом семи діб може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя ОСОБА_1