Вирок

Іменем України

23.03.2020 м. Львів Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

в ході розгляду у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі суду, в м. Львові обвинувального акта, долученого до нього реєстру та матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0003447 від 19 листопада 2018 року, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Квітневе ( АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, баз визначеного місця проживання та реєстрації, проживаючого на час складання обвинувального акта за адресою: АДРЕСА_2 та на час розгляду обвинувального акта судом: АДРЕСА_3 , згідно ст.. 89 КК України, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

Сторона обвинувачення - прокурори Львівської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_4 , ОСОБА_5

Сторона захисту - адвокат ОСОБА_6

Учасники судового провадження:

потерпілий ОСОБА_7 ,-

В С Т А Н О В И В :

Обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні, що внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0003447 від 19 листопада 2018 року, поступили до Франківського районного суду м. Львова 05 грудня 2018 року від прокурора Львівської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_4 .

Відповідно до ухвали судді від 10 грудня 2018 року призначено підготовче судове засідання з розгляду обвинувального акта та угоди.

Згідно з ухвалою підготовчого судового засідання виділено в окреме провадження матеріали щодо обвинувачення ОСОБА_3 , а провадження зупинено.

Відповідно до ухвали суду від 03.03.2020 року розшук обвинуваченого відмінено, провадження відновлено та призначено підготовче судове засідання.

У черговому підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про розгляд справи з урахуванням вимог, передбачених ст. 474 КПК України, покликавшись на угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченим 22 лютого 2019 року.

Згідно оголошеного прокурором в судовому засіданні обвинувального акта та формулювання обвинувачення викладеного в описовій та мотивувальній частинах угоди про визнання винуватості, ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що 17 листопада 2018 року, близько 19 год. 00 хв., маючи злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_9 (вирок відносно якого від 07.10. 2019 року набрав законної сили), перебуваючи біля будинку № 33 по вулиці Пулюя у місті Львові, скориставшись тим, що їх дії були непомічені сторонніми особами, з транспортного засобу, марки «Ford Scorpio», д.н.з. НОМЕР_1 , шляхом демонтажу, із застосуванням домкрата таємно викрали три автомобільні диски з гумою, розміром 195x65 R-15 з маркуванням «Frigo Debica», чим спричинили потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду в розмірі 5 400 грн. В подальшому ОСОБА_3 спільно з ОСОБА_9 розпорядилися викраденим майном на власний розсуд, реалізувавши його на автомобільній стоянції, розташованій по вул. Кн. Ольги, 116 у м. Львові.

Таким чином ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а саме таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Відповідно до угоди, ОСОБА_3 визнав, фактичні обставини щодо незаконного заволодіння трьома автомобільними дисками з гумою, розміром 195x65 R-15 та маркуванням «Frigo Debica», завдавши потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 5400 грн.

За умовами угоди, сторони дійшли згоди щодо обрання міри покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі із звільненням від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України та встановленням іспитового строку тривалістю в 1 (один) рік з покладанням обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України.

Прокурор в судовому засіданні клопотав про затвердження угоди про визнання винуватості, надавши суду докази у підтвердження вини обвинуваченого, а останній повністю погодився з ними.

Адвокат в судовому засіданні затвердження угоди не заперечив, додатково підтвердивши факт розуміння ним та його підзахисним наслідків і умов її укладення.

Суд приймає до уваги, що при укладенні угоди про визнання винуватості, сторони врахували ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані на особу та його щире каяття у вчиненому. При цьому, суд уважає, що у повній мірі роз`яснив сторонам їх виключне право, у даному випадку, щодо визначення міри покарання, одночасно переконавшись, що сторони вважають таку спів розмірною. Суд також приймає до уваги, що міра покарання яка погоджена сторонами визначена в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України.

Вирішуючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, судом з`ясовано, прокурором підтверджено, а обвинуваченим та його захисником визнається, що вони цілком розуміють права передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України та підтвердили суду, що їм зрозумілі наслідки затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України.

За даних обставин, суд приходить до переконання, що укладення угоди сторонами є добровільним, без застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи будь - яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом також перевірено зміст угоди на відповідність вимогам процесуальним нормам, правильність правової кваліфікації кримінального правопорушення та наявність фактичних підстав для визнання вини ОСОБА_3 у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 185 КК України. При цьому, суд приймає до уваги долучені до матеріалів кримінального провадження процесуальні документи, які підтверджують правомірність реєстрації кримінального провадження відносно ОСОБА_3 .. Суд також враховує визначену сторонами в угоді міру покарання та зважаючи на волевиявлення сторін при її визначенні, визнає таку допустимою.

В результаті перевірки в судовому засіданні угоди про визнання винуватості, судом не встановлено у ній невідповідностей інтересам суспільства, порушень прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, обґрунтованих підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, а обвинувачений не бажав визнати свою провину в інкримінованому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 185 КК України. Навпаки, суд у судовому засіданні безпосередньо, для власного переконання, встановив добровільність волевиявлення обвинуваченого, що було підтверджено власними показами в судовому засіданні і ці покази обвинуваченого узгоджуються з іншими матеріалами кримінального провадження дослідженими в судовому засіданні.

Суд також перевірив відсутність в угоді зобов`язань, які б не мали відношення до інкримінованого обвинувачення, наявність заяви потерпілого з яким погоджено можливість укладення такої угоди та не вбачає підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, у порядку, передбаченому ст. 474 КПК України.

Приймаючи рішення про можливість затвердити угоду про визнання винуватості, суд враховує письмове клопотання потерпілого, який не заперечив затвердженню угоди про визнання винуватості, зазначивши, що у нього відсутні будь - які майнові чи інші претензії.

У зв`язку з наведеним, суд розглянувши угоду, заслухавши доводи прокурора, пояснення обвинуваченого та висновки адвоката, враховуючи позицію потерпілого, приходить до переконання, що зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України, а умови угоди іншим, зазначеним вище вимогам процесуального закону, відтак, угода підлягає затвердженню судом.

Судові витрати у справі відсутні.

Питання речових доказів за матеріалами кримінального провадження, а саме : три автомобільних диски з гумою, розміром 195x65 R-15 та маркуванням «Frigo Debica», що по квитанції № 00011135 без дати, передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Франківського ВП ГУ НП у Львівській області вирішено вироком відносно ОСОБА_9 та повинні бути повернуті потерпілому ОСОБА_7 .

На підставі викладеного, керуючись статтями 368, 369, 370, 371, 373, 374, 468 - 470, 471, 473-476 КПК України,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, яка укладена 22 лютого 2019 року між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором у м. Львові у кримінальному провадженні за № 0003447 від 19 листопада 2018 року, про:

- визнання ОСОБА_3 вчинення ним інкримінованого кримінального правопорушення , передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України;

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

Відповідно до ст..75 КК України, звільнити засудженого від відбування призначеного покарання за умови, що протягом іспитового строку він не вчинить нового злочину, та виконає покладені на нього обов`язки, встановивши іспитовий строк в 1 ( один ) рік.

Згідно з вимогами ч.1 ст.76 КК України, покласти обов`язки на засудженого ОСОБА_3 , а саме:

періодично зявлятися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через суд , який ухвалив судове рішення.

У випадку відсутності апеляційних скарг, вирок набирає законної сили з 23 квітня 2020 року.

Копію вироку сторони процесу можуть отримати у секретаря судових засідань.

Суддя ОСОБА_10