Справа № 364/673/18
Провадження № 1-кп/364/9/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2020 року, Володарський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

представника Володарського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

захисників ОСОБА_11 ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

захисників ОСОБА_15 ОСОБА_16 , ОСОБА_17

потерпілої ОСОБА_18 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань, в смт Володарка, кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000109 відносно:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жашків, Черкаської області, українця, громадянина України, не військовозобов`язаного, не є депутатом, з базовою загальною середньою освітою, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, непрацюючого, перебуває у цивільному шлюбі з ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,-
у вчиненні злочину, що передбачає кримінальну відповідальність за ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 185 КК України,

ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с. Фурси, Білоцерківського району, Київської області, українця, громадянина України, не військовозобов`язаного, не є депутатом, з професійно-технічною освітою, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, непрацюючого, неодруженого, на утриманні неповнолітніх та непрацездатних осіб не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , судимого:
- 07.10.2015 року Сквирським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Сквирського районого суду Київської області від 23.06.2015 року та призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 2 місяці;
- ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30.06.2017 року звільнений умовно-достроково на невідбуту частину покаранння 11 місяців 17 днів;
- 25.06.2019 року Ставищенським районним судом Київської області за ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 121 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, -

у вчиненні злочину, що передбачає кримінальну відповідальність за ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_11 , організував вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену за попередньою змовою групою осіб, поєднану з проникненням у житло, що завдало значної шкоди петерпілому. Обвинувачений ОСОБА_15 , вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) вчинену повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднану з проникненням у житло, що завдало значної шкоди петерпілому, за наступних обставин.

Так, обвинувачений ОСОБА_11 , в перших числах квітня 2018 року, в м. Біла Церква, Київської області, точного часу та місця зустрічі досудовим розслідуванням не встановлено, під час особистої зустрічі із обвунуваченим ОСОБА_15 , переслідуючи умисел на організацію вчинення злочину, вступив в злочинну змову із обвинуваченим ОСОБА_15 для вчинення крадіжки майна із будинку односельців обвинуваченого ОСОБА_11 Дідуків.

В подальшому обвинувачений ОСОБА_11 , реалізуючи спільний із обвинуваченим ОСОБА_15 злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, 16.04.2018 року, близько 9 год, зателефонував ОСОБА_15 та повідомив, що родина ОСОБА_21 залишила свій будинок, який розташований за адресою : АДРЕСА_4 , також в телефонному режимі ОСОБА_11 вказав ОСОБА_15 на шляхи підходу до житлового будинку ОСОБА_21 .

ОСОБА_15 , реалізуючи спільний із ОСОБА_11 злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, дотримуючись телефонних вказівок ОСОБА_11 , прийшов до житлового будинку ОСОБА_21 , де в період часу з 9 год до 12 год, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_11 , за пропозицією останнього, переслідуючи мету таємного викрадення чужого майна та привласнення його з корисливих мотивів, незаконно, таємно, протиправно, скориставшись відсутністю власника та сторонніх осіб, шляхом віджиму металопластикового вікна, проник до житлового будинку ОСОБА_21 , звідки вчинив крадіжку:

- грошей в сумі 6000 тис. грн;

- цифрового фотоапарата NIKON COOLPIX L 340, вартістю 3 466 грн 67 коп;

- золотого ланцюжка, проби 585 , вагою 6,79 г, довжиною 45 см, вартістю 9 125 грн 80 коп;

- золотого браслету, проби 585, вагою 2,82 г, довжиною 18 см, вартістю 3 790 грн 10 коп;

- золотого браслету, проби 585, вагою 3,3 г, довжиною 19 см, вартістю 4 435 грн 22 коп;

- золотої каблучки , проби 585, вагою 8,6 г, вартістю 11 558 грн 45 коп;

- срібного набору (сережки, каблучка), проби 925, загальною вагою 9,44 г, вартістю 923 грн 27 коп;

- срібного набору (сережки, каблучка), проби 925, вагою 9,21 г, вартістю 900 грн 77 коп;

- золотого набору (сережки, каблучка) нового (з биркою), проби 585, вагою 7,45 г, вартістю 11 125 грн 38 коп;

- золотих сережок нових (з биркою), проби 585, вагою 2 г, вартістю 2 986 грн 68 коп;

- золотих сережок нових (з биркою), проби 585, вагою 2,8 г, вартістю 4 181 грн 35 коп;

- золотої каблучки, проби 585, вагою 2 г, вартюстю 2 688 грн 01 коп;

- золотої каблучки нової (з биркою), проби 585, вагою 2,53 г, вартістю 3 778 грн 15 коп;

- золотої каблучки, проби 585, вагою 2,01 г, вартістю 2 701 грн 45 коп;

- золотої каблучки нової (з биркою), проби 585, вагою 3,05 г, вартістю 4 554 грн 69 коп;

- золотої каблучки, проби 585, вагою 2,56 г, вартістю 3 440 грн 66 коп;

- золотої каблучки, проби 585, вагою 1,51 г, вартістю 2 029 грн 46 коп;

- золотої каблучки, проби 585, вагою 9,97 г, вартістю 13 399 грн 74 коп;

- золотої каблучки, проби 585, вагою 1,46 г, вартістю 1 962 грн 25 коп;

- золотої шпильки нової (з биркою), проби 585, вагою 1,5 г, вартістю 2 240 грн 01 коп;

- золотої шпильки нової (з биркою), проби 585, вагою 1,3 г, вартістю 1 941 грн 34 коп;

- срібної каблучки, проби 925, вагою 4,87 г, вартістю 476 грн 30 коп;

- срібної каблучки, проби 925, вагою 4,65 г, вартістю 454 грн 79 коп;

- срібної каблучки, проби 925, вагою 2,91 г, вартістю 284 грн 61 коп;

- срібної каблучки, проби 925, вагою 1,99 г, вартістю 194 грн 63 коп;

- срібної каблучки, проби 925, вагою 2,89 г, вартістю 282 грн 65 коп;

- срібної каблучки, проби 925, вагою 1,91 г, вартістю 186 грн 80 коп;

- срібної каблучки, проби 925, вагою 1,88 г, вартістю 183 грн 87 коп;

- срібної каблучки, проби 925, вагою 5,56 г, вартістю 543 грн 79 коп;

- срібного браслету нового (з биркою), проби 925, вагою 5,52 г, вартістю 599 грн 86 коп;

- срібного браслету нового (з биркою), проби 925, вагою 3,02 г, вартістю 328 грн 18 коп;

- срібного браслету, проби 925, вагою 6,34 г, вартістю 620 грн 07 коп;

- срібного ланцюжка, проби 925, вагою 4,42 г, вартістю 432 грн 29 коп;

- срібного хрестика, проби 925, вагою 3,56 г, вартістю 348 грн 18 коп;

- срібної підвіски, проби 925, вагою 0,98 г, вартістю 95 грн 85 коп, що належать потерпілій ОСОБА_18 , чим спричинив останній матеріальний збиток на загальну суму 102 261 грн 32 коп, що є значною шкодою. При цьому обвинувачений ОСОБА_11 в телефонному режимі координував дії обвинуваченого ОСОБА_15 , а саме надавав останньому інформацію щодо розташування кімнат у будинку Дідуків та місце знаходження матеріальних цінностей в них.

Поряд з цим, обвинувачений ОСОБА_11 , реалізуючи спільний умисел із обвинуваченим ОСОБА_15 на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, в період з 09 год по 12 год 16.04.2018 року знаходився на сільському кладовищі в с. П`ятигори, Тетіївського району, Київської області та спостерігав за пересуванням родини ОСОБА_21 . Близько 12 год обвинувачений ОСОБА_11 зателефонував обвинуваченому ОСОБА_15 та з метою уникнення викриття ОСОБА_15 потерпілими, повідомив останньому, що ОСОБА_21 повертаються із кладовища додому, тобто організовував та керував діями ОСОБА_15 під час вчинення злочину.

В подальшому обвинувачений ОСОБА_15 з місця вчинення злочину зник, а ОСОБА_11 отримав від останнього частину викраденого майна, яким розпорядився на власний розсуд.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_18 , даючи свої показання вказала, що 16.04.2018 року вона разом із мамою та татом пішли на цвинтар, оскільки то був поминальний день (гробки) та були там з 10 до 12 години. Повернувшись додому ( АДРЕСА_4 ) та зайшовши до будинку вони виявили, що у середині побували крадії, оскільки речі у трьох спальних кімнатах були розкидані, деякі речі зіпсовані, комод та шухляди розбиті. Відразу вони виявили відсутність двох шкатулок із прикрасами, в одній з яких була біжутерія, а в іншій знаходилися ювелірні прикраси із золота. Також було викрадено фотоапарат та гроші. Гроші були викрадені із шафи, з кімнати батьків, які до того знаходилися під м`якою іграшкою, із гаманця тата та із її особистого гаманця. Загальна сума викрадених коштів становила 6000 грн. Проникнення до будинку крадії зробили через вікно ванної кімнати, яке при цьому пошкодили. Відразу вони викликали працівників поліції та повідомили про вчинення крадіжки. Через кілька днів, вона разом з праціником кримінального розшуку поїхали до міста Біла Церква з метою впізнання своїх речей у ломбардах міста. В одному із ломбардів ними було виявлено фотоапарат, який належав їй. Його впізнання вони провели по штрих коду, оскільки вона мала документи на нього. Згодом працівниками поліції їй було повернуто під розписку дві золоті каблучки, два набора із срібла , що складається із каблучок та сережок до них, срібний хрестик, срібний ланцюжок, браслет із срібла на руку із кулоном до нього, п`ять сріблих каблучок. Одночасно працівниками поліції їй було повідомлено, що вказані прикраси були вилучені у ОСОБА_15 при особистому огляді, який проводився при затриманні в порядку ст.208 КПК України. Зазначила, що перелік викрадених у неї речей повністю відповідає зазначеному у обвинувальному акті переліку.

Потерпіла суду вказала , що того дня, коли вони були на цвинтарі вона бачила там ОСОБА_11 , з яким до цього була добре знайома, обвинувачений у цей час розмовляв по телефону. Із ОСОБА_11 вона товаришувала із дитинства, він живе від них неподалік через один будинок на верхній вулиці і раніше часто бував у них вдома. Однак останніх п`ять років він до будинку не заходив, був лише на подвір`ї. Напередодні увечері вона теж його бачила та розмовляла з ним і обмінялася з ним номерами телефонів.
ОСОБА_18 зазначила в суді, що після скоєного ОСОБА_15 просив у неї вибачення, однак шкоду заподіяну крадіжкою обвинувачені не відшкодували.

Свідок ОСОБА_22 даючи показання суду, зазначила, що вона є мамою потерпілої та 16.04.2018 року разом із донькою та чоловіком, після дев`ятої години ранку, почали збиратися на цвинтар на гробки. Поїхавши туди, перебували там приблизно до 12 години та повернувшись додому виявили крадіжку із будинку грошових коштів та прикрас її доньки. У кімнатах був безлад. У трьох спальних кімнатах речі були розкидані, меблі пошкоджені. Крадії проникли в середину будинку через вікно ванної кімнати, пошкодивши його. Ювелірні вироби донька купляла із коштів, які самостійно збирала із своєї пенсії, яку отримувала як людина з інвалідністю, оскільки вона з дитинства хворіє та має діагноз : «саркома». Про крадіжку вони відразу повідомили поліцію. Обвинувачений ОСОБА_11 із дитинства товаришував із її донькою та сином. Раніше часто бував у них вдома та подовгу був біля доньки, коли вона хворіла, грався на їх комп`ютері. Останні роки до будинку не заходив, лише був у них на подвір`ї. У день вчинення крадіжки із їх будинку, вона особисто бачила ОСОБА_11 на цвинтарі, який у той момент розмовляв із іншими хлопцями. 19.04.2018 року її донька ОСОБА_23 поїхала із працівниками поліції до міста Біла Церква з метою ідентифікації речей, які були викрадені із їх помешкання. В одному із ломбардів ними було опізнано викрадений у них фотоапарат. Згодом доньці було повернуто частину викрадених прикрас, які тепер знаходяться у неї.

Свідок ОСОБА_24 , даючи показання суду, зазначив, що він є батьком потерпілої та 16.04.2018 року на прохання своєї сусідки ОСОБА_25 , зранку, у проміжку часу із 8 год до 8 год 30 хв, на своєму автомобілі повіз її на місцевий цвинтар на «проводи». Потім забрав із дому свою дружину та доньку, та разом з ними теж був на цвинтарі майже до 12 години дня. На цвинтарі того дня він бачив обвинуваченого ОСОБА_11 , який спілкувався із кимось по мобільному телефону. Вказаного обвинуваченого він добре знає, оскільки раніше він приходив до них додому та його син спілкувався і товаришував із ОСОБА_11 . Однак останнім часом він до них не приходив та у будинку у них не перебував. Повернувшись того дня додому, близько дванадцятої години він зайшов до свого помешкання та в середині будинку виявив розкидані речі та поламані меблі. У ванній кімнаті, шляхом пошкодження, було відчинене вікно. У спальних кімнатах був безлад, шухляди із меблів поламані. Виявили, що із будинку зникли гроші, вироби із золота та срібла, а також фотоапарат.
Свідок суду вказав, що вхідні двері до будинку були замкнені та коли він повернувся додому із цвинтара то вони були також зачинені і не пошкоджені. Після виявлення крадіжки, вони відразу повідомили поліцію, яка прибула на місце події та проводила всі необхідні слідчі дії. Його особисто опитали як свідка та у відповідному протоколі він розписався. З часом працівниками поліцяції його доньці було повернуто фотоапарат та частина виробів із срібла. Обвинувачені та їх родичі до них із вибаченнями не зверталися, шкода заподіяна крадіжкою потерпілій до тепер не відшкодована.

Показання потерпілої ОСОБА_18 повністю узгоджуються із показаннями свідків ОСОБА_22 та ОСОБА_24 , що є процесуальними джерелами доказів відповідно до положення ч. 2 ст. 84 КПК України та які також узгоджуються із іншими доказами дослідженими судом безпосередньо у судовому засіданні.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_15 після оголошення обвинувального акта , - свою вину у вчиненні злочину визнав. Одночасно вказав, що впорядку статті 63 Конституції України відмовляється давати показання в суді. Під час розгляду кримінального провадження міняв свою позицію та в результаті зазначив про свою непричетність до вчиненого злочину.

Обвинувачений ОСОБА_11 , свою вину у вчиненні злочину не визнав та посилаючись на ст. 63 Конституції України відмовився довати показання в суді . Під час розгляду кримінального провадження свою позицію змінив та суду показав, що з обвинуваченим ОСОБА_15 він познайомився у березні 2018 року під час роботи у місті Вишневому на СТО, де він особисто працював автослюсарем, а ОСОБА_15 на шиномонтажі . Щодо обвинувачення, яке йому пред`явлено, суду вказав, що не визнає своєї провини, оскільки він хоч і був 16.04.2018 року у селі П`ятигори Тетіївського району на цвинтарі та бачив там родину потерпілої ОСОБА_26 , однак ні з нею ні з її родичами не спілкувався та телефонний супровід обвинуваченому ОСОБА_15 щодо вчинення крадіжки не здійснював і по телефону з ним того дня не спілкувався та не переписувався.

Одночасно обвинувачений ОСОБА_11 суду зазначав, що при його затриманні 20.04.2018 року працівниками поліції було допущено ряд процесуальних порушень, зокрема, його затримання проводилося без участі адвоката та свідків; до нього застосовувались працівниками поліції Тетіїського ВП Сквирського ВП ГУ НП в Київській області фізичне та психологічне насилля; його змушували до визнання вини у вчиненні злочину. На перевірку вказаних обставин 07.04.2019 року судом задоволено заяви обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_15 про застосування щодо них фізичного та психологічного насильства, та відповідні заяви захисників ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , ОСОБА_17 , у порядку ст. 206 КПК України - та доручено прокуратурі Київської області провести перевірку заяв обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_15 про застосування щодо них фізичного та психологічного насильства, та відповідних заяв захисників ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , ОСОБА_17 , у порядку ст. 206 КПК України (том 3 а.к.п. 60-61, 68-70). 11.06.2019 року до суду надійшло повідомлення Київського обласного управління ДВБ НП України, що по данофу факту розпочалося рослідування (том 3 а.к.п. 89).

Також обвинувачений ОСОБА_11 вказав, що на стадії завершення досудового розслідування йому належним чином не надали змоги в повній мірі ознайомитись з матеріалами досудового розслідування, а процесуальні документи він підписував поспіхом не читаючи їх.

Такі твердження обвинуваченого суд вважає надуманими та голослівними, оскільки від часу завершення досудового розслідування та до часу проведення підготовчого судового засідання та самого судового розгляду минув значний проміжок часу, в межах якого у обвинуваченого ОСОБА_11 було достатньо часу для реалізації свого права на ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, проте таких клопотань обвинувачений не заявляв. Також жодних перешкод у обвинуваченого не було для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження у суді, всі докази зібрані на стадії досудового розслідування та на які посилалась сторона обвинувачення досліджувались безпосередньо у суді за його участі і жодних клопотань щодо даних обставин обвинуваченим не було вказано при їх обговоренні та з`ясуванні по кожному доказу його особистої позиції.

Незважаючи на зазначену позицію обвинуваченого ОСОБА_15 та повне невизнання обвинуваченим ОСОБА_11 своєї вини у скоєнні злочину, їх вина доведена сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів. Зокрема, частково показаннями самого обвинуваченого ОСОБА_11 , показаннями потерпілої, свідків, а також дослідженими письмовими доказами та відозаписом із місця події, що був переглянутий всіма учасниками судового процесу під час розгляду кримінального провадження та вказує на причетність обох обвинувачених до вчинення інкрімінованого їм злочину вчиненого в умовах очевидності.

Невизнання вини обвинуваченими,- суд розцінює як намагання уникнути покарання за скоєний злочин, оскільки їх вина доведена сукупністю досліджених судом доказів. Поряд з цим слід зазначити, що обвинувачений ОСОБА_15 під час відтворення події вчиненного злочину, детально вказав на роль ОСОБА_11 у вчиненні злочину, що узгоджується повністю із зібраними на стадії досудового слідства та дослідженими у судовому засіданні належними та допустимими доказами.

Винуватість обвинувачених у скоєнні інкрімінованого ОСОБА_11 та ОСОБА_15 злочину повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

-витягом з кримінального провадження № 0000109 щодо внесення 17.04.2018 року відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_18 ( том 1 а.к.п. 191).

Посилання захисника ОСОБА_14 на недопустимість вказаного доказу з тих підстав, що датою формування витягу є 24.05.2018 р., - суд вважає неспроможними, оскільки вказаний витяг містить всі ті відомості, які визначені ч.5 ст. 214 КПК України та сама дата формування вказаного витягу не може слугувати підставою його недопустимості.

-заявою потерпілої ОСОБА_18 , яка адресована начальнику Тетіївського ВП, якою вона повідомляє про крадіжку із домоволодіння її батька по АДРЕСА_4 16.04.2018 року в період часу з 09 год до 12 год грошей, золотих та срібних виробів, планшету та фотоапарату (том 1 а.к.п. 192);

-заявою жителя села Пятигори ОСОБА_24 , який не заперечує проти огляду працівниками поліції його володіння в присутності понятих (том 1 а.к.п.193).

З позицією захисника ОСОБА_14 на недопустимість вказаного доказу з тих підстав, що заява містить виправлення у даті її написання власником будинку ОСОБА_24 та у ній не зазначено рік написання - суд не може погодитись, оскільки з цих підстав вказана особа була допитана безпосередньо у судовому засіданні та дата вчинення крадіжки і звернення до поліції потерпілої та згода самого власника ОСОБА_24 , який є батьком потерпілої на проведення працівниками поліції огляду у його домоволодінні саме за його згодою, - знайшла своє підтвердження у суді та додаткових доказів не потребує і не тягне за собою визнання вказаного письмового доказу недопустимим (том 1 а.к.п.193);

-протоколом огляду місця події від 16.04.2018 року з додатками до нього:

який вказує, що об`єктом огляду є домогосподарство ОСОБА_24 , що в АДРЕСА_4 . В даному протоколі вказано дані про територію на якій розміщено будинок, дані про сам будинок та розміщення вікон та дверей даного будинку. Територія домогосподарства огорожена бетонним парканом. Вхід здійснюється через одностворчасту металеву хвіртку. Справа від входу знаходиться будинок розміром 9х12 м, покриття шиферне. Вхід до будинку здійснюється через одностворчасті двері. Навпроти входу знаходиться прихожа кімната. Справа вхід до веранди, в якій навпроти є пластикове вікно, при обробці якого порошком «рубін» виявлено два папілярні узори слідів пальців рук. Також в будинку є шість кімнат, в яких всі речі та предмети перекинуті та знаходяться в хаотичному стані. При обробці поверхонь шаф, картонних коробок порошком «рубін» було виявлено 18 папілярних узорів слідів пальців рук. Усі виявлені сліди папілярних узорів за допомогою дактилоскопічного скотчу було перенесено на папір формату А4 та долучено до протоколу (том 1 а.к.п. 194-195).

У судовому засіданні захисник ОСОБА_14 зауважував щодо належності та допустимості вказаного протоколу, посилаючись на: відсутність у ньому даних про заявника; відсутність підписів відповідних осіб, що його складали на першому аркуші протоколу; на відсутність посилань у протоколі на додатки, які додаються до нього; та незазначення індивідуальних ознак фотоапарату, який використовувався при його оформленні.

Даючи оцінку посиланням захисника щодо вказаного протоколу, суд вважає необхідним зазначити, що оцінку доказам, суд надає у їх сукупності із іншими доказами. Самі по собі посилання та зауваження до вказаного ним протоколу не можуть слугувати підставою для його визнання недопустимим доказом. Зауваження захисника є неприйнятними з огляду на те, що вони знаходять своє спростування у змісті самого протоколу. Так, відсутність даних заявника суд вважає незначним недоліком, оскільки сам протокол містить дані, що огляд місця події був проведений в присутності понятих та за участю власника (користувача) приміщення ОСОБА_24 . Відсутність підписів осіб на першій сторінці протоколу спротовується тим, що протокол вцілому підписаний учасниками, понятими та особою, що його проводила та не містить в собі зауважень чи заперечень. Додатки до протоколу є пронумерованими та скріпленими відповідним підписом слідчого, який також сладав фототаблицю до нього , що стверджується його підписом (том 1 а.к.п. 196-206). Особам, які брали участь у проведенні огляду було роз`яснено положення ч.3 ст. 66 КПК України та поряд із іншими обов`язками повідомлено про застосування технічних засобів фіксації, умови та порядок їх використання, зокрема фотоапарату «OLIMPUS FE -310», чим повністю спростовується зауваження вказаного вище захисника.

-доручення на проведення слідчих (розшукових) дій у порядку ст.40 КПК України, яке вказує, що слідчим у даному кримінальному провадженні було доручено працівникам Тетіївського відділення поліції Головного управління Національної поліції в Київській області провести радіотехнічну розвідку спільно з УОТЗ, за місцем скоєння злочину по вул. Садова, 54 А, що в с.П`ятигори, Тетіївського району, Київської області та шляхів можливого відходження злочинців із встановленням LAC і CID по місцю розташування та в зоні покриття ретрансліційних антен мобільного оператора стільникового зв`язку ПрАТ «МТС Україна», ТОВ «Лайфселл» та ПрАТ «Київстар» в період часу з 08 год 00 хв д 13 год 00 хв 16.04.2018 року (том 1 а.к.п. 207).

Посилання захисників ОСОБА_14 та ОСОБА_13 на недопустимість вказаного доказу, оскільки як вважають, що вказане доручення не містить в собі дату створення документа, та можливо на їх думку, було зроблене ще до внесення відомостей до ЄРДР, має виправлення у годинах часу про який зазначається слідчим, - знайшло своє спростування у судовому засіданні у результаті його дослідження та його зміст вказує на те , що в ньому зазначено номер ЄРДР, дата його складання відповідно була після внесення відомостей до відповідного реєстру. Саме доручення було складено у двох примірниках, оскільки один із них було направлено на виконання. Наявність у даному дорученні всіх операторів стільникового зв`язку, які використовуються громадянами на території України, - спростовує твердження захисників щодо того, що слідчий наперед знав про номера телефонів їх підзахисного, тому і звернувся із відповідним дорученням. Виправлення у дорученні у зазначенні саме хвилин часу , у проміжку якого було вчинено крадіжку - суд вважає не суттєвим недоліком та таким що не тягне за собою визнання його недопустимим.

-довідка № 419/109/18/02 від 18.04.2018 року про результати радіотехнічного обстеження, яка вказує які саме обслуговують станції операторів рухомого (мобільного) зв`язку на місці вчинення злочину (том 1 а.к.п 208);
-протокол про затримання підозрюваного ОСОБА_15 від 19.04.2018 року в порядку ст. 208 КПК України, із якого вбачається , що при обшуку затриманої особи виявлено мобільний телефон та ювелірні вироби із золота і срібла (том 1 а.к.п.209-211);

-протокол про затримання підозрюваного ОСОБА_11 від 20.04.2018 року в порядку ст. 208 КПК України, із якого вбачається, що при обшуку затриманої особи виявлено мобільний телефон, грошові кошти та дві картки ПриватБанку (том 1 а.к.п. 212-214);

Захисник ОСОБА_14 та захисник ОСОБА_13 , вказуючи на незаконність затримання ОСОБА_11 посилались на те, що при його затриманні було допущено порушення права на захист їх підзахисного, оскільки він на той час не мав захисника. На їх думку, протокол про затримання їх підзахисного є недопустимим доказом, оскільки примірники даного протоколу, який надано суду та примірник ОСОБА_11 відрізняються один від одного, підписи ОСОБА_11 візуально є не однаковими.
Даючи оцінку вказаним посиланням захисників, суд вважає необхідним зазначити, що протокол про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 20.04.2018 року відносно підозрюваного ОСОБА_11 складався у трьох примірниках, один з яких був наданий ОСОБА_11 під підпис. Текст протоколу є ідентичним, однак самі примірники протоколу мають певні графічні відмінності, які не впливають на його суть та правильність, та не можуть слугувати визнанням його як недопустимостимий доказ. Зміст самого протоколу вказує, що з протоколом ознайомлені поняті ОСОБА_27 , ОСОБА_28 та копію протоколу отримав ОСОБА_11 і захисник ОСОБА_16 . Зауважень і доповнень до протоколу не надходило. У протоколі наявні всі необхідні реквізити та підписи всіх осіб, які були присутні при затриманні. Твердження обвинуваченого про те, що у протоколі не всі його підписи, суд розцінює, як чергову спробу затягнути розгляд даного кримінального провадження та спрямоване на ствердження його позиції щодо невизнання вини у вчиненому злочині.
Одночасно вказані захисники зазначали суду, що повноважень відповідний Регіональний центр на представництво та захист ОСОБА_11 жодному захиснику не надавав. Вилучення у нього майна: гаманця та мобільного телефона вважають таким, що було проведено із процесуальним порушенням. Дані, які містяться у протоколі вказують, що адвокат ОСОБА_16 прибув за дорученням Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Київській області вже після фактичного затримання їх теперішнього підзахисного.
На спростування вказаної позиції захисту прокурором суду було надано копію відповідного доручення (том 1 а.к.п. 244), дослідивши яке суд встановив, що Регіональним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Київській області для надання безоплатної вторинної правової допомоги особі, яка відповідно до положень кримінального процесуального законодавства вважається затриманою та/або стосовно якої обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою № 1456 від 20.04.2018 року на забезпечення адвокатом ОСОБА_16 надання безоплатної вторинної правової допомоги 20.04.2018 року затриманому Тетіївським ВП ОСОБА_11 . Строк дії такого доручення : протягом строку затримання та / або тримання такої особи під вартою.
Окрім цього досліджена судом копія доручення (том 1 а.к.п. 245), вказує, що Регіональним центром з надання безоплатної безоплатної вторинної правової допомоги у Київській області для надання безоплатної вторинної правової допомоги особі, яка відповідно до положень кримінального процесуального законодавства вважається затриманою та/або стосовно якої обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою № 1454 від 19.04.2018 року на забезпечення адвокатом ОСОБА_16 надання безоплатної вторинної правової допомоги 19.04.2018 року затриманому Тетіївським ВП ОСОБА_15 . Строк дії такого доручення : протягом строку затримання та / або тримання такої особи під вартою.

Ті обставини на які посилаються захисники ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , вказуючи, що їх підзахисному у момент затримання не було надано правової допомоги, знайшло своє спростування у судовому засідані із пояснень самого захисника ОСОБА_16 , який суду вказав, що на виконання доручення Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Київській області він був зобов`язаний забезпечити надання безоплатної вторинної правової допомоги 19 квітня 2018 року затриманому вже на той час ОСОБА_15 та 20 квітня 2018 року затриманому ОСОБА_11 . По прибуттю 20 квітня 2018 року до Тетіївського ВП ним було встановлено, що позиція його підзахисного ОСОБА_15 суперечить позиції затриманого на той час у підозрі вчинення того самого злочину ОСОБА_11 . Оскільки ним було встановлено конфлікт інтересів між двома особами, яким він був зобов`язаний надавати правову допомогу, він відразу про це повідомив Регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Київській області , який призначив затриманому ОСОБА_11 іншого адвоката - захисника ОСОБА_12 , який відтоді здійнював свої повноваження за відповідним дорученням (том 1 а.к.п. 40). Окрім цього на спростування позиції вказаних захисників щодо неналежного захисту їх підзахисного у момент його затримання, суд вважає необхідним зазначити, що відповідно ч. 4 ст. 213 КПК України уповноважена службова особа, що здійснила затримання, зобов`язана негайно повідомити про це орган (установу), уповноважений законом на надання безоплатної правової допомоги. У разі неприбуття в установлений законодавством строк захисника, призначеного органом (установою), уповноваженим законом на надання безоплатної правової допомоги, уповноважена службова особа негайно повідомляє про це відповідний орган (установу), уповноважений законом на надання безоплатної правової допомоги. Отже всі вимоги КПК України у цій частині відповідним слідчим при затриманні ОСОБА_15 та ОСОБА_11 були дотриманні, а посилання захисників є голослівними.

Вказані захисниками неточності допущені на стадії досудового слідства в цілому не впливають на повноту та правильність проведеного розслідування даного кримінального провадження та не тягнуть за собою визнання наявних доказів недопустимими. Зауваженням захисників надана відповідна оцінка, про зазначене вище при обгрунтуванні ствердження вини з посиланням на кожен окремо доказ наданий стороною обвинувачення.

На ствердження обвинувачення прокурором надано та досліджено у судовому засіданні також наступні докази, зокрема:

-протокол допиту потерпілого від 17.04.2018 року з доданими до них копією паспорта потерпілої ОСОБА_18 та фотографіями до нього ( том 2 а.к.п. 94-107).
Даючи оцінку даним доказам, суд вважає необхідним зазначити та взяти до уваги заперечення захисника ОСОБА_14 щодо належності та допустимості доданих до вказаного протоколу фотознімків. Так, додані фотознімки (том 2 а.к.п. 97-107) не містять зазначення чиї вони та коли зроблені, не містять зазначення особи, яка їх зробила та коли і ким вони були відібрані та на ствердження яких обставин. Всі надані суду фотознімки не підписані учасниками процесуальної дії. Про наявність їх також не зазначено і у самому протоколі про допит потерпілої, а відтак їх слід визнати недопустимим доказом;

-протокол огляду від 19.04.2018 року. Предметом огляду є мобільний телефон вилучений у обвинуваченого ОСОБА_15 при його затриманні за участі понятих ОСОБА_29 та ОСОБА_30 (том 2 а.к.п. 108). До вказаного протоколу долучено фототаблиці (том 2 а.к.п. 109-119). При огляді телефону виявлено, що в ньому встановлено стартовий пакет «Київстар» із номером НОМЕР_1 , при огляді вхідних та вихідних дзвінків виявлено, що серед дзвінків є номер НОМЕР_2 , який підписаний як ОСОБА_31 , також на телефоні встановлено програму «Вайбер». При огляді повідомлень в програмі «Вайбер» встановлено, що в період часу з 13.04.2018 року з 22 год 54 хв до 16.04.2018 року 20 год 41хв, йшла активна переписка між ОСОБА_15 та абонентом ОСОБА_31 , дослідження яких вказує суду та стверджує обставини вчинення злочину який інкрімінується ОСОБА_15 та ОСОБА_11 .
Зауваження обвинуваченого ОСОБА_15 , що дані повідомлення з його мобільного телефона були зроблені не ним, а слідчим після його затримання 19.04.2018 року суд не може взяти до уваги, оскільки вони не відповідають дійсності та не узгоджуються з обставинами встановленими судом. Так, часовий проміжок, який зафіксований у даному телефоні обвинуваченого вказує, що всі дзвінки та переписка ним здійснювались до його затримання з 13.04.2018 року до 16.04.2018 року, а саме затримання згідно протоколу про затримання підозрюваного ОСОБА_15 від 19.04.2018 року відбулося 19.04.2018 року (том 1 а.к.п.209-211);

-постанову про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання потерпілій ОСОБА_18 від 20.04.2018 року (том 2 а.к.п. 120-121) , яка вказує, що при затриманні ОСОБА_15 в ході його обшуку у нього було виявлено та вилучено: рюкзак сіро-синього кольору, у якому знаходились мобільний телефон ZTE з сім-картою оператора «Київстар», зарядний пристрій до нього, навушники, 7 (сім) каблучок ззовні схожі на срібні, 3 (три) каблучки ззовні схожі на срібні з вставками жовтого металу, 2 (дві) каблучки з жовтого металу ззовні схожі на золоті, 2 (дві) сережки ззовні схожі на срібні з вставками жовтого металу та каменем білого кольору, 2 (дві) сережки ззовні схожі на срібні з вставками жовтого металу та камінчиками білого кольору, ланцюжок з хрестиком ззовні схожі на срібні, хрестик ззовні схожий на срібний, браслет ззовні схожий на срібний з кулончиком у формі кота, хрестик ззовні схожий на срібний;

-постанову про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання потерпілій ОСОБА_18 від 27.04.2018 року після проведення судової товарознавчої експертизи ( том 2 а.к.п. 123) яка вказує, що цифровий фотоапарат Nikon Coolpix L340, який був добровільно наданий під час допиту ОСОБА_32 від 26.04.2018 року, є речовим доказом у кримінальному провадженні від 17.04.2018 року № 0000109;

-розписку потерпілої ОСОБА_18 (том 2 а.к.п. 124), яка вказує на отримання нею від працівників поліції наступних речей, а саме: срібний набір (сережки, каблучка) бувший у використанні, маючий пошкодження у вигляді подряпин в процесі носіння, проби 925, загальною вагою 9,44 г; срібний набір (сережки, каблучка) бувший у використанні, маючий пошкодження у вигляді подряпин у процесі носіння проби 925, вагою 9,21 г; золоту каблучку бувшу у використанні, маючої пошкодження у вигляді подряпин у процесі носіння, проби 585, вагою 1,51 г; золоту каблучку бувшу у використанні, маючої пошкодження у вигляді подряпин в проценсі носіння, проби 585, вагою 1,46 г; срібну каблучку бувшої у використанні, маючої пошкодження у вигляді подряпин у процесі носіння, проби 925, вагою 4,87 г; срібну каблучку бувшу у викристанні, з пошкодженням у вигляді подряпин у процесі носіння, проби 925, вагною 4,65 г; срібну каблучку бувшої у використанні, маючої пошкодження у вигляді подряпин у процесі носіння, проби 925, вагою 2,91 г; срібну каблучку бувшої у користуванні, маючої пошкодження у вигляді подряпин у процесі носіння, проби 925, вагою 1,99 г; срібну каблучку бувшої у користуванні, маючої пошкодження у вигляді подряпин в процесі носіння, проби 925, вагою 2,89 г; срібну каблучку бувшої у використанні, маючої пошкодження у вигляді подряпин в процесі носіння, проби 925, вагою 1,91 г; срібну каблучку бувшої у використанні маючої пошкодження у вигляляді подряпин в процесі носіння, пробою 925, вогою 1,88 г; срібну каблучку проби 925, вагою 5,56 г; срібну каблучку пробою 925, вагою 6,34 г; срібну підвіску проби 925, вагою 0,98 г; срібний браслет проби 925, вагою 6,34 г; срібний ланцюжок проби 925, вагою 4,42 г; цифровий фотоапарат Nikon Coolpix L340;

-клопотання слідчого Тетіївського ВП Сквирського ВП ГУНП в Київській області про арешт майна від 20.04.2018 року, яке було задоволено ухвалою слідчого судді Тетіївського районного суду Київської області від 20.04.2018 року, згідно якої накладено арешт на мобільний телефон Xiaomi Redmi 4X з чохлом чорного кольору, дві картки ПриватБанку № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , які були вилучені 20.04.2018 року під час затримання ОСОБА_11 ( том 2 а.к.п. 125-127) ;

-клопотання слідчого Тетіївського ВП Сквирського ВП ГУНП в Київській області про арешт майна від 20.04.2018 року, яке було задоволено ухвалою слідчого судді Тетіївського районного суду Київської області від 20.04.2018 року, згідно якої накладено арешт на рюкзак сіро-синього кольору, у якому знаходились мобільний телефон ZTE з сім-картою оператора «Київстар», зарядний пристрій до нього, навушники, 7 (сім) каблучок ззовні схожі на срібні, 3 (три) каблучки ззовні схожі на срібні з вставками жовтого металу, 2 (дві) каблучки з жовтого металу ззовні схожі на золоті, 2 (дві) сережки ззовні схожі на срібні з вставками жовтого металу та каменем білого кольору, 2 (дві) сережки ззовні схожі на срібні з вставками жовтого металу та камінчиками білого кольору, ланцюжок з хрестиком ззовні схожі на срібні, хрестик ззовні схожий на срібний, браслет ззовні схожий на срібний з кулончиком у формі кота, хрестик ззовні схожий на срібний, які були вилучені 19.04.2018 року під час затримання ОСОБА_15 (том 2 а.к.п. 128-131) ;

-запит слідчого СВ Тетіївського відділення поліції Сквирського ВП ГУНП в Київській області щодо надання слідчому інформації про здачу фотоапарату Nikon Coolpix L340 № 40274971 за період з 16.04.2018 року по 19.04.2018 року (том 2 а.к.п. 132), на що слідчому було надано договір позики № 13.2018.292, що стосується зданих обвинуваченим ОСОБА_15 у відокремлений підрозділ № 13 ПТ «Ломбард Приват» 16.04.2018 року ювілірних виробів загальною вагою 14.72 гр на суму 8881 грн 87 коп ( том 2 а.к.п. 133) та акт прийому передачі від 20.04.2018 року, який вказує на передачу ювелірних виробів на реалізацію;

-протокол пред`явлення речей для впізнання від 04.05.2018 року із фототаблицями до нього (том 2 а.к.п. 135-143), який вказує, що у присутності понятих ОСОБА_33 та ОСОБА_34 потерпілій ОСОБА_18 речі було надано речі для впізнання, серед яких вона впізнала викрадені у неї ювелірні прикраси;

-висновок судової товарознавчої експертизи №12-4/974 від 21.05.2018 року проведеної на виконання ухвали слідчого судді Тетіївського районного суду Київської області від 07.05.2018 року, який вказує на ринкову вартість ювелірних виробів із золота та срібла та ринкову вартість цифрового фотоапарату , що були викрадені обвинуваченим ОСОБА_15 (том 2 а.к.п. 144-156);

-протокол огляду речових доказів від 25.05.2018 року, який вказує на вилучення при затриманні у обвинуваченого ОСОБА_11 мобільного телефона Xiaomi Redmi 4X (том 1 а.к.п. 158);

-протокол проведення слідчого експерименту від 20.04.2018 року (том 2 а.к.п. 159-162) за участі підозрюваного ОСОБА_15 у присутності захисника ОСОБА_16 , понятих ОСОБА_35 , ОСОБА_36 та потерпілої ОСОБА_18 , що було зафіксовано на відео, яке було відтворене та досліджене у судовому засіданні 05.03.2019 року, що вказує на детальний рух обвинуваченого ОСОБА_15 у день вчинення злочину 16.04.2018 року із міста Тетііїв до села П`ятигори Тетіївського району до будинку потерпілої звідки було вчинено крадіжку грошових коштів, цифрового фотоапарата, прикрас із золота та срібла. При цьому обвинувачений відтворив свої дії щодо вчинення злочину, які узгоджував із обвинуваченим ОСОБА_11 по телефону, починаючи із часу прибуття його у місто Тетіїв і до моменту закінчення злочину у селі П`ятигори (том 2 а.к.п. 163) диск на якому мається надпис «слідчий експеримент з підозрюваним ОСОБА_15 від 20.04.2018 року, за підписом слідчого ОСОБА_37 »;

-заяву потерпілої ОСОБА_18 від 20.04.2018 року , якою вона надала згоду на проведення слідчого експерименту у її будинку в АДРЕСА_4 (том 2 а.к.п. 164);

-ухвалу слідчого судді Тетіївського районного суду Київської області від 26.04.2018 року, щодо розгляду клопотання старшого слідчого Тетіївського відділення поліції Сквирського відділу поліції ГУНП в Київській області ОСОБА_37 про дозвіл на тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якою надано старшому слідчому СВ Тетіївського відділення поліції Сквирського відділу поліції ГУНП в Київській області ОСОБА_38 тимчасовий доступ до інформації в електронному та друкованому вигляді, що перебуває у володінні оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Лейпцизька, 15, зокрема по абонентському номеру: НОМЕР_5 , щодо трафіку телефонних дзвінків в період часу з 08 години 01.04.2018 року по 21 годину 30 хвилин 19.04.2018 року включно, з посиланням на ретранслятор та прив`язку до базових станцій та їх адресу, а також адресу місце перебування абоненту А та Б зазначеного телефонного номеру в момент кожного вхідного телефонного з`єднання та зміст, вхідних, вихідних SMS-повідомлень, інформацію про GPRS-трафік, інформацію про номери ІМЕІ терміналів з урахуванням нульових дзвінків вказаного номеру телефону (том 2 а.к.п. 194);

-протокол тимчасового доступу до речей та документів від 21.05.2018 року, проведеного в м. Києві, в приміщення ПрАТ «Київстар» (розташованого за адресою: вул. Дегтярівська, 53, кім. 107, м. Київ), за участі представника ПаРТ «Київстар» ОСОБА_39 , на підстраві ухвали слідчого судді Тетіївського районного суду Київської області від 26.04.2018 року, здійснено тимчасовий доступ до речей і документів, а саме: ознайомлення із CD диск із написом Київстар вх 14121 вих 10234/3 КТ (том 2 а.к.п. 195-196);

-опис речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді від 21.05.2018 року, де вказано, що відповідно ухвали Тетіївського районного суду № 380/521/18 від 26.04.2018 року вилучено CD диск із написом Київстар вх 14121 вих 10234/3 КТ (том 2 а.к.п. 197);

-роздруківку трафіку на ухвалу Тетіївського районного суду Київської області від 26.04.2018 року справа № 380/521/18 з 08:00 год 01.04.2018 року по 21 год 30 хв 19.04.2018 року по номеру телефона НОМЕР_2 , категорія пошуку: тел. А (том 2 а.к.п. 198-238);

-CD диск із написом трафік по номеру НОМЕР_5 , із мокрою печаткою для довідок та написом слідчий ОСОБА_37 та особистим підписом слідчого (том 2 а.к.п. 239);

-ухвалу слідчого судді Тетіївського районного суду Київської області від 26.04.2018 року, щодо розгляду клопотання старшого слідчого Тетіївського відділення поліції Сквирського відділу поліції ГУНП в Київській області ОСОБА_37 про дозвіл на тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якою надано старшому слідчому СВ Тетіївського відділення поліції Сквирського відділу поліції ГУНП в Київській області ОСОБА_38 тимчасовий доступ до інформації в електронному та друкованому вигляді, що перебуває у володінні оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київтар», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Дігтярівська, 53, зокрема по абонентському номеру: НОМЕР_1 , щодо трафіку телефонних дзвінків в період часу з 08 години 01.04.2018 року по 21 годину 30 хвилин 19.04.2018 року включно, з посиланням на ретранслятор та прив`язку до базових станцій та їх адресу, а також адресу місце перебування абоненту А та Б зазначеного телефонного номеру в момент кожного вхідного телефонного з`єднання та зміст, вхідних, вихідних SMS-повідомлень, інформацію про GPRS-трафік, інформацію про номери ІМЕІ терміналів з урахуванням нульових дзвінків вказаного номеру телефону (том 3 а.к.п. 1);

-протокол тимчасового доступу до речей та документів від 21.05.2018 року, проведеного в м. Києві, в приміщення ПрАТ «ВФ Україна» (розташованого за адресою: вул. Леонтовича, 9, м. Київ), за участі представника ОСОБА_40 , на підстраві ухвали слідчого судді Тетіївського районного суду Київської області від 26.04.2018 року, здійснено тимчасовий доступ до речей і документів, а саме: ознайомлення із диском CD-R, із написом CD -18-04808/КІ від 21.05.2018 (том 3 а.к.п. 2-3);

-опис речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді від 21.05.2018 року, де вказано, що відповідно ухвали Тетіївського районного суду № 380/521/18 від 26.04.2018 року вилучено CD диск із написом CD -18-04808/КІ від 21.05.2018 (том 3 а.к.п. 4);

-роздруківку трафіку з 08:00 год 01.04.2018 року по 21 год 30 хв 19.04.2018 року по номеру телефона НОМЕР_1 (том 3 а.к.п. 5-26);

-CD диск із написом трафік по номеру НОМЕР_1 , із мокрою печаткою для довідок та написом слідчий ОСОБА_37 та особистим підписом слідчого (том 3 а.к.п. 27).

Щодо твержень захисників ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , що надані прокурором докази не можуть слугувати доказом про те, що обвинувачені ОСОБА_11 та ОСОБА_15 спілкувались по телефону з приводу вчинення крадіжки та про участь їх у інкрімінованому злочині суд відноситься критично, оскільки вони повністю спростовуються зазначеними вище та дослідженими безпосередньо судом у судовому засіданні письмовими доказами, які вказують, що обвинуваченні зазделегідь домовились спільну участь у вчиненні злочину із домоволодіння потерпілої, про що також свідчать їх телефонні дзвінки у день вчинення злочину 16.04.2018 року та рух обвинуваченого ОСОБА_15 у цей день, починаючи від місця його проживання АДРЕСА_3 до місця вчинення крадіжки АДРЕСА_4 . Протягом всього часу між обвинуваченими велися телефонні розмови з приводу місця розташування домоволодіння потерпілої та місця знаходження у будинку її речей, що також стверджується ОСОБА_15 при проведенні слідчого експерименту від 20.04.2018 року (том 2 а.к.п. 159-162) у присутності захисника ОСОБА_16 , понятих ОСОБА_35 , ОСОБА_36 та потерпілої ОСОБА_18 , що було зафіксовано на відео (том 2 а.к.п. 163), яке досліджувалося судом.

Позиція захисників ОСОБА_13 та ОСОБА_14 щодо відсутності у сторони обвинувачення доказів, що розмови із вказаних номерів телефонів велися саме між обвинуваченими повністю спростовується відповідними протоколами, які досліджувались судом. Зокрема це протокол огляду від 19.04.2018 року. Предметом огляду є мобільний телефон вилучений у обвинуваченого ОСОБА_15 при його затриманні за участі понятих з номером НОМЕР_1 та протокол огляду речових доказів від 25.05.2018 року, який вказує на вилучення при затриманні у обвинуваченого ОСОБА_11 мобільного телефона з номером НОМЕР_5 .

Матеріали кримінального провадження спростовують посилання захисників , що протоколи тимчасового доступу до речей та документів від 21.05.2018 року є недопустимим доказом з тих підстав, що вони не внесені до реєстру досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000109. Натомість судом встановлено, що у вказаному реєстрі під номером 16 та номером 17 містяться відповідні відомості, які вказують на їх наявність та на проведення відповідної процесуальної дії під час досудового розслідування.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винуватість обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_15 у інкримінованому їм злочину, доведена «поза розумним сумнівом» та знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження .

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Зміст принципу «поза розумним сумнівом» сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», відповідно до якого доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає із зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення. Отже, докази повинні бути настільки переконливими, що сумнівів при розгляді справи не повинно бути, а якщо вони є, то повинні тлумачитись тільки на користь особи, відносно якої вирішується питання щодо притягнення до відповідальності.

Згідно з ч.2 ст.17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Відповідно до ч.4 цієї ж статті усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи. Обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 цього Кодексу, покладається на прокурора.

Згідно ст.129 п.4 Конституції України, однією із основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили. Кожна сторона кримінального провадження має права та обов`язки для збору тих чи інших доказів.

Таким чином на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд прийшов до висновку, що винуватість обвинувачених ОСОБА_15 та ОСОБА_11 у вчиненні ними злочину доведена повністю і їх дії кваліфікуються :

- обвинуваченого ОСОБА_11 як організація вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у житло, що завдало значної шкоди потерпілому, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 27 , ч. 3 ст. 185 КК України;

- обвинуваченого ОСОБА_15 як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у житло, що завдала значної шкоди потерпілому, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Характеризуючи особу обвинуваченого ОСОБА_15 слід зазначити, що він раніше судимий (том 3 а.к.п. 34-35), даний злочин вчинив під час умовно дострокового звільнення ( том 1 а.к.п. 65, том 3 а.к.п. 107), постійного місця роботи немає. На обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває (том 3 а.к.п. 33), по місцю проживання характеризується задовільно (том 2 а.к.п. 64). Вчинив злочин, який відповідно до положень ст. 12 КК України, відноситься до тяжких.

Обвинувачений ОСОБА_11 в силу вимог ст. 89 КК України є таким , що немає судимості (том 3 а.к.п. 45), постійного місця роботи немає. На обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває (том 3 а.к.п. 39-40), по місцю проживання характеризується задовільно (том 3 а.к.п. 66). Вчинив злочин, який відповідно до положень ст. 12 КК України, відноситься до тяжких.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченим ОСОБА_15 і ОСОБА_11 суд не встановив.

Призначаючи покарання обвинуваченим ОСОБА_11 та ОСОБА_15 , суд керується положеннями ст. ст. 50, 65 КК України, якими визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання ОСОБА_15 , суд бере до уваги позицію потерпілої, яка наполягала на суворій мірі покарання, одночасно враховуючи тяжкість вчиненого злочину , відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, суд прийшов до висновку, що призначене покарання ОСОБА_15 повинно бути у вигляді позбавлення волі, адже його виправлення та перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства. До таких висновків суд прийшов, виходячи із наступних міркувань.
Так, ОСОБА_15 будучи раніше судимим 07.10.2015 року Сквирським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Сквирського районого суду Київської області від 23.06.2015 року та призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 2 місяці і будучи звільненим умовно-достроково ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30.06.2017 року на невідбуту частину покаранння 11 місяців 17 днів (том 3 а.к.п. 107), - на шлях виправлення не став, а вчинив новий навмисний злочин під час умовно-дострокового звільнення, тому згідно ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повинен повністю або частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Наведене відповідає положенню ч. 7 п. 26 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року із змінами та доповненнями, де вказано, що уразі, коли особа була засуджена до арешту або позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням (статті 75, 104 КК) або була звільнена від відбування покарання умовно-достроково (статті 81, 107 КК) і в період іспитового строку або строку умовно-дострокового звільнення вчинила новий злочин, суд зобов`язаний визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі, зокрема й тоді, коли останнім за часом вироком призначаються більш м`які види покарання. Таким чином, в силу вимог ст. 71 КК України, визначаючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_15 суду до покарання призначеного за цим вироком слід частково приєднати невідбуте покарання за попереднім вироком.

Призначаючи покарання ОСОБА_15 , одночасно суд зобов`язаний взяти до уваги, що обвинувачений вчинив даний злочин до постановлення попереднього вироку Ставищенського районного суду Київської області 25.06.2019 року, яким його засуджено за ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 121 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України до 10 (десяти) років позбавлення волі з конфіскацією майна.
ОСОБА_15 покарання за вироком від 25.06.2019 року не відбув. Відповідно остаточне покарання йому слід призначати із урахуванням положень ч. 4 ст. 70 КК України, яка вказує, що за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Таке покарання обвинуваченому ОСОБА_15 буде достатнім для виправлення, а також запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Призначаючи покарання ОСОБА_11 за вчинений ним злочин, суд керується положеннями ч. 3 ст. 27 КК України, де вказано, що організатором є особа, яка організувала вчинення злочину (злочинів) або керувала його (їх) підготовкою чи вчиненням. Організатором також є особа, яка утворила організовану групу чи злочинну організацію або керувала нею, або особа, яка забезпечувала фінансування чи організовувала приховування злочинної діяльності організованої групи або злочинної організації. Ч.2 ст. 29 КК визначає, що організатор підлягає кримінальній відповідальності за відповідною частиною статті 27 і тією статтею (частиною статті) Особливої частини цього Кодексу, яка передбачає злочин, вчинений виконавцем. Ч. 1 ст. 30 КК України, визначено, що організатор організованої групи чи злочинної організації підлягає кримінальній відповідальності за всі злочини, вчинені організованою групою чи злочинною організацією, якщо вони охоплювалися його умислом.

Поряд із наведеним вище, суд також бере до уваги позицію потерпілої, яка наполягала на суворій мірі покарання, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, та досудову доповідь Володарського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області, що надійшла до суду у письмовій формі 13.07.2018 року № 3/44 (том 1 а.к.п. 100-102) щодо ОСОБА_11 і яка була повністю підтримана в судовому засіданні представником вказаної установи, суд вважає необхідним зазначити, що викладена у вказаній досудовій доповіді позиція та висновки є однобічними, не повними та такими, що не в повній мірі узгоджуються із позицією обвинуваченого, яку він дав безпосередньо суду та встановленим судом обставинам. Так, у досудовій доповіді зазначено, що обвинувачений власної вини за інкриміновааний злочин не визнає та вважає можливим його виправлення без ізоляції від суспільства. Натомістьу судовому засіданні обвинувачений суду вказав на свою непричетність до вчиненого злочину, а відтак суд не вповній мірі погоджується з таким висновком.
Беручи до уваги все вище наведене, суд прийшов до висновку, що призначене покарання ОСОБА_11 повинно бути у виді позбавлення волі, адже його виправлення та перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства. Підстав для застосування до обвинуваченого положень ст. 69 КК України та призначенні йому покарання нижче від найнижчої межі встановленої у санкції статті, або переходу до іншого більш м`якого виду покарання - судом не встановлено. Таке покарання буде достатнім для його виправлення, а також запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Цивільний позов у кримінальному проваджені потерпілою не заявлявся.

Питання щодо речових доказів слід вирішити в порядку передбаченому ст. 100 КПК України.

Одночасно із вищевикладеним, суд вважає необхідним відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України скасувати арешт накладений:
- ухвалою Тетіївського районного суду Київської області від 20.04.2018 року на мобільний телефон Xiaomi Redmi 4X з чохлом чорного кольору, портмане чорного кольору та дві картки Приват Банку № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 (том 2 а.к.п. 125-127);
- ухвалою Тетіївського районного суду Київської області від 20.04.2018 року на рюкзак сіро-синього кольору, у якому знаходились мобільний телефон ZTE з сім-картою оператора «Київстар», 7 (сім) каблучок ззовні схожі на срібні, 3 (три) каблучки ззовні схожі на срібні з вставками жовтого металу, 2 (дві) каблучки з жовтого металу ззовні схожі на золоті, 2 (дві) сережки ззовні схожі на срібні з вставками жовтого металу та каменем білого кольору, 2 (дві) сережки ззовні схожі на срібні з вставками жовтого металу та камінчиками білого кольору, ланцюжок з хрестиком ззовні схожі на срібні, хрестик ззовні схожий на срібний, браслет ззовні схожий на срібний з кулончиком у формі кота, хрестик ззовні схожий на срібний (том 2 а.к.п. 128-129).

Відповідно до ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

При таких вимогах закону, процесуальні витрати по кримінальному провадженню понесенні на проведення судової трасологічної експертизи № 12-4/974 від 21.05.2018 року на суму 858 грн необхідно стягнути з обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_15 на користь Держави Україна, в рівних частинах з кожного, а саме: по 429 грн, виходячи із розрахунку : ( 858 грн : 2= 429 грн).

Обрані на стадії досудового слідства та продовжений судом під час розгляду кримінального провадження запобіжні заходи ОСОБА_11 та ОСОБА_15 у вигляді тримання під вартою (том 1 а.к.п. 59-62, 75-78, 122-125, 170-173), та пізніше у вигляді домашнього арешту закінчилися (том 1 а.к.п. 252-256). У судових дебатах прокурор поставила питання щодо обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_11 , до набрання вироком законної сили, у виді тримання під вартою, при цьому не вказала із яких міркувань вона виходить та на які норми КПК України посилається, а відтак суд вважає, що таке клопотання заявлене безпідставно, оскільки для обрання запобіжного заходу обвинувачениму повинні бути вказані відповідні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується та підстави, які повинні мати місце. Натомість такі ризики відсутні і обвинувачений під час розгляду даного кримінального провадження не ухилявся від виклику та явки до суду. Тому суд вважає, що до набрання вироком законної сили, запобіжний захід ОСОБА_11 - не доцільно обирати.
Одночасно слід врахувати, що у строк визначеного судом покарання ОСОБА_11 слід зарахувати час перебування вказаного обвинуваченого під вартою, починаючи з дня його затримання, тобто з 20.04.2018 року по 12.11.2018 року.

Запобіжний захід ОСОБА_15 станом на тепер у межах даного кримінального провадження не обраний. Одак на стадії досудового слідства йому обирався та продовжувався судом під час розгляду кримінального провадження запобіжний захід у виді тримання під вартою (том 1 а.к.п. 59-62, 75-78, 122-125, 170-173), та пізніше у вигляді домашнього арешту (том 1 а.к.п. 252-256), який за сплином часу закінчився. Пізніше він утримувався під вартою в межах іншого кримінального провадження, що був предметом розгляду Ставищенського районного суду Київської області за іншим обвинуваченням. Тепер він відбуває реальну міру покарання за вироком Ставищенського районного суду Київської області від 25.06.2019 року (том 3 а.к.п. 108), а відтак у строк призначеного судом покарання йому слід зарахувати час перебування його під вартою , починаючи з часу його затримання , тобто з 19.04.2018 року до 12.11.2018 року та з 25.01.2019 року, за вказаним вище вироком.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд , -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_11 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 27 ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді пяти років позбавлення волі.

ОСОБА_15 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді пяти років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за попереднім вироком Сквирського районного суду Київської області від 07.10.2015 року, яким його засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 2 місяці і звільненого умовно-достроково ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30.06.2017 року на невідбуту частину покаранння 11 місяців 17 днів, - визначити ОСОБА_15 покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі строком на п`ять років шість місяців .

Відповідно ч. 4 ст.70 КК України, шляхом часткового складання призначеного покарання за сукупністю злочинів із урахуванням вироку Ставищенського районного суду Київської області від 25.06.2019 року, остаточно призначити ОСОБА_15 покарання у виді одинадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Скасувати арешт накладений:
- ухвалою Тетіївського районного суду Київської області від 20.04.2018 року на: мобільний телефон Xiaomi Redmi 4X з чохлом чорного кольору; портмане чорного кольору та дві картки ПриватБанку № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 ;
- ухвалою Тетіївського районного суду Київської області від 20.04.2018 року на: рюкзак сіро-синього кольору, у якому знаходились мобільний телефон ZTE з сім-картою оператора «Київстар», 7 (сім) каблучок ззовні схожі на срібні, 3 (три) каблучки ззовні схожі на срібні з вставками жовтого металу, 2 (дві) каблучки з жовтого металу ззовні схожі на золоті, 2 (дві) сережки ззовні схожі на срібні з вставками жовтого металу та каменем білого кольору, 2 (дві) сережки ззовні схожі на срібні з вставками жовтого металу та камінчиками білого кольору, ланцюжок з хрестиком ззовні схожі на срібні, хрестик ззовні схожий на срібний, браслет ззовні схожий на срібний з кулончиком у формі кота, хрестик ззовні схожий на срібний.

Речові докази у кримінальному провадженні № 0000109, а саме:

-7 (сім) каблучок ззовні схожі на срібні; 3 (три) каблучки ззовні схожі на срібні з вставками жовтого металу; 2 (дві) каблучки з жовтого металу ззовні схожі на золоті» 2 (дві) сережки ззовні схожі на срібні з вставками жовтого металу та каменем білого кольору; 2 (дві) сережки ззовні схожі на срібні з вставками жовтого металу та камінчиками білого кольору; ланцюжок з хрестиком ззовні схожі на срібні; хрестик ззовні схожий на срібний; браслет ззовні схожий на срібний з кулончиком у формі кота; хрестик ззовні схожий на срібний, які передано на збарігання потерпілій ОСОБА_18 залишити потерпілій ОСОБА_18 ;
-цифровий фотоапарат Nikon Coolpix L340, який переданий на збарігання потерпілої ОСОБА_18 залишити потерпілій ОСОБА_18 ;
-рюкзак сіро-синього кольору, у якому знаходились мобільний телефон ZTE з сім-картою оператора «Київстар», зарядний пристрій до нього, навушники, які передані на зберігання до кімнати речових доказів Тетіївського ВП Сквирського ВП ГУ НП в Київській області повернути ОСОБА_15 ;
-мобільний телефон Xiaomi Redmi 4X з чохлом чорного кольору; портмане чорного кольору, у якому знаходились грошові кошти у сумі 274 гривні, дві картки ПриватБанку № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , які передані на зберігання до кімнати речових доказів Тетіївського ВП Сквирського ВП ГУ НП в Київській області повернути ОСОБА_11 .

Стягнути з ОСОБА_15 на користь Держави Україна процесуальні витрати в сумі 429 (чотириста двадцять дев`ять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_11 на користь Держави Україна процесуальні витрати в сумі 429 (чотириста двадцять дев`ять) гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_15 до набрання вироком законної сили залишити у виді тримання під вартою в державній установі "Київський слідчий ізолятор" Міністерства юстиції України,

Зарахувати у строк відбування призначеного покарання ОСОБА_15 час перебування вказаного обвинуваченого під вартою, починаючи з дня його затримання, тобто з 19.04.2018 року по 12.11.2018 року.

Строк відбування призначеного покарання ОСОБА_15 обчислювати з 25.01.2019 року.

Запобіжний захід ОСОБА_11 , до набрання вироку законної сили, - не обирати.

Зарахувати у строк відбування призначеного покарання ОСОБА_11 час перебування його під вартою, починаючи з дня його затримання, тобто з 20.04.2018 року по 12.11.2018 року.

Строк відбування призначеного покарання , обчислювати з моменту звернення вироку до виконання і затримання обвинуваченого.

На вирок може бути подана апеляція до Київського апеляційного суду через Володарський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим протягом 30 днів з дня вручення йому копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги , вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити після його проголошення обвинуваченим та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1