Номер провадження: 11-сс/813/2115/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.12.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий - суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 13.12.2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, у кримінальному провадженні №0001113, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.12.2019 року,-

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та короткий виклад обставин, встановлених слідчим суддею.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 13.12.2019 року задоволено клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 , погоджене прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 , та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 09.02.2020 року, відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Болград Одеської області, громадянина України, українця, не одруженого, із середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.12.2019 року.

Рішення слідчого судді мотивоване тим, що висунута ОСОБА_8 підозра підтверджується зібраними матеріалами кримінального провадження. Слідчим суддею зазначено, що знаходячись на волі, підозрюваний ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, а також незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Зміст вимог апеляційної скарги.
Не погоджуючись із прийнятим слідчим суддею рішенням захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу з доповненнями, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, як незаконну, постановити нову, якою обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту у нічний час за місцем реєстрації цивільної дружини та дітей.

Обґрунтовує вимоги тим, що підзахисний раніше не судимий, до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягався, позитивно характеризується, на утриманні перебуває дружина та малолітні діти, свою вину визнає, повністю співпрацює зі слідством, вважає заходи забезпечення у вигляді тримання піді вартою занадто суворою мірою, оскільки жоден ризик передбачений ст. 177 КПК України не доведений.

Крім того, в доповненнях до апеляційної скарги вказав, на наявність у батька дружини онкологічного захворювання та відсутність з боку потерпілого ОСОБА_11 претензій, про що свідчить надана ним розписка.

Обставини, встановлені слідчим суддею під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Органом досудового розслідування встановлено, що 10.12.2019 року, приблизно о 22:40 годині, в темний час доби, водій ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керував автомобілем «ВАЗ-2105», реєстраційний номер НОМЕР_1 , і здійснював рух по вул. Миру в с. Новокостянтинівка з боку с. Мигаєво в напрямку с. Маркове, в Роздільнянському районі Одеської області.

Здійснюючи рух поблизу будинку № 70 по вул. Миру в с. Новокостянтинівка, водій ОСОБА_8 , маючи реальну і об`єктивну можливість під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху ураховувати дорожню обстановку та здійснювати рух в межах своєї смуги руху, не обрав безпечну швидкість руху, та не вжив заходів, що виключають виникнення і розвиток аварійної ситуації, чим виявив злочинну самовпевненість, тобто передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків легковажно розраховував на їх відвернення. В результаті необмежених дій водія ОСОБА_8 , автомобіль «ВАЗ-2105» виїхав за межі проїжджої частини на ліве узбіччя, де переважно правою бічною частиною кузову допустив наїзд на нерухому перешкоду опору лінії електропередач. Під час дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_12 , яка перебувала на передньому пасажирському сидінні в салоні автомобіля «ВАЗ-2105», від отриманих тілесних ушкоджень загинула на місці пригоди.

Позиції учасників судового розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача, захисника та підозрюваного, які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити; думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги і просив залишити оскаржувану ухвалу без змін; потерпілої, яка вважала за необхідне вирішити питання за розглядом апеляційної скарги на розгляд суду; дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно вимог ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей та інші.

Відповідно до положень ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Так, відповідно до ст.ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Відповідно до ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з ч.2 ст.8 та ч. 5 ст.9 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальне процесуальне законодавство застосовуються з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При розгляді апеляційних скарг, виконуючи вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

При цьому слідчому судді слід враховувати, що обмеження розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи, є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (Рішення Європейського суду з прав людини «Харченко проти України», «Белевитський проти Росії»).

Як неодноразово наголошував ЄСПЛ у своїх рішеннях, пункт 3 статті 5 Конвенції вимагає, що обґрунтування будь якого строку тримання під вартою, незалежно від того, наскільки коротким він є, має бути переконливо продемонстроване владою. Аргументи «за» і «проти» звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному провадженню у справі, не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), але мають підтверджуватися фактичними даними. Ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування можливості переховування обвинуваченим, або доведуть, що така можливість є настільки невеликою, що вона не може обґрунтовувати досудове ув`язнення (див. рішення від 4 жовтня 2005 року у справі «Бекчєв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), заява № 9190/03, пункти 56 і 59, з подальшими посиланнями).

І. Щодо підозри.
Враховуючи, що в апеляційній скарзі не оспорюється обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає ухвалу слідчого судді в межах апеляційної скарги.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя відповідно до вищевказаних вимог Закону, Конвенції і практики ЄСПЛ перевірив та належним чином встановив наявність на час розгляду клопотання в кримінальному провадженні обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, що підтверджується долученими до клопотання доказами та не оспорюється сторонами кримінального провадження.

ІІ. Щодо ризиків.
Враховуючи тяжкість інкримінованого ОСОБА_8 злочину та покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого, яке загрожує підозрюваному у разі доведеності його вини, що вказує на існування можливого ризику переховування від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення відповідальності, в зв`язку з чим висновки слідчого судді у цій частині апеляційний суд вважає належними та обґрунтованими.

З матеріалів провадження убачається, що підозрюваний ОСОБА_8 має постійне місце проживання, проживає в цивільному шлюбі з ОСОБА_13 та має на утриманні 3-х малолітніх дітей, що підтверджується долученими до апеляційної скарги документами.

Разом з тим, під час апеляційного розгляду колегіє суддів встановлено, що ОСОБА_8 є раніше не судимою особою, офіційно не працевлаштований, однак працював неофіційно на будівництві з метою матеріального забезпечення своєї родини, в тому числі за межами Одеської області та України, що не заперечувалось прокурором.

Стосовно існування можливого ризику впливу на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, апеляційний суд вважає необхідним зазначити наступне.

В судовому засіданні апеляційного суду потерпіла ОСОБА_9 пояснила, що у розгляді питання щодо обрання запобіжного заходу покладається на розсуд суду, однак зазначила, що особисто з підозрюваним незнайома та побоюється за життя підозрюваного, оскільки відносно нього може здійснюватися розправа з боку інших осіб за скоєння останнім дій, внаслідок яких настала смерть її доньки.

З урахуванням отриманих від потерпілої пояснень в тому числі наданої стороною захисту розписки потерпілого ОСОБА_11 від 17.12.2019 року про відсутність в останнього претензій майнового та морального характеру до підозрюваного, зазначені обставини вказують на відсутність існування ризику можливого впливу підозрюваного на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні.

При цьому, посилання прокурора на проживання підозрюваного в одному населеному пункті з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні, жодним чином не вказує на можливість та необхідність вчинення останнім дій, направлених на перешкоджання кримінальному провадженню шляхом вчинення тиску на цих осіб.

Також колегія суддів приймає до уваги надані в судовому засіданні апеляційного суду дані, які позитивно характеризують особу підозрюваного за місцем його проживання та свідчать про перебування на утриманні підозрюваного трьох малолітніх дітей та хворого батька дружини, маючого онкологічне захворювання, а також визнання останнім порушення ним ПДР, що є наслідком дорожньо-транспортної пригоди та щире каяття у скоєному. Зазначені вище дані про особу підозрюваного та обставини його життя, свідчать про наявність в останнього міцних соціальних зв`язків.

Водночас судова колегія вважає, що стороною обвинувачення не надано достатніх матеріалів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам, а слідчим суддею не в повній мірі враховані обставини, які вказують на необхідність застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Як неодноразово зазначав ЄСПЛ у своїх рішеннях, що сама по собі тяжкість інкримінованого підозрюваному злочину не може бути підставою для застосування до особи найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В своїх рішеннях ЄСПЛ суд визнає порушенням Конвенції продовження/обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за умови, якщо національні суди «…не розглянули жодних альтернативних триманню під вартою запобіжних заходів…» (справи «Харченко проти України», «Шалімов проти України»).

Також апеляційний суд приймає до уваги, що стороною обвинувачення доведено лише наявність на даній стадії існування обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та доведеність лише одного заявленого у клопотанні слідчого ризику можливого переховування від органів досудового розслідування та суду.

При цьому, апеляційний суд враховує дані про особу підозрюваного, який є раніше не судимою особою, вчинив злочин вперше, а також приймає до уваги наявність в останнього родини та трьох малолітніх дітей на утриманні, а також постійного місця проживання.

За таких обставин, судова колегія вважає доводи апеляційної скарги захисника обґрунтованими, а висновок слідчого судді про необхідність обрання виняткового запобіжного заходу, виходячи з вимог ст.177, 178, 183, 194 КПК України таким, який не відповідає матеріалам провадження та є необґрунтованим та вважає за можливим і необхідним обрати підозрюваному більш м`який запобіжний захід, а саме у вигляді домашнього арешту за місцем постійного проживання та у певний період доби, який на думку колегії суддів буде достатнім для запобігання існуючим ризикам.

Висновки апеляційного суду.
Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, беручи до уваги дані про особу підозрюваного, обставини та характер інкримінованого йому кримінального правопорушення, наявність на даній стадії обґрунтованої підозри та існуючого ризику можливого переховування від органів досудового розслідування та суду, наявність у підозрюваного місця проживання, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного в межах строку досудового розслідування запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, з покладенням на останнього відповідних обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 181, 194, 196, 376, 404, 405, 407, 409, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 13.12.2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, у кримінальному провадженні №0001113, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.12.2019 року, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 , погоджене прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні №0001113 від 11.12.2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Застосувати відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною залишати житло за місцем проживання, а саме: АДРЕСА_2 , в період з 21:00 години до 06:00 години наступної доби, роз`яснивши підозрюваному ОСОБА_8 його обов`язок щодо заборони залишати вказане житло у зазначений період часу.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені п.п.1, 2, 3, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

-прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

-не відлучатися із населеного пункту, у якому він повинен відбувати домашній арешт без дозволу слідчого , прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон (у разі існування такого), або інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_8 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладене грошове стягнення.

Виконання ухвали Одеського апеляційного суду про застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_8 у вигляді домашнього арешту та контроль за його поведінкою покласти на співробітників Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області та прокурора процесуального керівника у кримінальному провадженні.

Строк дії ухвали Одеського апеляційного суду про застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_8 у вигляді домашнього арешту обчислюється з моменту оголошення ухвали апеляційного суду, а саме з 27.12.2019 року та закінчується 09.02.2020 року, тобто в межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001113 від 11.12.2019 року.

Підозрюваного ОСОБА_8 звільнити з під варти негайно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4