ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 лютого 2020 року м. Чернівці
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю секретаря ОСОБА_4
учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 04.12.2019 року по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , гр. України, з середньою освітою, не працюючого, інваліда 3-ї групи, неодноразово судимого, в останнє вироком Шевченківського районного суду м. Чернівців від 19.11.2015 року за ст.185 ч.2 КК України до покарання у виді 1 рік 3 місяці позбавлення волі, у вчиненні злочину, передбаченого ст.126-1 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А :
Вироком Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 04 грудня 2019 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.126-1 КК України і йому призначено покарання у виді 3 місяці арешту.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 визначено обчислювати з дня затримання.

Згідно вироку суду, ОСОБА_7 в період часу з 14 травня 2019 року по 26 липня 2019 року, а саме 14.05.2019 р., 20.05.2019 р., 10.06.2019 р., 24.06.2019 р. та 26.07.2019 р., перебуваючи по місцю свого проживання в АДРЕСА_1 , усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, безпричинно, умисно, систематично вчиняв психологічне насильство щодо своєї тещі ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що проявилось у вчиненні безпричинного конфлікту, словесному ображанні її нецензурними словами, що призвело до психологічних страждань ОСОБА_8 та погіршення якості її життя.

ЄУНСС 723/3638/19 провадження №11кп/822/93/20 головуючий у 1 інстанції ОСОБА_9 .
На цей вирок ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину та правильність кваліфікації його дій, просив змінити оскаржуваний вирок в частині призначеного покарання і призначити йому покарання у виді 150 годин громадських робіт.

На обґрунтування своїх вимог апелянт вказував, що свою вину в інкримінованому злочині він визнав повністю, підтвердив усі ті обставини, які були встановлені досудовим слідством, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв в розкритті злочину, сам він перебуває на обліку в лікаря-окуліста, оскільки є інвалідом 3-ї групи по зору, також хворіє на ряд хронічних захворювань. Ці обставини, на його думку, є пом`якшуючими покарання обставинами. Вважає, що призначене йому покарання не відповідає ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та його особі і за своїм видом є явно несправедливим внаслідок суворості.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судове засідання не з`явися без поважних причин.

Заслухавши доповідь судді, захисника ОСОБА_6 , який просив задовольнити подану апеляційну скаргу, посилаючись на обставини, що наведені в ній, прокурора, який просив відмовити в задоволенні вимог апелянта, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апелянта, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_7 необхідно відмовити.

Винуватість ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ст.126-1 КК України при обставинах, що наведені у вироку суду, підтверджується дослідженими в суді доказами, яким суд дав правильну юридичну оцінку і не оспорюється обвинуваченим в поданій скарзі.

Дослідження доказів в суді першої інстанції здійснювалось у відповідності до ст.349 ч.3 КПК України.

А тому колегія суддів, керуючись ст.404 КПК України, не наводить доказів на підтвердження тих фактичних обставин, які ніким не оспорено.

Що стосується посилань обвинуваченого на те, що суд призначив йому покарання, яке не відповідає тяжкості вчиненого злочину та даним про його особу і є, на його думку, явно несправедливим внаслідок суворості, колегія суддів вважає, що вони є необґрунтовані.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 раніше вісім разів засуджувався за вчинення умисних злочинів, в тому числі тяжких, судимість за які не знята та не погашена у встановленому законом порядку, відбував покарання в місцях позбавлення волі, перебуває на «Д» обліку в лікаря-нарколога з 2002 р. і йому встановлено діагноз: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю (т.1 а.с.75,77-78).

Враховуючи дані про особу обвинуваченого, тяжкість вчиненого ним злочину, а також обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, в тому числі і ті, на які посилається обвинувачений в своїй скарзі, колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченому покарання є достатнім і необхідним для його виправлення та попередження нових злочинів.

Підстав для призначення ОСОБА_7 найбільш м`якого виду покарання, передбаченого санкцією ст.126-1 КК України, як про те просить обвинувачений, колегія суддів не вбачає.

Оскаржуваний вирок суду є законний та обґрунтований і підстав для його зміни чи скасування немає, а тому в задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого необхідно відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,-

У Х В А Л И Л А :

В задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 відмовити, а вирок Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 04 грудня 2019 року щодо нього залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3

Копія. Згідно з оригіналом: суддя