КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
08 липня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря ОСОБА_4
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Відяєво Кольського району Мурманської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,раніше не судимого,
по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,?
за участі:
прокурорів ОСОБА_8 , ОСОБА_9
обвинуваченого ОСОБА_10
захисника ОСОБА_11
представника потерпілої ОСОБА_12
законного представника потерпілої ОСОБА_13
Вироком Деснянського районного суду міста Києва від 24.10.2019 ОСОБА_10 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.286 КК України і призначено йому покарання у вигляді 04 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 03 (три) роки. Застосовано ст.75 КК України та звільнено ОСОБА_10 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 03 (три) роки. Зобов`язано ОСОБА_10 згідно ст.76 КК України не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Речові докази по справі ? автомобіль "ВАЗ-21093", реєстраційний номер НОМЕР_1 , вирішено повернути ОСОБА_10 , автомобіль «ГАЗ-2410», реєстраційний номер НОМЕР_2 , залишити у розпорядженні ОСОБА_14 , CD-диск з відео фіксацією дорожньо-транспортної пригоди із магазину «Нова Лінія» та CD-диск з відеозаписом камери загальноміської системи відео спостереження, CD-диск з рентген знімками та КТ на ім`я ОСОБА_15 залишити при матеріалах кримінального провадження, медичну картку стаціонарного хворого на ім`я ОСОБА_15 ? залишити на зберіганні КМКЛШМД.
Арешт накладений ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва від 15.08.2018 на речовий доказ ? автомобіль "ВАЗ-21093", реєстраційний номер НОМЕР_1 , скасовано.
Стягнено з ОСОБА_10 на користь держави процесуальні витрати за залучення експертів під час досудового розслідування в розмірі 10 708 грн. 40 коп. Стягнуто з ОСОБА_10 на користь неповнолітньої ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_13 , 500 000,00 гривень моральної шкоди. Стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_13 200 000,00 гривень моральної шкоди.

Від прокурора, який приймав участь в суді першої інстанції та заступника прокурора міста Києва надійшли апеляційні скарги на вказаний вирок.
Прокурор Київської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_5 , який приймав участь під час розгляду даної справи в суді першої інстанції, просить вирок Деснянського районного суду міста Києва від 24.10.2019 скасувати в частині призначеного обвинуваченому покарання та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_10 за ч.2 ст.286 КК України покарання у виді 04 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 03 (три) роки, звільнивши його від відбування основного покарання з іспитовим строком 03 (три) роки. У решті вирок суду залишити без змін.

В обґрунтування апеляційних вимог, не оспорюючи фактичні обставини справи та кваліфікацію правопорушення, прокурор апеляційну скаргу вносить з підстав неправильного застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, а саме невірного застосування положень ст.75 КК України та звільнення обвинуваченого і від основного і від додаткового покарання з випробуванням, що не передбачено законом.

Заступник прокурора міста Києва ОСОБА_6 в поданій апеляційній скарзі просить апеляційний суд дослідити в ході апеляційного розгляду матеріали, що характеризують особу ОСОБА_10 , вирок Деснянського районного суду міста Києва від 24.10.2019 скасувати в частині призначеного покарання ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_10 призначити покарання за ч.2 ст.286 КК України у виді 04 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 03 (три) роки, звільнивши його від відбування основного покарання з іспитовим строком 03 (три) роки та покладенням обов?язків, передбачених п.2-4 ст.76 КК України. У решті вирок суду залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги прокурора ОСОБА_6 є аналогічними доводам апеляційної скарги прокурора прокурор Київської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_5 ? неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, а саме невірне застосування положень ст.75 КК України та звільнення обвинуваченого і від основного і від додаткового покарання з випробуванням, що не передбачено законом.

Судом першої інстанції встановлено, що 13.08.2018 близько 13 години 10 хвилин ОСОБА_10 , керуючи технічно-справним автомобілем марки «ВАЗ-21093», реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись в місті Києві по вулиці Лісківській, в напрямку від вулиці Радунської до проспекту Маяковського, на перехресті з вулицею Бальзака, в порушення вимог п.1.3, п.2.3.б, п.12.9.б, п.16.1, п. 16.11, п.33.2.2 Правил дорожнього руху, не виконав вимоги Правил дорожнього руху, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, вчасно не реагував відповідним чином на її зміну, перевищуючи максимальну швидкість зазначену в підпункті 12.4 цих правил, проїжджаючи перехрестя при вимкненому світлофорі та відсутності регулювальника, повинен був керуватись правилами проїзду нерегульованих перехресть та установленими на перехресті відповідними дорожніми знаками, а саме: дорожнім знаком 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» та на перехресті нерівнозначних доріг, рухаючись по другорядній дорозі, повинен був дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху, однак цього не дотримався та допустив зіткнення з автомобілем марки «ГАЗ-2410», реєстраційний номер НОМЕР_2 . В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажирка автомобіля «ГАЗ-2410», реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_15 отримала тілесне ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми уламкового вдавленого лінійного перелому правої скроневої і тім`яної кісток з переходом лінії перелому на основу черепа в ділянці середньої черепної ямки, забою головного мозку, субперіостальної гематоми правої скронево-тім`яної ділянки, забійної рани тім`яної ділянки справа, яке відноситься до тяжкого тілесного ушкодження.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора ОСОБА_8 , який підтримав апеляційні скарги сторони обвинувачення, думку сторони захисту, які заперечили проти поданих прокурорами апеляційних скарг, думку представника та законного представника потерпілої , які підтримали апеляційні скарги прокурорів та заперечували проти апеляційної скарги захисту, заслухавши пояснення сторін і відповіді на питання суду, дослідивши за клопотанням прокурора матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, вирішивши клопотання сторони захисту, заслухавши промови учасників судового провадження в судових дебатах та останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали судового провадження в межах поданих апеляційних скарг прокурорів та обговоривши їх доводи, колегія суддів керується наступним.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів провадження, висновки суду про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, за обставин, встановлених судом та викладених у вироку, в апеляційних скаргах сторони обвинувачення не оскаржуються.

Разом з тим, перевіряючи доводи апеляційних скарг прокурорів про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, суд вважає, що вони є обґрунтованими.
Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що цих вимог закону судом дотримано не було.
Так, відповідно до ст. 65 КК України, суд призначає покарання відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Відповідно до ст. 77 КК України, у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням можуть бути призначені додаткові покарання у виді штрафу, позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю та позбавлення військового, спеціального звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу.

З нормативного розуміння наведених вимог закону вбачається що частиною 1 статті 75 КК передбачено звільнення від відбування покарання з випробуванням тільки тих осіб, які засуджуються до виправних робіт, службового обмеження (для військовослужбовців), обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, тобто лише щодо основного покарання, що має бути належним чином вмотивовано у вироку. Звільнення від відбування призначеного судом додаткового покарання за цією нормою закону не допускається.

Як вбачається з матеріалів провадження, суд призначив обвинуваченому додаткове покарання за ч.2 ст. 286 КК України, проте всупереч вимогам ст.75 КК України звільнив останнього від його відбування.

В силу п.3 ч.1 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за апеляційною скаргою на вирок суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно з п.3 ч.1 ст.413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту.

Згідно з ч.1 ст.420 КПК України, обвинувальний вирок, ухвалений судом першої інстанції, може бути скасовано у зв`язку з необхідністю застосувати закон про більш тяжке кримінальне правопорушення чи суворіше покарання, скасувати неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання, збільшити суми, які підлягають стягненню, або в інших випадках, коли це погіршує становище обвинуваченого, лише у разі, якщо з цих підстав апеляційну скаргу подали прокурор, потерпілий чи його представник.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, не дотримавшись вищевказаних вимог закону та порушивши положення ст. 75, 77 КК України, необґрунтовано звільнив обвинуваченого ОСОБА_10 від відбування з випробуванням не тільки основного, а й додаткового покарання, внаслідок чого неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, через неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту, що є підставою для скасування вироку в частині призначеного покарання, з ухваленням нового вироку.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд апеляційної інстанції погоджується з видом та розміром, як основного, так і додаткового, покарання, призначеного судом першої інстанції за ч. 2 ст.286 КК України.

Разом із цим, суд вважає за необхідне, на підставі ст.75 КК України, звільнити обвинуваченого від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням.

Отже, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційних скарг прокурорів та приходить до висновку про необхідність їх задоволення та скасування вироку щодо ОСОБА_10 в частині призначеного йому покарання з ухваленням в цій частині нового вироку, у відповідності з вимогами ст. 420 КПК України.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 409, 413, 420 КПК України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А
Апеляційні скарги прокурора Київської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_5 та заступника прокурора міста Києва ОСОБА_6 ? задовольнити.
Вирок Деснянського районного суду міста Києва від 24.10.2019 відносно ОСОБА_10 ? скасувати в частині призначеного покарання.
Ухвалити в цій частині новий вирок, яким призначити ОСОБА_10 покарання за ч.2 ст.286 КК України у виді позбавлення волі строком на 04 (чотири) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 03 (три) роки.
Звільнити ОСОБА_10 на підставі ст.75 КК України від відбування призначеного основного покарання з випробовуванням, призначивши іспитовий строк 03 (три) роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_10 не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, періодично з?являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
В іншій частині вирок залишити без змін.
Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення. Касаційна скарга на дане судове рішення може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції..
СУДДІ

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 754/18058/18
Апеляційне провадження № 11-кп/824/491/2020
Головуючий у суді першої інстанції ОСОБА_16
Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції ОСОБА_1