Справа №463/4670/20
Провадження №1-кс/463/2752/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2020 року Личаківський районний суд м. Львова

Cлідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , його представника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, -

встановив:

28.05.2020 в провадження Личаківського районного суду м. Львова надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові (далі ДБР), яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Скаргу мотивує тим, що 26.05.2020 в порядку ст.214 КПК України звернувся в ДБР із заявою про вчинення відносно нього працівниками поліції кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.127, ч.1 ст.365 КК України, однак всупереч вимогам ст.214 КПК України відповідні відомості до ЄРДР внесені не були.

Враховуючи наведене просить зобов`язати ДБР внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_3 від 26.05.2020 про вчинення відносно нього кримінального правопорушення, а також зобов`язати ДБР видати постанову для проходження судово-медичної експертизи.

В судовому засіданні ОСОБА_3 та його представник вимоги скарги підтримали з підстав, викладених в ній. Додатково зазначили, що заява про вчинення відносно ОСОБА_3 кримінального правопорушення була вкинута у скриньку ДБР, а також додатково скерована на електронну адресу ДБР як у Львові, так і в Києві.

Уповноважена особа ДБР в судове засідання не з`явилася, заперечення проти скарги не скерувала, причин неявки слідчому судді не повідомила, тому вважаю можливим проводити розгляд скарги у її відсутності, оскільки у відповідності до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 та його представника, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя встановив наступне.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 303 КПК України бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення може бути оскаржена заявником, представником заявника, потерпілим або його представником.

Відповідно до вимог ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування. Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Як вбачається з матеріалів справи 26.05.2020 ОСОБА_3 в порядку ст.214 КПК України звернувся в ДБР із заявою про вчинення відносно нього працівниками поліції кримінального правопорушення, однак всупереч вимогам ст.214 КПК України відомості за його заявою до ЄРДР не внесені.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Враховуючи посилання ОСОБА_3 на невнесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 26.05.2020 про вчинення кримінального правопорушення та керуючись принципом змагальності, вважаю, що вимоги скарги слід задовольнити, однак частково.

Оскільки відповідно до ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги, а тому слідчий суддя приходить до висновку, що уповноважену особу ДБР слід зобов`язати вчинити дію в порядку вимог ст. 214 КПК України щодо внесення відомостей про кримінальне правопорушення в Єдиний реєстр досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 від 26.05.2020, про що повідомити заявника у відповідності до ст. 60 КПК України.

Разом з тим, вимоги скарги в частині покладення на ДБР обов`язку видати постанову для проходження судово-медичної експертизи задоволенню не підлягає, оскільки вирішення таких питань можливе лише після початку досудового розслідування та належить до компетенції саме слідчого, в провадженні якого буде знаходитися кримінальне провадження.

Керуючись вимогами статей 22, 60, 107, 214, 303, 306, 307, 309, 372 КПК України, -

постановив:

скаргу задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважену особу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, вчинити дію в порядку вимог ст. 214 КПК України щодо внесення відомостей про кримінальне правопорушення в Єдиний реєстр досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 від 26.05.2020, про що повідомити заявника у відповідності до ст.60 КПК України.

В задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1