Справа № 172/64/20
Провадження № 1-кп/172/32/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2020 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді - ОСОБА_1
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5
представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Васильківка обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000013 від 11.01.2020 року за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел. Чаплине Васильківського району Дніпропетровської області, громадянина України, який має неповну середню освіту, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В

Неповнолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 04 січня 2020 року близько 23:30 год. прийшов до квартири ОСОБА_7 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , де в цей час перебував його батько ОСОБА_6 . Перебуваючи за вказаною адресою неповнолітній ОСОБА_5 помітив, що всі присутні знаходяться в стані алкогольного сп`яніння, а отже не пильнують за ним. Близько 23:35 год. неповнолітній беручи свій верхній одяг, помітив на стільці в гостьовій кімнаті мобільний телефон марки «Meizu M6ЕТ» модель М81Н чорного кольору і в цей час в останнього виник злочинний умисел на викрадення телефону та звернення його на свою користь.

Неповнолітній ОСОБА_5 того ж дня о тій же годині, перебуваючи за вищевказаною адресою, реалізуючи вказаний злочинний умисел, діючи з корисливою метою, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи при цьому суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є непомітними для присутніх в квартирі, за допомогою сили рук, взявши в праву руку мобільний телефон марки «Meizu M6ЕТ» модель М81Н, який належить ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальний збиток на суму 2433,90 грн.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою вину, у скоєному розкаявся, пояснив, що дійсно вчинив крадіжку телефону, який належить потерпілому ОСОБА_7 за обставин, зазначених у обвинувальному акті. Не виявив бажання давати показання у суді.
Потерпілий ОСОБА_7 надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, претензій матеріального характера до обвинуваченого не має, просить обвинуваченого суворо не карати.
Законний представник обвинуваченого ОСОБА_5 - ОСОБА_6 у судовому засіданні показав, що син не схильний до вчинення правопорушень, такий випадок стався вперше.
Окрім повного визнання обвинуваченим своєї вини, винуватість останнього у вчиненні інкримінованого йому злочину повністю підтверджена дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами:
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 05.01.20, згідно з яким ОСОБА_7 повідомив, що при невідомих обставинах зник його мобільний телефон марки «Meizu M6ЕТ» модель М81Н з його квартири (т. 2 а.с. 7);
- протоколом огляду місця події від 05.01.20 року з фототаблицею в ході якого оглянуто квартиру АДРЕСА_4 . На момент огляду двері до будинку не пошкоджені, а обстановка в квартирі не порушена (т. 2 а.с. 9-12);
- протоколом огляду предмета від 13.01.20 року. В ході вказаної слідчої дії оглянуто та вилучено добровільно виданий потерпілим мобільний телефон марки «Meizu M6ЕТ» модель М81Н. телефон знаходиться у справному стані, без пошкоджень корпусу (т. 2 а.с. 24-27);
- висновком експерта № 127/20 від 15.01.20 відповідно до якого вартість мобільного телефону марки «Meizu M6ЕТ» модель М81Н чорного кольору, який був придбаний у грудні 2019року в магазині "Цитрус" на момент вчинення кримінального правопорушення - 04.01.2020 року становила 2433,90 грн. за умови, що станом на вказану дату обєкт мав якісні споживчі характеристики (т. 2 а.с. 31-34);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 23.01.20 з фототаблицею у ході якого підозрюваний ОСОБА_5 розказав та показав механізм вчинення краджіки мобільного телефону з квартири потерпілого ОСОБА_7 , яки не суперечить показанням обвинуваченого, наданим у судовому засіданні та іншим матеріалам справи (т. 2 а.с. 71-75).
Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчинені інкримінованого йому злочину, повністю знайшла своє підтвердження в ході судового засідання, а його умисні дії, що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка) вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України.
Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_5 покарання, суд враховує, що обвинувачений вчинив злочин середньої тяжкості, є неповнолітнім, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, офіційно не працевлаштований, має задовільні умови проживання та виховання, а також висновки, викладені у досудовій доповіді.
До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку, вчинення злочину неповнолітнім.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про звільнення неповнолітнього ОСОБА_5 від покарання із застосуванням примусового заходу виховного характеру у виді передачі його під нагляд батька, який в судовому засіданні підтримав клопотання, але повідомив, що син з ним не проживає так як він зловживає спиртним.
Захисник та обвинувачений підтримали клопотання прокурора та вважали за можливе призначити інші, передбачені ст. 105 КК України заходи.
При застосуванні виду примусових заходів виховного характеру відносно неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 , суд враховує роз`яснення, викладені в п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру" № 2 від 15 травня 2006 року, згідно з якими - в кожному випадку вирішення питання про відповідальність неповнолітнього за злочин невеликої або середньої тяжкості необхідно обговорити можливість застосування до нього примусових заходів виховного характеру замість кримінального покарання.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 105 КК України, суд має право звільнити неповнолітнього від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру за наявності сукупності таких умов: а) неповнолітній вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, незалежно від того чи скоєний цей злочин вперше, був він умисним чи необережним; б) неповнолітній щиро розкаявся; в) поведінка неповнолітнього після скоєння злочину була бездоганною. Під бездоганною поведінкою слід розуміти таку поведінку особи в сім`ї, побуті, трудовому чи навчальному колективі, коли вона свідомо й добровільно дотримується загальноприйнятих правил людського співжиття; г) на момент постановлення вироку неповнолітній не потребує застосування покарання.
Судом встановлено, що неповнолітній скоївши крадіжку відразу пошкодував про це так як заховав телефон та не користувався ним, а через деякий час попросив батька повернути викрадене власнику, тобто відшкодував заподіяну шкоду самостійно, у скоєному щиро розкаявся про що свідчить повне визнання вини та сприяння розслідуванню обставин злочину. Після скоєння злочину інших правопорушень не вчиняв, має задовільні характеристики.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про можливість звільнення неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру у вигляді застереження.
При цьому, суд вважає, що вид примусового заходу виховного характеру у виді застереження сприятиме виправленню неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 та буде більш дієвим та ефективним способом впливу на нього, який, як визнано судом, на даний час не потребує застосування покарання за ч. 1 ст. 185 КК України.
На досудовому розслідуванні проведено судову експертизу, витрати за яку підлягають стягненню з обвинуваченого. Цивільний позов не заявлено. Питання щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 369-371, 373, 374 КПК України, ст. 105 КК України, суд, -

У Х В А Л И В

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
На підставі ч. 1 ст. 105 КК України, звільнити неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від покарання, без визначення його виду і розміру, із застосуванням примусових заходів виховного характеру, передбачених ч. 2 п. 1 ст. 105 КК України, у виді застереження.
Речові докази мобільний телефон марки «Meizu M6ЕТ» модель М81Н чорного кольору, повернути за належністю потерпілому ОСОБА_7 .
Стягнути з ОСОБА_5 витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 300 (триста) гривень.
Вирок може бути оскаржений до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області через Васильківський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1