Справа № 749/60/20
Номер провадження 1-кс/749/22/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 лютого 2020 року м. Сновськ

Слідчий суддя Щорського районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , законного представника підозрюваного ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , педагога ОСОБА_7 захисника ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Щорського районного суду Чернігівської області м. Сновськ клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з утриманням у Чернігівському слідчому ізоляторі у кримінальному провадженні № 0000028 від 28.01.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігів, Чернігівської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, учня Державного професійнотехнічного закладу «Сновське вище професійне училище лісового господарства»,

підозрюваного у вчиненні злочину передбаченого
п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
Слідчий у кримінальному провадженні, начальник слідчого відділення Сновського відділення поліції Менського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області майор поліції ОСОБА_4 , звернувся до суду із клопотанням, яке погоджено прокурором у провадженні, начальником Сновського відділу Менської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з утриманням в Чернігівському слідчому ізоляторі у кримінальному провадженні № 0000028 від 28.01.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, відносно неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_5 .
Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що 27.01.2020, близько 21:00 годин, неповнолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на території Державного професійнотехнічного закладу «Сновське вище професійне училище лісового господарства», що розташований по вул. Бульварній, 7 в м. Сновськ Чернігівської області, в ході раптово виниклого конфлікту з ОСОБА_9 , діючи умисно, за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання наслідків у вигляді смерті ОСОБА_9 , нанесли йому чисельні удари руками та ногами в область голови, після чого з місця вчинення злочину зникли.

Своїми умисними діями неповнолітній ОСОБА_5 , неповнолітній ОСОБА_10 та ОСОБА_11 заподіяли потерпілому ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді набряку головного мозку, забою головного мозку, внутрішньочерепної травми без ушкодження кісток черепа.

Від отриманих тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_9 помер на місці події. Смерть ОСОБА_9 настала внаслідок набряку головного мозку.

Таким чином, неповнолітній ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, а саме у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині ОСОБА_9 , вчиненому за попередньою змовою групою осіб.
05.02.2020 ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.
Допитаний у якості підозрюваного ОСОБА_5 дав покази у присутності свого захисника, законного представника та педагога, в яких вказав, що був присутнім на місці скоєння вбивства ОСОБА_12 але він повністю заперечив свою причетність до скоєння вказаного злочину.

ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у інкримінованому йому злочині, що підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме протоколом огляду місця події, протоколом огляду трупу, лікарським свідоцтвом про смерть, протоколами слідчих експериментів за участі підозрюваних ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , показами свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , протоколом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_13 .
Таким чином, на думку органу досудового розслідування, є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.
Згідно п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України переховування від органів досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що інкримінований підозрюваному злочин відноситься до особливо тяжких, а санкція статті передбачає позбавлення від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, що може підштовхнути підозрюваного до втечі. Крім того, підозрюваним вчинено злочин у групі осіб, що є кваліфікуючою ознакою та збільшує суспільну небезпеку злочину. Після вчинення кримінального правопорушення добровільно не звернувся до правоохоронних органів, в зв`язку з чим є достатні підстави вважати, що він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
Крім того, розуміючи тяжкість на невідворотність покарання за вчинений ним злочин, усвідомлення можливості призначення реального покарання у виді позбавлення волі, може переховуватися від органів слідства та суду. Крім того він проживає в достатній близькості до державного кордону з Російською Федерацією (60 км. до кордону з іноземною державою) та перебуваючи на волі може безперешкодно перетнути кордон.

Ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України - знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення обгрунтовується тим, що у кримінальному провадженні на даний час не встановлено повний перелік речей потерпілого, якими заволоділи ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_5 після вбивства. Проводяться заходи, направлені на встановлення всіх речей та місця їх перебування. Перебуваючи на свободі та знаючи, де перебувають речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Із протоколу допиту неповнолітньої ОСОБА_15 вбачається, що ОСОБА_5 в ході розмови повідомляв їй, що одяг, в який був одягнений на момент вчинення вбивства, він вже спалив за місцем свого проживання, тим самим вчинив заходи, спрямовані на знищення доказів у кримінальному провадженні, які можуть доводити його причетність до скоєного злочину.
Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України незаконний вплив на свідків у цьому кримінальному провадженні, обґрунтовується тим, що підозрюваний з метою уникнення покарання або зменшення його справедливого розміру може впливати на свідків, а саме на ОСОБА_13 , неповнолітню ОСОБА_15 , неповнолітню ОСОБА_14 шляхом умовляння, підкупу, погроз, а також на інших свідків, які проживають в гуртожитку Сновського ВПУЛГ, оскільки, згідно отриманих в ході досудового розслідування даних, ОСОБА_5 після скоєння вищевказаного злочину, приходив до гуртожитку Сновського ВПУЛГ, де словесно залякував невстановлених осіб учнів, які проживають в даному гуртожитку та були можливими свідками вчинення злочину. Залишаючись на свободі, та будучи обізнаним про місця проживання вищевказаних свідків, ОСОБА_5 може незаконно впливати на них, внаслідок чого свідки можуть змінити свідчення на користь підозрюваного. Знаходячись під впливом погроз з боку ОСОБА_5 , зазначені особи на сьогодні укривають від органу досудового розслідування значущу інформацію.
Крім того, на підтвердження існування даного ризику, 05.02.2020 до Сновського ВМ Менського ВП ГУНП в Чернігівській області надійшла письмова заява свідка у кримінальному провадженні ОСОБА_13 , зі змісту якої вбачається, що вона турбується за своє життя та здоров`я, оскільки є свідком злочину, а ОСОБА_5 може застосувати до неї фізичну розправу.
Ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі з метою уникнення чи пом`якшення покарання може створити штучні докази чи підбурити осіб, які не були свідками кримінального правопорушення, до дачі завідомо неправдивих свідчень на підтвердження висунутих ним у подальшому захисних версій.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України вчинити інші кримінальні правопорушення обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 , згідно показань свідка ОСОБА_15 , близько 19:00 год., 27.01.2020, перебуваючи біля кафе «Десяточка» в місті Сновськ, спровокував та побив ОСОБА_16 , а потім спільно з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 поїхав до гуртожитку Сновського ВПУЛГ, щоб побити ОСОБА_17 , тобто до вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 115 КК України, також вчинив злочин проти життя та здоров`я особи (спричинив побої ОСОБА_18 ).
На підставі викладеного, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також запобіганню спроб переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищення доказів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідка, вчиненню інших кримінальних правопорушень, орган досудового розслідування вважає, що інші більш м`які запобіжні заходи не змогли та не зможуть у подальшому запобігти вищевказаним ризикам, а тому просять клопотання задовольнити.

У судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали дане клопотання з підстав, наведених у ньому.
У судовому засіданні неповнолітній підозрюваний ОСОБА_5 винуватість у вчиненні злочину не визнав та пояснив, що дійсно перебував з іншими учасниками кримінального провадження біля ВПУЛГ. Він бачив, що назріває конфлікт між ОСОБА_19 та потерпілим і коли вони пішли всі за споруду електростанції, то зрозумів, що там буде бійка, тому не пішов з ними. ОСОБА_5 чув удари та стогін потерпілого, підійшов коли потерпілий лежав на землі сильно побитий у нього з рота йшла кров і він перевернув його на бік, щоб останній не захлинувся кров`ю. Він зробив фото потерпілого, а потім відіслав знайомій. Просить обрати йому запобіжний захід у виді арешту.
Захисник заперечував проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив обрати підозрюваному більш м`який запобіжний захід з огляду на молодий вік підозрюваного та ту обставину, що прокурором не доведено ризики передбачені ст. 177 КПК України.
У судовому засіданні законний представник підозрюваного не заперечував проти обрання запобіжного заходу, та просив вирішити питання на розсуд суду.
Вислухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання, виходячи з наступного.
Відповідно ч.1 ст.177 Кримінального процесуального кодексу України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.
Статтею 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 492 КПК України, за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, до неповнолітнього з урахуванням його вікових та психологічних особливостей, роду занять може бути застосовано один із запобіжних заходів, передбачених цим Кодексом. Затримання та тримання під вартою можуть застосовуватися до неповнолітнього лише у разі, якщо він підозрюється або обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у статті 177 цього Кодексу.

Під час здійснення кримінального провадження щодо неповнолітніх суди зобов`язані забезпечувати точне й неухильне застосування чинного законодавства, своєчасний та якісний їх розгляд, керуватися Конституцією, Кримінальним кодексом, Кримінальним процесуальним кодексом, положеннями інших нормативно-правових актів, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою, зокрема, Конвенцією ООН про права дитини від 20.11.89, Мінімальними стандартними правилами ООН, що стосуються відправлення правосуддя щодо неповнолітніх від 29.11.85 («Пекінські правила»), а також враховувати практику Європейського суду з прав людини.

Слідчий суддя, суд повинен враховувати, що тримання під вартою має застосовуватись до неповнолітнього лише як винятковий захід з визначенням якомога коротших термінів такого тримання та із забезпеченням періодичного перегляду через короткі проміжки часу підстав для його застосування чи продовження (рішення ЄСПЛ від 28.10.98 у справі «Ассенов та інші проти Болгарії»).
Крім урахування згаданих підстав, слідчий суддя, суд, беручи до уваги практику ЄСПЛ (рішення від 27.11.2008 у справі «Свершов проти України»), зобов`язаний враховувати і вік підозрюваного (обвинуваченого).
ЄСПЛ у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.
При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.
Так, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 виходячи з наявних в наданих суду матеріалах клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність підозрюваного до вчинення кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин. Про причетність неповнолітнього ОСОБА_5 до вчнення злочину вказують : протокол огляду місця події, протокол огляду трупу, лікарське свідоцтво про смерть ОСОБА_9 , покази свідків, покази потерпілого, покази підозрюваних ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , протоколи слідчих експериментів за участі підозрюваних ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .
У судовому засіданні прокурор довів наявність ризиків передбачених у статті 177 КПК України, оскільки дійсно ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, який відповідно до ст.. 12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів, а санкція статті передбачає позбавлення від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, при цьому ОСОБА_5 , згідно показань свідка ОСОБА_15 , близько 19:00 год., 27.01.2020, перебуваючи біля кафе «Десяточка» в місті Сновськ, спровокував та побив ОСОБА_16 , а потім спільно з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 поїхав до гуртожитку Сновського ВПУЛГ, щоб побити ОСОБА_17 . Перебуваючи на волі ОСОБА_5 , з метою уникнення чи пом`якшення покарання може створити штучні докази чи підбурити осіб, які не були свідками кримінального правопорушення, до дачі завідомо неправдивих свідчень на підтвердження висунутих ним у подальшому захисних версій. Зазначене в сукупності свідчить про наявність ризику передбаченого п. 4, 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Дійсно ОСОБА_5 з метою уникнення покарання або зменшення його справедливого розміру може впливати на свідків: ОСОБА_13 , неповнолітню ОСОБА_15 , неповнолітню ОСОБА_14 , а також на інших свідків, які проживають в гуртожитку Сновського ВПУЛГ, оскільки ОСОБА_5 після скоєння вищевказаного злочину, приходив до гуртожитку Сновського ВПУЛГ, де словесно залякував невстановлених осіб учнів, які проживають в даному гуртожитку та були можливими свідками вчинення злочину. Залишаючись на свободі, та будучи обізнаним про місця проживання вищевказаних свідків, ОСОБА_5 може незаконно впливати на них, внаслідок чого свідки можуть змінити свідчення на користь підозрюваного. Знаходячись під впливом погроз з боку ОСОБА_5 , зазначені особи на сьогодні укривають від органу досудового розслідування значущу інформацію. 05.02.2020 до Сновського ВМ Менського ВП ГУНП в Чернігівській області надійшла письмова заява свідка у кримінальному провадженні ОСОБА_13 , зі змісту якої вбачається, що вона турбується за своє життя та здоров`я, оскільки є свідком злочину, а ОСОБА_5 може застосувати до неї фізичну силу. Зазначене в сукупності свідчить про реальну наявність ризику передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Як вбачається з матеріалів справи у кримінальному провадженні на даний час не встановлено повний перелік речей потерпілого, якими заволоділи ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_5 після вбивства. Проводяться заходи, направлені на встановлення всіх речей та місця їх перебування. Перебуваючи на свободі та знаючи, де перебувають речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Із протоколу допиту неповнолітньої ОСОБА_15 вбачається, що ОСОБА_5 в ході розмови повідомляв їй, що одяг, в який був одягнений на момент вчинення вбивства, він вже спалив за місцем свого проживання, тим самим вчинив заходи, спрямовані на знищення доказів у кримінальному провадженні, які можуть доводити його причетність до скоєного злочину. З наведеного вбачається, що наявність ризику передбаченого п.2 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовано підтверджено.
На підставі викладеного та враховуючи те, що в судовому засіданні з поведінки неповнолітнього ОСОБА_5 не вбачалось, що останній засуджує свою неправомірну поведінку, при цьому у вчиненому злочині не розкаюється, характеризується незадовільно, фактично не має міцних соціальних зв`язків, оскільки з рідних має лише бабусю. При обранні запобіжного заходу суд враховує, що підозрюваний, досяг лише 17 років, та враховуючи практику ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року згідно з якою «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів», суд приходить до висновку, що жоден більш м`який запобіжний захід не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам в наслідок чого останньому необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в Чернігівському слідчому ізоляторі.
Враховуючи все вище викладене те перевіривши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню.
В силу того, що строк досудового розслідування даного кримінального провадження закінчується 29.03.2020 року даний запобіжний захід неповнолітньому підозрюваному ОСОБА_5 , слід обрати на строк, що не перевищує строку досудового розслідування, строком на 53 дні.
Відповідно до ч. 3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.
Однак відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування. Отже на підставі зазначеного слідчий суддя не вбачає за можливе визначати розмір застави, оскільки злочин інкримінований ОСОБА_5 вчинено із застосуванням насильства.
Керуючись ст.ст. 176-178,193,194,196,КПК України,-
ПОСТАНОВИВ :
Клопотання - задовольнити.
Обрати відносно неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою з утриманням в Чернігівському слідчому ізоляторі, в межах строку досудового розслідування, строком п`ятдесят дев`ять днів, взявши його під варту з зали суду.
Строк тримання під вартою обчислювати з моменту фактичного затримання з 06 лютого 2020 року по 04 квітня 2020 року.
Ознайомити через законного представника підозрюваного під розписку з даною ухвалою.
Копію ухвали негайно вручити слідчому, прокурору - для відому.
Копію ухвали негайно направити до Сновського ВП Менського ВП ГУНП в Чернігівській області для виконання.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Строк дії ухвали визначити по 04 квітня 2020 року.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а підозрюваним який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1