Справа № 204/1120/19
Провадження № 1-кп/204/173/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 червня 2020 року м. Дніпро
Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючої судді: ОСОБА_1 ,
за участю секретаря: ОСОБА_2 ,
за участю прокурора: ОСОБА_3 ,
обвинуваченого: ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Апостолове, Дніпропетровської області, громадянина України, який має середню-спеціальну освіту, не працюючого, неодруженого, раніше не судимого, працюючого слюсарем СТО, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, -
Обвинувачений ОСОБА_4 02 грудня 2015 року приблизно о 15:20 годині прибув в магазин «Варус-8», який розташований в приміщенні торгівельно-розважального «Апполо», за адресою: м. Дніпро, вул. Тітова 36, а саме до відділу лікеро-горілчаних напоїв, де у нього раптово виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна та побачивши на вітринному стелажі пляшку коньяку «Еріставі ВСОП», об`ємом 0,5 літра, визначив її як об`єкт свого злочинного посягання.
Знаходячись у вищевказаному місці та у вищевказаний час, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 , діючи умисно з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає і вони залишаються таємними для оточуючих, шляхом вільного доступу викрав чуже майно, яке належить ТОВ «Омега», магазин «Варус-8», а саме: пляшку коньяку «Еріставі ВСОП», об`ємом 0,5 літра, вартістю 159,32 гривні, яку він поклав до внутрішньої кишені, одягненої на ньому куртки чорного кольору, та направився у бік касової зони, пройшовши яку, покинув територію торгового залу магазину «Варус-8», однак злочинні дії ОСОБА_7 були помічені службою охорони вказаного магазину, які затримали останнього, у зв`язку з чим ОСОБА_6 не зміг довести свій злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна до кінця з причин, які не залежали від його волі.
Таким чином, ОСОБА_6 здійснив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), що належить ТОВ «Омега», магазин «Варус-8», спричинивши при цьому майнову шкоду вказаному підприємству згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 6229-15 від 11.12.2015 року, у розмірі 159,32 гривень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України визнав повністю, підтвердив та не оспорював обставини, зазначені в обвинувальному акті, суду пояснив, що 02 грудня 2015 року приблизно о 15:20 годині він, знаходячись у відділі лікеро-горілчаних напоїв в магазин «Варус- 8», який розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Тітова 36, впевнившись, що його дії є таємними для оточуючих, взяв пляшку коньяку «Еріставі ВСОП», яку заховав до внутрішньої кишені, одягненої на ньому куртки і пішов до виходу. Пройшовши через касову зону, не розрахувавшись за вказаний товар, його затримали працівники охорони магазину з викраденим майном. У вчиненому розкаюється.
Від представника потерпілого ТОВ «Омега» до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, зазначивши, що матеріальних претензій до обвинуваченого не мають, цивільний позов заявляти не будуть, не заперечують проти розгляду справи відповідно до ст.349 КПК України.
У відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
В судовому засіданні встановлено, що викладені фактичні обставини справи ніким не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих фактичних обставин і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції, тому суд дослідив лише письмові матеріали, що характеризують особу обвинуваченого (а.п.49-56), протокол огляду місця події від 02.12.2015 року, з фототаблицею (а.п.13-14); висновок судово-товарознавчої експертизи №6229-15 від 11.12.2015 року (а.п.31-34), Акт здачі-приймання висновку судового експерту (а.п.30), постанови про визнання речовими доказами від 03.12.2015 року, від 16.12.2015 року (а.п.18,42).
Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України.
При призначенні обвинуваченому покарання судом враховуються вимоги, передбачені ч.1 ст. 65 КК України, а саме, суд призначає покарання у межах санкції ч.1 ст.185 КК України з виконанням вимог ч.1 та ч.3 ст.68 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи обвинуваченого, обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого.
Так, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив закінчений замах на злочин середньої тяжкості проти власності за обставинами, викладеними у вироку. На обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра обвинувачений ОСОБА_4 не перебуває, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується задовільно.
Як пом`якшуючі покарання обставини, відповідно до ст. 66 КК України, суд враховує щире каяття обвинуваченого. Обтяжуючих покарання обставин, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Відповідно до положень ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
З урахуванням викладеного суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства і йому слід призначити покарання у вигляді штрафу, оскільки цього буде достатньо для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 по даному кримінальному провадженню не обирався, клопотань про обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого до суду не надходило.
Питання речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Згідно ч.2 ст.124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого фактичну вартість проведення судової експертизи, згідно наданого акту здачі-приймання висновку.
Цивільний позов не заявлений.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 349, 370, 371, 373, 374, 376, 394 КПК України, суд
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 1 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в розмірі вісімсот п`ятдесят гривень.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави фактичну вартість проведення судової експертизи №6229-15 від 11.12.2015 року у розмірі 123,00 грн.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, шляхом подачі апеляційної скарги через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а при оскарженні вироку - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку суду не пізніше наступного дня після ухвалення вироку направляється учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1