Справа № 396/414/20
Провадження № 1-кс/396/100/20
УХВАЛА
Слідчий СВ Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області капітан поліції ОСОБА_4 01.04.2020 року звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 .
З клопотання та копії повідомлення про підозру вбачається, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 296 та ч. 3 ст. 186 КК України.
Із змісту даного клопотання вбачається, що досудовим розслідуванням встановлено, що 05.02.2020 року близько 01:00 год., більш точного часу слідством не встановлено, підозрюваний ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прибули до житлового будинку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що розташоване за адресою по АДРЕСА_2 з метою вжиття спиртних напоїв .
Перебуваючи в житловому будинку з дозволу ОСОБА_8 в підозрюваного ОСОБА_5 виник раптовий умисел не викрадення чужого майна. Діючи з прямим умислом з корисливих мотивів, переслідуючи мету особистого збагачення злочинним шляхом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, підозрюваний ОСОБА_5 діючи таємно, користуючись тим, що господарі будинку ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебувають в одній із спальних кімнат будинку та відпочивають, а його знайомий ОСОБА_7 знаходиться в стані алкогольного сп`яніння та не зважає на його дії, підозрюваний ОСОБА_5 на столі спальної кімнати виявив та викрав мобільний телефон торгової марки ТМ «Tecno» модель B1f з серійним номером НОМЕР_1 , чорного кольору, imei 1: НОМЕР_2 та imei 2: НОМЕР_3 , в якому знаходилися sim-картка оператора «Vodafon» з номером НОМЕР_4 та sim-картка оператора «Київстар» номер якої не встановлено та який належить ОСОБА_8 .
Заволодівши мобільним телефоном підозрюваний ОСОБА_10 покинув територію домоволодіння, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Відповідно до висновку № 1100/20-27 від 12.03.2020 року ринкова вартість станом цін на 05 лютого 2020 року представленого на експертизу мобільного телефону ТМ «Tecno» моделі B1f, s: НОМЕР_1 , імеі 1: НОМЕР_5 , імеі 2: НОМЕР_6 , бувшого у використанні з 29 вересня 2019 року, який на момент викрадення був в технічно-справному стані, на дисплеї якого наявна тріщина, не бувшого в ремонті, викраденого без зарядного пристрою становить 418, 00 гривень.
Своїми умисними, протиправними діями, підозрюваний ОСОБА_5 заподіяв потерпілому ОСОБА_8 матеріальних збитків на суму 418 гривень.
Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України.
Крім цього, досудовим розслідуванням встановлено що 28 березня 2020 року близько 23 години, підозрюваний ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , будучи в стані алкогольного сп`яніння та маючи умисел на пошкодження майна ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , прибули до житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_3 , що належить останній.
Перебуваючи на території домоволодіння підозрюваний ОСОБА_5 діючи умисно, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, нехтуючи загальноприйнятими правилами поведінки в суспільстві, порядності та добропристойності спільно із ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 пройшли на території подвір`я домоволодіння де грубо порушуючи відпочинок ОСОБА_14 , ОСОБА_5 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 розпочали за допомогою палець пошкоджувати автомобіль MAZDA 626 реєстраційний номер НОМЕР_7 та паркан домоволодіння, а ОСОБА_11 розпочала стукати по вікнах житлового будинку. В цей час ОСОБА_14 відчинила інше вікно житлового будинку та розпочала робити останнім зауваження, які не реагували на зауваження.
Внаслідок вказаних дій ОСОБА_14 вийшла з будинку та продовжила здійснювати зауваження останнім на що останні не реагували та в цей час ОСОБА_12 усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки своїх діянь підійшов до ОСОБА_14 та наніс останній один удар в область лобу після чого відійшов від останньої.
Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчиненому групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.
Крім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що 28 березня 2020 року близько 23 години, підозрюваний ОСОБА_5 , за попередньою змовою з ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , будучи в стані алкогольного сп`яніння та маючи умисел на пошкодження майна ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , прибули до житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_3 , що належить останній.
Перебуваючи на території домоволодіння підозрюваний ОСОБА_5 діючи умисно, з метою реалізації свого злочинного умислу, діючи умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи корисливу мету, направлену на викрадення чужого майна, користуючись тим, що власниця перебуває в своєму житловому будинку та не спостерігає за їхніми діями, які пов`язанні з викраденням майна та відсутність сторонніх осіб, за попередньою змовою та діючи спільно з ОСОБА_13 підійшли до приміщення лазні де за допомогою фізичної сили рук пошкодили навісний замок звідки викрали алюмінієву каструлю та алюмінієвий ковшик.
В той цей час, коли підозрюваний ОСОБА_5 , спільно з ОСОБА_13 несли в руках викрадені речі, останніх помітила ОСОБА_14 , яка на той час вже вийшла з будинку та яка розпочала робити зауваження останнім з приводу їхніх дій та не реагуючи на зауваження, діючи спільно та узгоджено не бажаючи припиняти своїх дій та не реагуючи на зауваження ОСОБА_14 та користуючись тим, що біля неї на той час знаходився ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , які в той час вчиняють хуліганській дії стосовно ОСОБА_14 підійшли до вхідних дверей будинку після чого проникли до середини будинку де за допомогою фізичної сили рук зірвали пластикові жалюзі з вікна після чого підозрюваний ОСОБА_5 та ОСОБА_13 покинули території подвір`я домоволодіння.
Своїми умисними протиправними діями підозрюваний ОСОБА_5 , спільно з ОСОБА_13 спричинили потерпілій ОСОБА_14 матеріалі збитки на суму близько 700 грн.
Своїми умисними протиправними діями підозрюваний ОСОБА_5 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж) поєднаного з проникненням в житло, інше приміщення чи сховище, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, вчиненого повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 186 КК України.
Прокурор, слідчий під час розгляду клопотання підтримали, просили його задовольнити, посилаючись на обґрунтованість підозри, наявність існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, що викладені в клопотанні та неможливість їх запобігання, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Підозрюваний ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечили проти задоволення клопотання, вказавши, що матеріали клопотання не містять обгрунтування існування оголошених ризиків, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 не мав наміру переховуватися від органів досудового розслідування та суду, відсутні докази впливу на потерпілу та свідків в даному кримінальному провадженні. Просили обрати відносно ОСОБА_5 інший захід забезпечення кримінального провадження у виді домашнього арешту.
Перевіривши надані матеріали клопотання, дослідивши докази по даних матеріалах, оцінивши в сукупності всі обставини, заслухавши думку прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , які підтримали клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваного ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 , які вказують на не обгрунтованість підозри та просять застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя, вважає, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою частково обґрунтоване та підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя встановлює, чи доводять надані стороною обвинувачення докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а також, чи доводять надані стороною обвинувачення докази обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, чим порушив вимоги пунктів 2, 3 частини 1 статті 194 КПК України.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Згідно ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
30.03.2019 року ОСОБА_5 було вручено повідомлення про підозру в даному кримінальному провадженні (а.к.44-48).
Дослідивши матеріали, слідчий суддя вважає, що підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні: таємного викрадення чужого майна (крадіжки), тобто кримінальному правопорушенні передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України; хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної не поваги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, вчиненого групою осіб тобто кримінальному правопорушенні передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України; відкритому викраденні чужого майна (грабежу) поєднаного з проникненням в житло, інше приміщення чи сховище, вчиненого за попередньою змовою групою осіб вчиненого повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.
Об`єктивна підозра ОСОБА_5 підтверджується також зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколами огляду місця події від 28.03.2020 року, (а.к. 13-15, 25-28); протоколами допиту свідків ОСОБА_15 від 28.03.2020 року (а.к. 16-17), ОСОБА_16 від 28.03.2020 року (а.к. 18-20), ОСОБА_17 від 28.03.2020 року (а.к. 21-22), ОСОБА_18 від 28.03.2020 року (а.к. 23-24), ОСОБА_19 від 29.03.2020 року (а.к. 29-31), ОСОБА_20 від 29.03.2020 року (а.к. 36-39), ОСОБА_21 від 29.03.2020 року (а.к. 40-43), протоколом допиту потерпілої ОСОБА_14 від 29.03.2020 року (а.к. 32-35), протоколом допиту підозрюваного від 30.03.2020 року (а.к. 47-48).
Наявні матеріали на думку слідчого судді свідчать, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що ОСОБА_5 міг вчинити кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 296 та ч. 3 ст. 186 КК України.
Відповідно до ст.12 КК України злочин, передбачений ч. 3 ст. 186 КК України у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 є тяжким, санкцією якого передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від чотирьох до восьми років.
Зазначаючи про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий послався на ризики, які передбачені п.п. 1, 3 та 5 ст.177 КПК України, враховуючи, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, матиме можливість: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, тому обґрунтовано можна стверджувати, що підозрюваний може ухилятися від кримінальної відповідальності, у зв`яку з доведеністю його вини йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі; впливати на потерпілу та свідків у вказаному кримінальному провадженні, з метою зміни їхніх показань, що не дасть дослідити повно, всебічно та неупереджено всі обставини у кримінальному провадженні; продовжувати вчинення кримінального правопорушення з метою вчинення тиску на потерпілу, яка проживає в одному населеному пункті.
При цьому, суд погоджується із стороною захисту, що ризики на які посилається сторона публічного обвинувачення висловленні у формі припущення, так як належних та допустимих доказів, які б свідчили, що останній може впливати на потерпілу та свідків, стороною обвинувачення не надано, як і може чинити тиск на потерпілу, яка проживає в одному населеному пункті.
При цьому прокурором не доведено обгрунтованість внесенння такого клопотання до суду 01.04.2020 року в той час як підозра пред`явлена 30.03.2020 року та жодного доказу про ухилення від слідства прокурором на стадії досудового слідства до 01.04.2020 року не надано.
Вказане свідчить, що більш м`які запобіжні заходи, ніж зазначені у ст.176 КПК України, зможуть забезпечити належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, а також запобігти встановленим частково ризикам, та буде забезпечено виконання завдань кримінального судочинства.
Отже, застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за вказаних обставин справи та серйозністю висунутої проти нього підозри, з урахуванням встановлених частково ризиків, на думку слідчого судді, є надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Усі наведені обставини у їх сукупності, навіть із урахуванням відсутності офіційного працевлаштування підозрюваного та підозри у вчиненні тяжкого злочину, не дають достатніх підстав застосувати відносно нього найбільш тяжкий запобіжний захід.
Вказана обставина переконує суд у необхідності обрання до підозрюваного запобіжного заходу із метою недопущення вчинення ним нових злочинів та з метою захисту інтересів суспільства від кримінальних посягань на право власності, й запобіжний захід не може бути обраний у вигляді особистого зобов`язання, поруки або застави, зважаючи на високу ступінь суспільної небезпечності інкримінованого йому злочину.
Враховуючи обставини ст.178 КПК України, особу підозрюваного, який зареєстрований та постійно проживає по АДРЕСА_1 , відсутність фактів ухилення від досудового розслідування, в розшуці не перебував, суд приходить до висновку щодо необхідності обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, цілодобово, який буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним його обов`язків та запобігання ризику, визначеному п.5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні в період з 05.02.2020 року по 28.03.2020 року трьох кримінальних правопорушень, передбачених різними статтями КК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 176, 177, 178, 181, 184, 186, 193-194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання слідчого СВ Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області капітана поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , задовольнити частково.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:
1. Прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою.
2. Не залишати місце свого постійного проживання та реєстрації, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово.
Ухвалу передати до Новоукраїнського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області для виконання за місцем проживання підозрюваного.
Працівники поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтись в його житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на підозрюваного зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з часу її проголошення.
Повний текст ухвали складено 01.04.2020 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1