УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 486/487/16-к

Провадження № 1-в/486/5/2020

22 січня 2020 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю: прокурора - ОСОБА_3
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Южноукраїнську Миколаївської області клопотання ОСОБА_4 засудженого вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 14.07.2016 року за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 186 КК України, про заміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт,
В С Т А Н О В И В:

Вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 14.07.2016 року ОСОБА_4 визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 186 КК України та йому призначено покарання у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі. В строк відбування покарання засудженому зараховано строк перебування його під вартою з 12.04.2016 року та до ухвалення вироку - 14.07.2016 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 07.02.2019 року, за клопотаннням засудженого, ОСОБА_4 уточнено строк покарання, та на підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції ЗУ Про внесення змін до КК від 26.11.2015 року), в строк відбування покарання призначеного вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 14.07.2016 року, зарахувано строк попереднього ув`язнення з 12.04.2016 року до набрання вироком законної сили 16.08.2016 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

15.11.2019 року ОСОБА_4 звернувся з клопотанням, про заміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт, у зв`язку з відбуттям більшої частини строку покарання, посилаючись на ст. 377 КПК України, - звільнення обвинуваченого з-під варти.

Прокурор в судовому засіданні вважав за необхідне відмовити ОСОБА_4 у задоволенні клопотання, оскільки усі питання про обрання чи зміну запобіжного заходу можуть вирішуватись судом лише під час досудового або судового слідства.

Засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не доставлений, але про дату та час розгляду питання про вирішення клопотання, повідомлений вчасно та належним чином.

Згідно ч.1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, вирішує питання пов`язані з виконанням вироку.

Відповідно до ч.1 ст. 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку, вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Дослідивши письмові матеріали справи судом встановлено, що відповідно до розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили, вирок Южноукраїнського міського суду від 14.07.2016 року щодо засудженого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 186 КК України до покарання у виді 4 (чотирьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі, набрав законної сили 16.08.2016 року (а.с.149).

Засуджений просить замінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт, у зв`язку з відбуттям більшої частини строку покарання, з посиланням на ст. 377 КПК України.

Застосування запобіжних заходів та затримання особи, передбачено Главою 18 КПК України.

У відповідності до ч.4 ст. 176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Тоб-то діючим Законом чітко визначено порядок застосування запобіжних заходів.

Однак, засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання за вироком суду, який набрав звконної сили, а не знаходиться під вартою за ухвалою суду про обрання запобіжного заходу.

Статтею 537 КПК України чітко регламентовано перелік питань, які можуть вирішуватись судом під час вконання вироку суду, так:

1. Під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання:

1) про відстрочку виконання вироку;

2) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання;

3) про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким;

4) про звільнення від відбування покарання вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років;

5) про направлення для відбування покарання жінок, звільнених від відбування покарання внаслідок їх вагітності або наявності дітей віком до трьох років;

6) про звільнення від покарання за хворобою;

7) про застосування до засуджених примусового лікування та його припинення;

8) про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком;

9) про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку;

10) про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53, частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України;

11) про застосування покарання за наявності кількох вироків;

12) про тимчасове залишення засудженого у слідчому ізоляторі або переведення засудженого з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону або колонії до слідчого ізолятора для проведення відповідних процесуальних дій під час досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених іншою особою або цією самою особою, за які вона не була засуджена, чи у зв`язку з розглядом справи в суді;

13) про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України;

13-1) про оскарження інших рішень, дій чи бездіяльності адміністрації установи виконання покарань;

13-2) про застосування заходу стягнення до осіб, позбавлених волі, у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери);

13-3) про зміну обов`язків, покладених на засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням;

14) інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

2. Оскарження рішень, дій чи бездіяльності адміністрації установи попереднього ув`язнення здійснюється в порядку, встановленому для пункту 13-1 частини першої цієї статті.

Таким чином, клоптання ОСОБА_4 про заміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт, задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання ОСОБА_4 засудженого вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 14.07.2016 року за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 186 КК України, про заміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт, відмовити.

Копію ухвали направити до установи відбування покарання засудженої особи та сторонам по справі.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду, через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя Южноукраїнського міського суду ОСОБА_1