Справа № 487/2026/19
Провадження № 1-кс/487/2500/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2020 року м.Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Миколаєві скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_3 на повідомлення про підозру ОСОБА_5 у скоєні кримінального правопорушення за ч.2 ст.146 КК України у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №001045 від 16.03.2019 року, -

ВСТАНОВИВ:
13.04.2020 року адвокат ОСОБА_3 діючи в інтересах ОСОБА_5 звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва зі скаргою на повідомлення про підозру ОСОБА_5 у скоєні кримінального правопорушення за ч.2 ст.146 КК України у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №001045 від 16.03.2019 року

В обґрунтування заявлених вимог скарги зазначив, що 28.03.2019 року, в рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №001045 від 16.03.2019 року, начальник відділення СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 , склав повідомлення про підозру ОСОБА_5 у скоєні кримінального правопорушення за ч.2 ст.146 КК України.

Враховуючи, що вказане повідомлення про підозру складено з порушенням вимог ст..277 КПК України, оскільки підозра не містить викладу чітких фактичних обставин, кримінального правопорушення за ч.2 ст.146 КК України, та складена за відсутності належних, допустимих та достатніх доказів, які б підтверджували обставини, що свідчать про наявність складу злочину в діях ОСОБА_5 .

З урахуванням вищезазначеного захисник, просив скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_5 у скоєні кримінального правопорушення за ч.2 ст.146 КК України від 28.03.2020 року, у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №001045 від 16.03.2019 року.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 вимоги скарги підтримав, просив про їх задоволення.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 вимоги викладені у скарзі не визнав, та у їх задоволенні просив відмовити, посилаючись на те, що повідомлення про підозру ОСОБА_5 складено у відповідності до положень глави 22 КПК України, його зміст відповідає вимогам ст..277 КПК України.

Вислухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження №0003315 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.146 КК України слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

За приписами п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено повідомлення слідчого, прокурора про підозру, після спливу двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчинені злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду з обвинувальним актом.

Згідно ч. 1 ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором. Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями глави 22 КПК України: порядок повідомлення про підозру передбачений ст. 278 КПК України, випадки повідомлення про підозру передбачені ст. 276 КПК України, зміст повідомлення про підозру - ст. 277 КПК України.

Таким чином, підставою оскарження повідомлення про підозру може бути порушення вищевказаних процесуальних норм.

Згідно п.5 ч.1 ст.3 КПК України, досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст.279 КПК України у випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені статтею 278 цього Кодексу. Якщо повідомлення про підозру здійснив прокурор, повідомити про нову підозру або змінити раніше повідомлену підозру має право виключно прокурор.

Системний аналіз положень статей 276-278 КПК України вказує на те, що при розгляді скарги на рішення слідчого про підозру слідчий суддя має з`ясувати виконання слідчим положень кримінального процесуального закону в частині дотримання порядку повідомлення про підозру та наявності на день повідомлення про підозру достатніх доказів для підозри особи.

В судовому засіданні встановлено, що в рамках кримінального провадження №0001045 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.355, ч.2 ст.146 КК України, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення за ч.2 ст.146 КК України.

Згідно повідомленню про підозру, в невстановлений під час досудового розслідування час ОСОБА_5 , вступив у злочинну змову ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , І ОСОБА_10 , щодо незаконного позбавлення волі потерпілого ОСОБА_11 з метою спонукання останнього до сплати грошових коштів у сумі 318 000 грн.

З метою реалізації вищезазначеного спільного злочинного плану, 14.03.2019 року близько 18 години, ОСОБА_12 , знаходячись біля авторинку розташованого по вулиці Троїцька, 244 в місті Миколаєві, зустрівся з потерпілим ОСОБА_11 та у ході розмови повідомив потерпілому про необхідність переносу зустрічі на 19-00 годину за адресою місто Миколаїв вул.Рюміна. На що потерпілий погодився та вирушив на вказане місце.

Після цього, ОСОБА_12 повідомив ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 про призначену ним зустріч та запропонував останнім прибути у вказаний час у вказане місце.

Цього ж дня, близько о 19-00 години ОСОБА_13 спільно з ОСОБА_12 на транспортному засобі марки "Тойота Ланкрузер 200" д/н НОМЕР_1 , чорного кольору прибули на вулицю Рюміна в місті Миколаєві та зустрілись з потерпілим ОСОБА_11 та почали вказувати потерпілому на необхідність виконання виниклих цивільно-правових зобов`язань та передачі їм вищевказаної вказаної суми грошових коштів. В цей час, діючи за попередньою домовленістю, на вказане місце на невстановленому під час досудового розслідування транспортному засобі прибули ОСОБА_5 разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_10 .

Реалізуючи спільний злочинний умисел, спрямований на примушування потерпілого до виконання цивільно-правових зобов`язань та позбавлення волі останнього, діючи з корисливим мотивом, ОСОБА_5 та ОСОБА_10 підійшли до потерпілого ОСОБА_11 , та взявши його під руки, проти його волі, повели останнього в неосвітлене місце, біля багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_1 , де вказуючи на необхідність сплати зазначеної суми боргу, де почали наносити йому руками та ногами удари в область голови та тулубу. Далі, продовжуючи злочині дії спрямовані на реалізацію спільного умислу щодо примушення потерпілого до виконання цивільно-правових обов`язків, ОСОБА_10 , взяв у руки предмет схожий на ніж та почав погрожувати потерпілому вбивством. Після чого, потерпілий, усвідомлюючи реальність вказаних погроз, не маючи можливості передати негайно зазначені грошові кошти, запропонував віддати вказану суму боргу частинами.

Незважаючи на це, з метою негайного отримання зазначених грошових коштів, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 та ОСОБА_10 силоміць примусили сісти потерпілого на заднє сидіння автомобіля "Тойота Ланкрузер 200" д/н НОМЕР_1 чорного кольору, при цьому самі також сіли на заднє сидіння вказаного автомобіля з метою перешкодити потерпілому вільно пересуватися та подолання його опору у разі його виникнення.

Після цього на вказаному автомобілі під керуванням ОСОБА_9 повезли потерпілого на АЗС ТОВ "LIG", розташовану за адресою Миколаївська область, Вітовський району, с.Мішково-Погорілове, вул. Степова 3. Прибувши через деякий час у зазначене місце, ОСОБА_5 та ОСОБА_10 силоміць вивели потерпілого з автомобіля та взявши останнього під руки направились до літнього навісу, розташованого на території вказаної АЗС. В цей час до вказаної АЗС прибули ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , які також почали вказувати потерпілому на необхідність виконання своїх цивільно-правових зобов`язань.

Перебуваючи у вказаному місці ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , реалізуючи спільний злочинний умисел, почали по черзі наносити потерпілому ОСОБА_11 численні удари руками та ногами. Крім цього, ОСОБА_10 з метою заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень, узяв молоток та наніс ОСОБА_11 не менше 10 ударів в область голови та тулубу, від яких останній втратив свідомість. У ході застосування до потерпілого фізичного насильства, ОСОБА_5 та ОСОБА_10 неодноразово наголошували на необхідності негайної сплати суми боргу.

В подальшому, перебуваючи у вказаному місці у вказаний час, ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_12 ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , у зв`язку з відмовою потерпілого ОСОБА_11 негайно виконати свої зобов`язання, прийняли рішення про подальше його утримання.

Продовжуючи реалізацію свого спільного злочинного наміру, спрямованого на примушування потерпілого до виконання цивільно-правових зобов`язань та позбавлення його волі, ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 силоміць, всупереч волі потерпілого ОСОБА_11 , одягнувши на голову поліетиленовий пакет, посадили його до невстановленого під час досудового розслідування автомобіля та перевезли до домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де в подальшому пристібнули кайданками до батареї опалення та силоміць утримували під наглядом до 16.03.2019 року.

В порядку ч.1 ст.278 КПК України повідомлення про підозру було вручено 28.03.2019 року дружині підозрюваного ОСОБА_5 , про що свідчить її особистий підпис, з урахуванням відсутності ОСОБА_5 за місцем фактичного проживання.

Постановою слідчого від 13.04.2019 року кримінальне провадження №0001045 було зупинено, підозрюваних ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 та ОСОБА_10 оголошено у розшук.

22.08.2019 року кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_10 було виділено в окреме провадження №0003315.

Постановою слідчого від 22.08.2019 року досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003315 було зупинено до розшуку ОСОБА_5 та ОСОБА_10 .

З урахуванням встановлених обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим при складанні та повідомленні ОСОБА_5 про підозру у повному обсязі було дотримано положення глави 22 КПК України.

На час складання підозри, слідчим, при здійснені досудового розслідування було зібрано достатньо доказів на підтвердження підозри ОСОБА_5 , у скоєнні кримінального правопорушення за ч.2 ст.146 КПК України.

Посилання захисника на той факт, що повідомлення про підозру було складено слідчим за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження фактичних обставин події кримінального правопорушення за ч.2 ст.146 КПК України, є неспроможним, оскільки при оспорюванні обґрунтованості підозри, слідчий суддя не може давати оцінку допустимості та належності доказів на стадії досудового розслідування, під час якого слідчим проводяться слідчі (розшукові) дії спрямовані на виявлення та документування доказів причетності особи до вчиненого злочину, а відповідно до ст.ст. 89, 94 КПК України, оцінка допустимості та належності доказів, буде надана судом 1-ої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті.

Неспроможними є і посилання захисника щодо порушення слідчим при складанні письмового повідомлення про підозру п.6 ч.1 ст.277 КПК України, оскільки, повідомлення про підозру ОСОБА_5 містить стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.146 КК України, з зазначенням часу місця, способу та мотиву його вчинення, відомих на момент повідомлення ОСОБА_5 про підозру.

Як зазначає ЄСПЛ у рішенні по справі «К.Г. проти Німеччини» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

З урахуванням вищезазначеного, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга адвоката ОСОБА_3 є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 303-307, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
У задоволені скарги захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_3 на повідомлення про підозру ОСОБА_5 у скоєні кримінального правопорушення за ч.2 ст.146 КК України від 28.03.2019 року у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №001045 від 16.03.2019 року - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1