Справа № 307/32/19
Провадження № 1-кп/307/245/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2020 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів кримінальне провадження, про обвинувачення :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , України, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, має двох неповнолітніх дітей, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15 ч.1 ст.191, ч.2 ст.383 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , 29 листопада 2018 року, о 18 год. 44 хв., перебуваючи в трудових відносинах із ФОП ОСОБА_6 , діючи на підставі цивільно-правового договору «Про надання послуг», згідно якого з 1 листопада 2018 року він працював кур`єром служби доставки « ІНФОРМАЦІЯ_2 » з повною матеріальною відповідальністю, будучи особою, якій ввірено майно, усвідомлюючи протиправність, караність своїх дій, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, маючи умисел на привласнення чужого майна, привласнив грошові кошти, які отримав в оплату за доручені отримувачам відправлення на загальну суму 34355 гривень, заподіявши ФОП ОСОБА_6 матеріальних збитків в розмірі 34335 гривень, однак, в подальшому вказані кошти були виявлені працівниками поліції, у зв`язку з чим злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від волі ОСОБА_4 .
Крім цього, ОСОБА_4 , 29 листопада 2018 року, близько 19 години, знаходячись на вул. Гагаріна в смт. Дубове, будучи попередженим дільничним офіцером поліції Дубівського ВП Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 про кримінальну відповідальність за ст. 383 Кримінального кодексу України за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину знаючи, що відносно нього не вчинялося грабежу, умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння грошовими коштами в сумі 34355 гривень, повідомив уповноваженій службовій особі Дубівського відділу поліції, завідомо неправдиве повідомлення про вчинення відносно нього злочину - грабежу, який передбачений ч.1 ст. 186 КК України, а саме повідомив про те, що 29.11.2018 року, близько 18 год. 40 хв., він знаходився в смт. Дубове по вул. Гагаріна, де невідома особа відкрито викрала в нього сумку, в якій знаходилися грошові кошти в розмірі 34355 гривень, про що уповноваженим працівником поліції Дубівського ВП Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області 29.11.2018 року складено протокол про прийняття від нього заяви про вчинення зазначеного кримінального правопорушення та 30.11.2018 року відповідні відомості за заявою обвинуваченого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато кримінальне провадження №0000371 за ст. 186 ч.1 КК України, про те, як встановлено в ході досудового розслідування, вказаного злочину відносно громадянина ОСОБА_4 не вчинялося.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся та пояснив, що він дійсно працював кур`єром в «Міст Експрес» та намагався заволодіти коштами в сумі 34355 гривень, у зв`язку з скрутним матеріальним становищем. Просить суд суворо його не карати.
Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що кошти в розмірі 34355 гривень йому повернуті. Обвинувачений дійсно працював три місяці кур`єром служби доставки «Міст Експрес» і роботу виконував сумлінно. Претензій до обвинуваченого ОСОБА_4 в нього не має. Просить суд суворо його не карати.
Оскільки обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження не оспорювалися фактичні обставини справи, з`ясувавши, що вони правильно розуміють зміст цих обставин та в них немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд в порядку ст. 349 ч. 3 КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та обмежив вивчення фактичних обставин справи допитом обвинуваченого, потерпілого та матеріалів справи, які характеризують обвинуваченого як особу. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень в судовому засіданні повністю доведена, а тому його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 15 - ч.1 ст.191 КК України за кваліфікуючими ознаками як закінчений замах на привласнення чужого майна, яке було ввірено особі, що не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі та за ч.2 ст. 383 КК України за кваліфікуючими ознаками як завідомо неправдиве повідомлення органу досудового розслідування про вчинення злочину, вчинене з корисливих мотивів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу винного, який по місцю проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, має двох неповнолітніх дітей.

Обставини справи, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 є визнання своєї вини, щире каяття, відшкодування заподіяної шкоди.

Обставини справи, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд не знайшов.
При призначенні конкретного виду і розміру покарання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 суд вважає, що його виправлення і попередження вчинення з його боку нових злочинів можливе без ізоляції від суспільства, а тому відносно нього необхідно і доцільно призначити остаточне покарання в виді обмеження волі на певний строк з позбавленням права обіймати посади чи займатися діяльністю, що пов`язані з обігом товарно-матеріальних цінностей на певний строк із звільненням його від відбування основного покарання з випробуванням та покладенням, передбачених ст.76 КК України обов`язків.

Цивільного позову не заявлено.
Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349, 369-371, 373-376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 15 ч.1 ст.191 КК України та ч. 2 ст. 383 КК України і призначити йому покарання за ч.2 ст. 15 ч.1 ст.191 КК України у вигляді обмеження волі строком на два роки з позбавленням права обіймати посади чи займатися діяльністю, що пов`язані з обігом товарно-матеріальних цінностей строком на один рік, та за ч. 2 ст. 383 КК України у вигляді обмеження волі строком на три роки.
На підставі ст. 70 ч.1 КК України, за сукупністю вчинених злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно до відбуття ОСОБА_4 призначити покарання в виді обмеження волі строком на три роки з позбавленням права обіймати посади чи займатися діяльністю, що пов`язані з обігом товарно-матеріальних цінностей строком на один рік,
На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року і шість місяців не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього на підставі ст.76 КК України наступні обов`язки:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 в даному провадженні не обирався.

Цивільного позову не заявлено.
Процесуальні витрати відсутні.

Речовий доказ гроші: 38 купюр номіналом по 500 гривень, 16 купюр номіналом по 200 гривень, 116 купюр номіналом по 100 гривень, 9 купюр номіналом по 50 гривень, 2 купюри номіналом по 20 гривень, 5 купюр номіналом по 10 гривень, 3 купюри номіналом по 5 гривень, які в сумі становлять 34355 гривень, які знаходяться на зберіганні в ФОП ОСОБА_6 , залишити йому як власнику.

Речовий доказ ДВД-диск з записом з камер відео-спостереження з приміщення супермаркету « ІНФОРМАЦІЯ_3 », який розташований в АДРЕСА_2 , який зберігається при матеріалах кримінального провадження, залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення,
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення засудженому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий: ОСОБА_1