Справа № 461/9022/19
Провадження № 1-кс/461/3186/20
УХВАЛА
про надання дозволу на арешт майна

18.05.2020 року, слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, -

в с т а н о в и в :

слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням у кримінальному провадженні №0001605, відомості про яке 25.05.2018 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.3 ст.190, ч.4 ст.190, ч.3 ст.358 КК України, погодженим прокурором першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання обвинувачення управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням прокуратури Львівської області ОСОБА_4 про накладення арешту на квартиру (нерухоме майно), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві приватної спільної часткової власності належить ОСОБА_5 . Подане клопотання мотивує тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.190 КК України (заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненого за попередньою змовою групою осіб у великих розмірах), санкція якої, передбачає конфіскацію майна та у разі визнання судом винним останнього, квартира (нерухоме майно), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві 1/2 приватної спільної часткової власності належить ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , може підлягати конфіскації.

Слідчий в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, наслідки неявки, однак, його неявка не перешкоджає розгляду клопотання відповідно до вимог ч.1 ст.172 КПК України. Одночасно із поданим клопотанням, слідчий звернувся до суду з заявою про слухання справи без його участі та без участі власника майна з метою запобігання подальшого відчуження.

З метою забезпечення арешту майна, запобігання його подальшого відчуження, вважаю за можливе при розгляді клопотання застосувати положення ч.2 ст.172 КПК України, згідно яких, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.
Дослідивши та перевіривши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 за попередньою змовою із ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та іншими невстановленими особами, у період часу з червня 2016 до 14 травня 2020 року, знаходячись на території м.Львова та м.Нововолинськ Волинської області, діючи умисно з корисливих мотивів з метою власного протиправного збагачення, шляхом використання заздалегідь підроблених паспортів громадянина України заволоділи квартирами ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , та грошовими коштами ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , чим спричинили матеріальної шкоди на суму 7 231 541,18 грн.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна Номер інформаційної довідки: 208891774, квартира (нерухоме майно), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка на права 1/2 приватної спільної часткової власності належить ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч.5 ст.132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до положень ч.10 ст.170 КПК України, арешт може буди накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Слідчим доведено, що існує обґрунтована підозра про вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Оцінюючи надані стороною обвинувачення докази, слідчий суддя вважає їх належними та допустимими, їх сукупність та взаємозв`язок між ними достатній для прийняття процесуального рішення про арешт майна.

Таким чином, враховуючи, що накладення арешту на квартиру проводиться з метою забезпечення завдань кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду, правову підставу для арешту майна, можливість настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, зокрема, відчуження вказаного майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає до задоволення, оскільки накласти арешт необхідно з метою забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя ,-

у х в а л и в :

клопотання задоволити.

Накласти арешт на майно, що перебуває у власності підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження, а саме: на квартири (нерухоме майно), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві приватної спільної часткової власності належить ОСОБА_5 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п?яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1