Справа № 577/4618/19
Провадження № 1-кп/577/112/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"17" лютого 2020 р.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

особи, щодо якої вирішується

питання про застосування примусових

заходів виховного характеру ОСОБА_5 ,

законного представника особи, щодо якої

вирішується питання про застосування

примусових заходів виховного характеру ОСОБА_6 ,

неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 ,

законного представника неповнолітнього

потерпілого ОСОБА_8 ,

представника служби у справах дітей

Конотопської міської ради Сумської області ОСОБА_9 ,

представника ювенальної превенції

Конотопського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Конотопі Сумської області клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000620 від 20 червня 2019 року, у відношенні

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Конотопа Сумської області, українця, громадянина України, учня 10-Б класу Конотопської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 12, на хронічні захворювання не страждає, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає разом з матір`ю, на обліку у службі у справах дітей Конотопської міської ради Сумської області не перебуває, взятий на облік у ювенальній превенції Конотопського ВП ГУНП в Сумській області після скоєння суспільно-небезпечного діяння, раніше не судимого,

за вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В :

17 червня 2019 року близько 22 год. 15 хв. неповнолітній ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував поблизу Конотопської загальноосвітньої школи № 10 по пр. Миру в м. Конотопі Сумської області, де також перебував ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Під час спілкування між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 виникла суперечка, в ході якої у ОСОБА_5 виник злочинний намір, направлений на заподіяння ОСОБА_7 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи вказаний намір, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , неповнолітній ОСОБА_5 підійшов до ОСОБА_7 та умисно наніс останньому два удари кулаками рук в обличчя, а саме у ліву частину щелепи та у ділянку лівої щоки, чим заподіяв ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді набряку та синців лівої щічної ділянки та нижньої щелепи зліва, перелому передньої стінки гайморової пазухи, гемосинус зліва, які в комплексі відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 428 від 24 вересня 2019 року у ОСОБА_7 на час судово-медичного обстеження мали місце набряк м`яких тканин на лівій щічній ділянці з переходом на нижню щелепу зліва, на фоні якого на нижній повіці лівого ока та тіла нижньої щелепи зліва синці. За висновком комп`ютерної томографії у ОСОБА_7 виявлений скалковий перелом стінки лівого верхньощелепного синуса зі зміщенням відламків в просвіт до 5 мм. Синус на ? заповнений гемогенним вмістом низької щільності з горизонтальним рівнем. По ступеню тяжкості садна відносяться до легких тілесних ушкоджень. Набряк та синці лівої щічної ділянки та нижньої щелепи зліва, перелом передньої стінки гайморової пазухи, гемосинусу зліва в комплексі відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

В судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_5 свою вину у вчиненні суспільно-небезпечного діяння визнав частково та надав показання, що він до 17 червня 2019 року особисто не знав ОСОБА_7 , вони лише спілкувалися у мережі Інтернет та вказане спілкування було конфліктним, оскільки ОСОБА_7 не бажав, щоб він спілкувався з його знайомою. 17 червня 2019 року близько 21 години він разом з товаришами проходив по пр. Миру в м. Конотопі біля Конотопської загальноосвітньої школи № 10 та побачив ОСОБА_7 , який був один. Останній попрохав його відійти за приміщення школи. Він погодився. За приміщенням школи між ним та ОСОБА_7 відбулася сварка та йому здалося, що ОСОБА_7 має намір нанести йому удар і тоді він першим наніс удар правою рукою у ліву нижню щелепу ОСОБА_7 . Від вказаного удару ОСОБА_7 впав на землю на щебеневе покриття. Через декілька секунд ОСОБА_7 підвівся та знову став щось говорити на його адресу, що саме він не пам`ятає, і тоді він наніс ще один удар кулаком правої руки у ліву щелепу ОСОБА_7 , а потім кулаком лівої руки у праву щелепу. Від вказаних ударів ОСОБА_7 знову впав на землю. Після цього він залишив ОСОБА_7 та пішов. Свою вину у вчиненні суспільно-небезпечного діяння визнає частково в частині того, що згоден з тим, що він наносив удари ОСОБА_7 , але не визнає, що тілесні ушкодження у вигляді переломів утворилися від його дій. Вважає, що ОСОБА_7 падав і вказані тілесні ушкодження отримав при падінні. Після скоєного він наступного дня приходив додому до ОСОБА_7 та мав намір попрохати у нього пробачення, але мав розмову з матір`ю ОСОБА_7 , яка сказала, що вже повідомила про подію до поліції. Проти задоволення клопотання про застосування до нього примусових заходів виховного характеру не заперечує. Він дуже шкодує, що вийшла така ситуація.

Потерпілий ОСОБА_7 надав показання, що ОСОБА_5 до 17 червня 2019 року він особисто не знав, але дійсно спілкувався з ним у мережі Інтернет шляхом листування та висловлювався не дуже коректно на адресу ОСОБА_5 . Проте вказане спілкування між ними припинилося у січні 2019 року та з того часу вони у мережі Інтернет не спілкувалися. 17 червня 2019 року близько 22 години, коли він проходив по пр. Миру в м. Конотопі Сумської області, то йому зателефонував ОСОБА_5 та запропонував зустрітися, щоб поговорити про ситуацію, яка між ними склалася. Він пристав на вказану пропозицію. ОСОБА_5 призначив йому зустріч о 22 годині біля приміщення Конотопської загальноосвітньої школи № 10 по пр. Миру в м. Конотопі Сумської області. Коли він прийшов на зустріч, то виявилося, що ОСОБА_5 був не один, а з ним було ще приблизно 5 чоловік. ОСОБА_5 запропонував йому відійти за приміщення школи та він разом з ОСОБА_5 та ще одним хлопцем з його компанії відійшли за приміщення школи. Він спілкувався з ОСОБА_5 та в цей час інший хлопець, який був з ними, наніс йому удар у обличчя. Від вказаного удару він впав на спину, але через 10-15 секунд він підвівся. Проте через 5 секунд після того як він підвівся, ОСОБА_5 наніс йому один удар кулаком руки, якої саме не може вказати, у верхню частину лівої щелепи. Удар був сильним, від вказаного удару він знову впав на спину та вдарився ліктем. Коли він лежав на землі, то ОСОБА_5 продовжував наносити йому удари кулаками рук. Ударів було більше двох. ОСОБА_5 наносив удари кулаками як правої, так і лівої руки, але від частини ударів він захищався правою рукою. З усіх ударів він пам`ятає один удар у лівий висок та два удари у верхню ліву щелепу. Від ударів у нього пішла кров з носа, а також він прикусив із середини ліву щоку. При нанесенні ударів ОСОБА_5 нічого не говорив, а просто бив. Потім ОСОБА_5 перестав наносити удари та, залишивши його, пішов. Через деякий час він також підвівся та пішов додому. Наступного дня він відчув сильний біль у щелепі, а тому звернувся до лікаря-стоматолога та після обстеження в м. Суми було встановлено, що у нього перелом передньої стінки гайморової пазухи, у зв`язку з чим він перебував на лікуванні в м. Суми. Після того як він повернувся після лікування до м. Конотопа Сумської області, то звернувся до поліції із заявою про вчинення кримінального правопорушення. Він не згоден з тяжкістю тілесних ушкоджень, які визначені судово-медичною експертизою, та вважає, що йому були заподіяні тілесні ушкодження середньої тяжкості, оскільки у нього був перелом передньої стінки гайморової пазухи. Щодо інших, виявлених у нього під час огляду лікарем тілесних ушкоджень, то він згоден з тим, що вони відносяться до легких тілесних ушкоджень. З його участю проводився слідчий експеримент, під час якого він показував за яких обставин йому 17 червня 2019 року були заподіяні тілесні ушкодження. Дійсно наступного дня після вказаної події до нього додому приходив ОСОБА_5 , але він спілкувався не з ним, а з його матір`ю. Йому відомо, що всі витрати на його лікування відшкодували батьки ОСОБА_5 . Проти застосування ОСОБА_5 примусових заходів виховного характеру не заперечує.

Законний представник потерпілого ОСОБА_7 - ОСОБА_8 надала показання, що 17 червня 2019 року близько 23 години її син прийшов додому весь у крові, а також у сина сильно опухла ліва сторона обличчя. Наступного дня вони звернулися до лікаря-стоматолога та їх направили на обстеження до м. Суми, де і було встановлено, що у її сина перелом передньої стінки гайморової пазухи. Її син перебував 10 днів на лікуванні у Сумській обласній дитячій лікарні. Дійсно наступного дня до них додому приходив ОСОБА_5 для того, щоб поговорити про конфліктну ситуацію, але вона не захотіла з ним спілкуватися, оскільки хотіла, щоб він прийшов з батьками. Все коли проводилося досудове розслідування, то батьки ОСОБА_5 відшкодували їй витрати за лікування сина.

Вина ОСОБА_5 у вчиненні суспільно-небезпечного діяння доводиться також висновком судово-медичної експертизи № 428 від 24 вересня 2019 року, відповідно до якого у ОСОБА_7 на час судово-медичного обстеження мали місце набряк м`яких тканин на лівій щічній ділянці з переходом на нижню щелепу зліва, на фоні якого на нижній повіці лівого ока та тіла нижньої щелепи зліва синці; садна по задній поверхні лівого ліктьового суглобу, задній поверхні правого передпліччя у верхній третині. Згідно висновку комп`ютерної томографії у потерпілого виявлений скалковий перелом стінки лівого верхньощелепного синуса зі зміщенням відламків в просвіт до 5 мм. Синус на ? заповнений гомогенним вмістом низької щільності з горизонтальним рівнем. Вказані ушкодження виникли від удару тупими предметами, що підтверджується характером ушкодження. По часу заподіяння вказані ушкодження могли утворитися в час, вказаний потерпілим, що підтверджується кольором синців, станом саден та записами медичної документації. По ступеню тяжкості садна згідно правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних пошкоджень відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Набряк та синці лівої щічної ділянки та нижньої щелепи зліва, перелом передньої стінки гайморової пазухи, гемосинус зліва в комплексі, оскільки для одужання необхідний час більше 6 днів, але менше 21 дня згідно правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

В момент заподіяння тілесних ушкоджень потерпілий міг перебувати у вертикальному або горизонтальному чи близькому до них положенні. Тілесні ушкодження в ділянці обличчя могли виникнути внаслідок удару тупими предметами з обмеженою травмуючою поверхнею, якими могли бути кулаки рук, носаки взутих ніг і тому подібні предмети. Тілесні ушкодження у вигляді саден правого ліктьового суглобу та правого передпліччя могли виникнути при падінні на площині, на що вказує характер ушкоджень. Виходячи з виявлених тілесних ушкоджень потерпілому було здійснено прикладання біля 4-х кратної дії травмуючого предмета (а.с. 64-67).

Допитаний в судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_11 пояснив, що висновок № 428 від 24 вересня 2019 року складений та підписаний особисто ним. При проведенні судово-медичної експертизи ним був оглянутий ОСОБА_7 , використані документи медичної картки стаціонарного хворого ОСОБА_7 , а також висновки комп`ютерної томографії. Всі медичні документи, які були ним досліджені, відображені безпосередньо у висновку № 428. За описом у первинній документації тілесних ушкоджень, які були виявлені у ОСОБА_7 , виходячи з висновку комп`ютерної томографії він дійшов висновку, що у ОСОБА_7 мали місце набряк м`яких тканин на лівій щічній ділянці з переходом на нижню щелепу зліва, на фоні якого на нижній повіці лівого ока та тіла нижньої щелепи зліва синці; садно на задній поверхні лівого ліктьового суглобу, задній поверхні правового передпліччя у верхній третині. За висновком комп`ютерної томографії у ОСОБА_7 виявлений скалковий перелом стінки лівого верхньощелепного синуса зі зміщенням відламків в просвіт до 5 мм.; синус на ? заповнений гемогенним вмістом низької щільності з горизонтальним рівнем. Садна по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, а набряк і синці лівої щічної ділянки та нижньої щелепи зліва, перелом передньої стінки гайморової пазухи, гемосинус зліва в комплексі відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. При визначенні ступеня тяжкості тілесних ушкоджень він керувався Правилами судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затв. наказом МОЗ України від 17.01.95 № 6, якими визначено, за яких обставин тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я. Оскільки для лікування наявних у ОСОБА_7 тілесних ушкоджень у вигляді набряку та синців лівої щічної ділянки та нижньої щелепи зліва, перелому передньої стінки гайморової пазухи, гемосинусу необхідно було більше 6 днів, але вказаний термін лікування не перевищував 21 дня, то за вказаними критеріями заподіяні ОСОБА_7 тілесні ушкодження були визначені ним як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Згідно даних комп`ютерної томографії у ОСОБА_7 мали місце закритий перелом передньої стінки гайморової пазухи, гемосинус зліва. Вказані тілесні ушкодження могли утворитися від удару в ліву щічну ділянку, оскільки якщо б удар був нанесений у ніс, бо у ОСОБА_7 був би перелом носа, а не передньої стінки гайморової пазухи.

Суд приходить висновку, що висновок експерта від 24 вересня 2019 року № 428 складений з дотриманням вимог ст. 102 КПК України, та при проведенні судово-медичної експертизи експертом було враховано, що відповідно до під. 2.3.2., 2.3.3. п. 2.2. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затв. наказом МОЗ України від 17.01.95 № 6, легке тілесне ушкодження може бути таким, що: а) спричинило короткочасний розлад здоров`я чи незначну стійку втрату працездатності; б) не спричинило зазначених наслідків. Короткочасним належить вважати розлад здоров`я тривалістю понад шість днів, але не більше як три тижні (21 день).

При проведенні 6 серпня 2019 року слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_7 , останній показав, що невідома йому особа, перебуваючи у положенні стоячи напроти нього, нанесла один удар кулаком руки у ліву щічну ділянку обличчя, внаслідок чого він впав на спину та отримав ушкодження у вигляді рани на задній частині правого передпліччя та на правому лікті. Також показав як невідома особа, перебуваючи у положенні стоячи над ним нанесла не менше двох ударів кулаком рук у ділянку обличчя (а.с. 68-69).

Відповідно до висновку експерта № 429 від 16 вересня 2019 року механізм заподіяння тілесних ушкоджень, показаний ОСОБА_7 під час проведення слідчого експерименту співпадає з тілесними ушкодженнями, які були наявні у нього на час судово-медичного обстеження та на час лікування у відділенні (а.с. 72-73).

За показаннями свідка ОСОБА_12 влітку 2019 року, точної дати він вже не пам`ятає, близько 18 години він, ОСОБА_5 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 і ОСОБА_15 перебували на пл. Миру в м. Конотопі Сумської області та ОСОБА_5 по телефону домовився про зустріч з ОСОБА_7 . Вказана зустріч мала відбутися біля Конотопської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 10. ОСОБА_5 сказав, що йому необхідно зустрітися з ОСОБА_7 для з`ясування стосунків і тому всі вони пішли до школи № 10. Коли вони близько 22 години підійшли до місця, де ОСОБА_5 домовлявся зустрітися з ОСОБА_7 , то ОСОБА_5 пішов спілкуватися з ОСОБА_7 а вони пішли на лавку під під`їздом № 1 будинку, що розташований неподалік школи. Коли вони прийшли, то він бачив ОСОБА_7 на відстані приблизно 8-10 метрів та ніяких тілесних ушкоджень у нього не було. Після цього вони знаходилися на відстані приблизно 30 метрів від того місця, де ОСОБА_5 спілкувався з ОСОБА_7 та бачив, що вони спілкувалися між собою. Через 20-30 хв. ОСОБА_5 не повернувся і тому вони вирішили йти додому. Коли вони знаходилися на відстані 10 метрів від того місця, де стояв ОСОБА_5 з ОСОБА_7 , то він почув звук удару і коли повернувся, то побачив, що ОСОБА_7 лежить на землі. ОСОБА_7 лежав обличчям догори. Вони підійшли ближче та він перебував на відстані приблизно 5 метрів від місця події і він побачив, що ОСОБА_5 наносить удари ОСОБА_7 кулаком чи долонею у ділянку голови. Ударів було не менше двох. Потім ОСОБА_15 підбіг до ОСОБА_5 і відтягнув його від потерпілого та вони пішли, а ОСОБА_7 залишився лежати на землі. Коли вони вже відійшли на певну відстань, то він побачив, що ОСОБА_7 підвівся. З його участю проводився слідчий експеримент, під час якого він показав за яких обставин та яким чином ОСОБА_5 наносив удари ОСОБА_7 .

При проведенні 2 вересня 2019 року слідчого експерименту свідок ОСОБА_12 показав, що ОСОБА_5 наніс не менше двох ударів кулаком рук по обличчю ОСОБА_7 , переважно в ліву частину, внаслідок чого потерпілий впав на землю (а.с. 74-76).

За висновком судово-медичної експертизи № 444 від 18 вересня 2019 року механізм заподіяння тілесних ушкоджень, показаний свідком ОСОБА_12 під час проведення слідчого експерименту, співпадає з тілесними ушкодженнями, які були наявні у потерпілого ОСОБА_7 на час судово-медичного обстеження та під час лікування у відділенні (а.с. 77-80).

Свідок ОСОБА_14 надав показання, що влітку 2019 року, точної дати він вже не пам`ятає, близько 18 години він, ОСОБА_5 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 і ОСОБА_15 перебували на пл. Миру в м. Конотопі Сумської області. В цей час мимо них пройшов ОСОБА_7 і тоді ОСОБА_5 розповів про конфлікт, який стався між ним та ОСОБА_7 із-за дівчини. Деталі вказаного конфлікту та коли він стався він не пам`ятає. ОСОБА_5 по телефону домовився про зустріч з ОСОБА_7 та з цією метою вони всі пішли до приміщення Конотопської загальноосвітньої школи № 10, яка розташована по пр. Миру в м. Конотопі Сумської області. Близько 21 год. 30 хв. чи 22 години вони підійшли до приміщення школи. ОСОБА_5 та ОСОБА_7 пішли розмовляти за приміщення школи, а вони пішли на лавку під першим під`їздом будинку, який розташований неподалік. Відстань між ними та місцем, де стояв ОСОБА_5 та ОСОБА_7 була приблизно 15-20 метрів та нічого не було видно. Через деякий час вони зібралися йти додому та коли проходили мимо місця, де ОСОБА_16 розмовляв з ОСОБА_7 , то він почув звук удару. Він повернувся і побачив, що ОСОБА_7 лежить на землі. Інші особи, які були разом з ним побігли розбороняти та в цей час він знову почув звук удару. Через декілька хвилин всі повернулися і вони пішли додому, а ОСОБА_7 залишився. По дорозі ОСОБА_5 розповів, що він наніс ОСОБА_7 два удари. На даний час він вже детально не пам`ятає як ОСОБА_5 наносив удари ОСОБА_7 , але прохає врахувати показання, надані ним при проведенні з його участю слідчого експерименту.

При проведенні 3 вересня 2019 року слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_14 , останній показав, що ОСОБА_5 , перебував у положенні стоячи навпроти ОСОБА_7 , наніс ОСОБА_7 не менше двох ударів кулаком рук в обличчя, переважно в ліву частину (а.с. 81-83).

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 445 від 18 вересня 2019 року, механізм заподіяння тілесних ушкоджень, показаний свідком ОСОБА_14 під час проведення слідчого експерименту, може співпадати не в повному обсязі з тілесними ушкодженнями, які були наявні у ОСОБА_7 . Не співпадає в кількості заподіяних тілесних ушкоджень, оскільки під час проведення слідчого експерименту не був продемонстрований механізм заподіяння тілесних ушкоджень в ділянці правого ліктьового суглобу та правого передпліччя (а.с. 84-87).

Свідок ОСОБА_13 надав показання, що влітку 2019 року, точну дату він вже не пам`ятає, у вечірній час він, ОСОБА_5 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 і ОСОБА_15 перебували на пл. Миру в м. Конотопі Сумської області та в цей час мимо них проходив ОСОБА_7 . Тоді ОСОБА_5 згадав ситуацію та розповів, що у нього та ОСОБА_7 був конфлікт із-за дівчини. ОСОБА_5 зателефонував ОСОБА_7 та вони домовилися в цей же день зустрітися. З цією метою через деякий час всі вони пішли до Конотопської загальноосвітньої школи № 10, яка розташована по пр. Миру в м. Конотопі Сумської області. ОСОБА_5 та ОСОБА_7 пішли за приміщення школи, а вони пішли на лавку, яка знаходилася на відстані 15-20 метрів від того місця, де ОСОБА_5 залишився спілкуватися з ОСОБА_7 . З того місця, де вони знаходилися, не було чути розмови, яка відбувалася між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 та видно було лише їх силуети, за якими можливо було визначити, що вони стоять і розмовляють. Через деякий час до вказаних осіб підійшов ОСОБА_15 і він побачив, що ОСОБА_15 відштовхнув у груди ОСОБА_7 . Від вказаного поштовху ОСОБА_7 впав на спину. Вони тоді пішли до того місця, де стояли ОСОБА_5 і ОСОБА_7 , та стали забирати ОСОБА_5 і ОСОБА_15 . На той час коли вони підійшли ближче та знаходилися на відстані близько 2-3 метрів від вказаних осіб, то ОСОБА_7 вже стояв. ОСОБА_15 пішов з ними, а ОСОБА_5 зразу пішов, а потім повернувся та він почув звук ударів. Він повернувся і побачив, що ОСОБА_5 наносить ОСОБА_7 кулаками удари у ділянку обличчя. Він бачив як ОСОБА_5 наніс ОСОБА_7 2 удари кулаком у ділянку обличчя. ОСОБА_7 впав на спину і ОСОБА_5 продовжував наносити йому удари руками. Він бачив як ОСОБА_5 наніс 2 удари. Всього він бачив 4 удари, які ОСОБА_5 наніс ОСОБА_7 у ділянку обличчя. Вони побігли розбороняти ОСОБА_7 та ОСОБА_5 і відтягнули останнього від потерпілого. Потерпілий залишився лежати на землі, а вони всі пішли. З його участю проводився слідчий експеримент та він показав як саме ОСОБА_5 наносив удари ОСОБА_7 .

При проведенні 29 серпня 2019 року слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_13 , вказаний свідок показав як саме ОСОБА_5 , перебуваючи у положенні стоячи навпроти потерпілого ОСОБА_7 , наніс останньому не менше двох ударів кулаком рук в обличчя, переважно у ліву частину (а.с. 88-90).

За висновком судово-медичної експертизи № 446 від 18 вересня 2019 року, механізм заподіяння тілесних ушкоджень, показаний свідком ОСОБА_13 під час проведення слідчого експерименту, може співпадати не в повному обсязі з тілесними ушкодженнями, які були наявні у ОСОБА_7 , а саме не співпадає в кількості заподіяних тілесних ушкоджень, оскільки під час проведення слідчого експерименту не був продемонстрований механізм заподіяння тілесних ушкоджень в ділянці правого ліктьового суглобу та правого передпліччя (а.с. 91-94).

Таким чином, вина ОСОБА_5 у вчиненні суспільно-небезпечного діяння повністю доведена та своїми діями, які виразилися у заподіянні потерпілому ОСОБА_7 умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, ОСОБА_5 скоїв суспільно-небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, - умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Прокурор у судовому засіданні клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру до неповнолітнього ОСОБА_5 , який не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність, у виді застереження, підтримав.

Законний представник неповнолітнього ОСОБА_5 , - ОСОБА_6 , у судовому засіданні прохає клопотання про застосування до її сина ОСОБА_5 примусових заходів виховного характеру задовольнити, при цьому запевнила суд, що вона має позитивний вплив на свого сина та зобов`язується контролювати його поведінку і здійснювати повсякденний контроль над ним.

Захисник неповнолітнього ОСОБА_5 ОСОБА_4 клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру також підтримала.

Потерпілий ОСОБА_7 не заперечує проти застосування до ОСОБА_5 примусових заходів виховного характеру.

Законний представник потерпілого ОСОБА_7 ОСОБА_8 у судовому засіданні клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру також підтримала.

Представник служби у справах дітей Конотопської міської ради Сумської області ОСОБА_9 та представники ювенальній превенції Конотопського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_10 вважають, що клопотання підлягає задоволенню, до ОСОБА_5 може бути застосований примусовий захід виховного характеру у виді застереження та вказаний примусовий захід виховного характеру буде ефективним.

Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, приходить висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Згідно ст. 498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Частиною 2 ст. 97 КК України визначено, що примусові заходи виховного характеру, передбачені ч. 2 ст. 105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 98).

Відповідно до ч. 1 ст. 22 КК України, кримінальній відповідальності за ч. 2 ст. 125 КК України, підлягають особи, яким до вчинення злочину виповнилося шістнадцять років.

Станом на 17 червня 2019 року ОСОБА_5 виповнилося лише 15 років, тому на нього поширюється дія ст. 498 КПК України.

Частина 5 ст. 499 КПК України передбачає, що за відсутності підстав для закриття кримінального провадження прокурор затверджує складене слідчим або самостійно складає клопотання про застосування до неповнолітнього примусових заходів виховного характеру і надсилає його до суду.

Згідно з вимогами ст. 501 КПК України під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує такі питання: 1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння; 2) чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від одинадцяти років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння; 3) чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.

Відповідно до ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, суди ухвалюють рішення щодо неповнолітнього, керуючись принципом як найкращого забезпечення інтересів дитини.

При визначенні виду примусового заходу виховного характеру, який слід застосувати у відношенні ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд враховує, що ОСОБА_5 усвідомив наслідки своїх дій, позитивно характеризується за місцем навчання (а.с. 109), не перебуває на обліку у службі у справах дітей Конотопської міської ради Сумської області та до скоєння суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, не перебував на обліку у ювенальній превенції Конотопського ВП ГУНП в Сумській області, не перебуває на обліку у лікаря-нарколога та психіатра (а.с. 95, 96), проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом з матір`ю, має задовільні умови проживання (а.с. 100), вперше вчинив суспільно-небезпечне діяння, розуміє негативні наслідки вчиненого.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що до ОСОБА_5 слід застосувати примусовий захід виховного характеру у виді застереження.

Керуючись ст.ст. 22, 97, 105 КК України, ст. ст. 292, 369-372, 392-395, 484, 485, 498-501 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Застосувати до ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , що вчинив суспільно-небезпечного діяння, яке має ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, примусовий захід виховного характеру у виді застереження.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Конотопський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СуддяОСОБА_1