Справа № 461/4264/20
Провадження № 1-кс/461/3473/20
УХВАЛА

28.05.2020 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Галицького відділу поліції ГУ Національної поліції у Львівській області щодо невнесення відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

ВСТАНОВИВ:

27 травня 2020 року ОСОБА_3 звернувся до суду з відповідною скаргою. Свої вимоги мотивував тим, що 20 травня 2020 року ним до Галицького відділу поліції була подана заява про вчинення кримінального правопорушення за ст. 182 КК України. Зазначає, що всупереч вимогам процесуального закону уповноважені особи відділу поліції досудове розслідування не розпочали. Просить суд визнати незаконною бездіяльність посадових осіб відділу поліції та зобов`язати їх внести відомості до ЄРДР.

В судовому засіданні заявник скаргу підтримав та просив задовольнити. Зазначив, що заява подана за фактом порушення приватного життя шляхом встановлення відеокамери у під`їзді будинку, де він проживає.

Галицький відділ поліції ГУ Національної поліції у Львівській області свого представника до суду не направило, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду скарги шляхом направлення повідомлення на офіційну адресу електронної пошти.

Судовим розглядом встановлено, що 20 травня 2020 року до Галицького відділу поліції ОСОБА_3 подано заяву про вчинення правопорушення. У тексті заяви зазначено, що у порушення норм Цивільного кодексу України, ст. 32 Конституції України в під`їзді буд. АДРЕСА_1 , зокрема на 4-му поверсі, встановлені камери відеоспостереження. Він є власником квартири АДРЕСА_2 , дружина власником квартири АДРЕСА_3 та представником власника квартири АДРЕСА_4 . Вони не давали згоди на встановлення камер, при чому одна з них влаштована таким чином, що при відкриті вхідних дверей охоплює приміщення приватної квартири.

Відомості про розгляд заяви суду не надані.

Положення ч. 1 ст. 214 КПК України зобов`язують слідчого, прокурора невідкладно, але не пізніше 24-х годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Дана норма КПК перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого ним Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

При цьому, підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення злочину є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Відсутність визначення процесуальним законом приводів і підстав до початку кримінального провадження на практиці врегульовано Порядком ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08 лютого 2019 року № 100, де зазначено джерела інформації про вчинення кримінальних правопорушень та інших подій, що надходить до ОВС уповноваженого розпочати досудове розслідування, які фактично є ні чим іншим, як приводами до початку кримінального провадження, а підставами - наявність у джерелі інформації даних про ознаки кримінального правопорушення.

У відповідності до статті 94 КПК України слідчий, прокурор, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Досудове розслідування, як визначено п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Тобто, не підлягає внесенню до ЄРДР та не є підставою для початку досудового розслідування інформація, яка не містить об`єктивних даних, що дійсно свідчать про ознаки злочину.

Стаття 182 КК України передбачає кримінальну відповідальність за незаконне збирання, зберігання, використання, знищення, поширення конфіденційної інформації про особу або незаконна зміна такої інформації, крім випадків, передбачених іншими статтями цього Кодексу

Предметом злочину є конфіденційна інформація про особу. Нею є відомості про приватне життя особи, що становлять її особисту чи сімейну таємницю (зокрема, інформація про освіту, сімейний стан, релігійність, стан здоров`я, дата і місце народження, майновий стан та інші персональні дані про особу). Під приватним життям особи розуміється сфера життєдіяльності окремої особи, яка включає в себе зв`язки особи з іншими людьми, її приватні справи, сімейні стосунки тощо, тобто все, що пов`язане з її способом життя і не має публічного характеру. Особисту таємницю становлять відомості про приватне життя конкретної особи, які ця особа бажає зберегти в таємниці від інших осіб. Такими відомостями можуть бути відомості про її здоров`я, інтимне життя, хобі, особливість сімейних стосунків (народження поза шлюбом дитини тощо). Сімейна таємниця - відомості про приватне життя члена (членів) окремої сім`ї чи декількох сімей, які він (вони) бажають зберегти у таємниці від сторонніх осіб.

Водночас, як вбачається із заяви та пояснень ОСОБА_3 в судовому засіданні, камери встановлені у приміщенні під`їзду багатоквартирного будинку.

Згідно з положеннями п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія.

Отже, приміщення під`їзду відповідно до норм закону є спільним майном співвласників багатоквартирного будинку. Тому, встановлення у такому камер відеоспостереження не може вважатися втручанням у приватне життя власників ізольованих квартир.

Отже, проаналізувавши заяву про вчинення злочину та норми кримінального закону, слідчий суддя вважає, що викладені обставини, не є такими, що реально свідчать про вчинений злочин у розумінні ст. 214 КПК України. Тому слідчий суддя відмовляє у задоволенні скарги.

Керуючись ст. ст. 303-307, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги відмовити.

Ухвала постановлена в нарадчій кімнаті, в судовому засіданні 28 травня 2020 року проголошено її вступну та резолютивну частини.

Повний текст ухвали проголошений 01 червня 2020 року.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1