Справа № 456/1198/20
Провадження № 1-кс/456/266/2020
УХВАЛА

Іменем України

04 травня 2020 року місто Стрий

Слідчий суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 20.06.2019 року про закриття кримінального провадження № 0000515, -

в с т а н о в и в :

Скаржник звернувся до суду зі скаргою, в якій просить постанову слідчого Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 20.06.2019 року про закриття кримінального провадження № 0000515 скасувати.

В обґрунтування вимог скарги скаржник вказав, що в постанові слідчим не повністю відображено її покази, не допитані свідки вчитель ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 з приводу їхніх дій під час обставин вказаних у скарзі і прийняття слідчим вказаної постанови є передчасним тому, дана постанова є необґрунтована, невмотивована і порушує її права, а відтак просять постанову скасувати.

Прокурор ОСОБА_9 в судове засідання не з?явилася однак подала клопотання про розгляд справи без її участі та просить в задоволенні скарги відмовити.

В судові засідання призначені раніше скаржник не з?явився та не повідомляв суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Розгляд скарги на підставі ч.3 ст.306 КПК України відкладався, і суд повторно викликав скаржника в судові засідання, однак будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду скарги на вказані дати, скаржник в судові засідання, з невідомих для суду причин, не з`явився, що позбавило суд можливості заслухати особисті пояснення скаржник по суті скарги.

Слідчим суддею прийнято рішення про проведення розгляду скарги за відсутності скаржника, оскільки останній будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду скарги, в судове засідання повторно не з`явився, залишення скарги без розгляду суперечить правовим приписам ст.307 КПК України, а відтак, скаргу слід вирішити на підставі поданих доказів. До вказаних висновків, суд прийшов виходячи з наступного.

Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. У частині 5 ст.9 КПК України зазначено, що кримінальне процесуальне законодавство застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України").

Судом встановлено, що скаржник, будучи неодноразово належним чином повідомленим про час і місце розгляду скарги, в судові засідання не з`явився, а відтак, судом вирішено провести розгляд скарги за їх відсутності, що на думку суду не суперечить правовим приписам кримінально-процесуального закону. Суд позбавлений можливості прийняти інше, аніж передбачено ст.307 КПК України, судове рішення по скарзі.

Представник Стрийського ВП ГУНП у Львівській області повторно в судове засідання не з?явився та не повідомив суд про причини своєї неявки. Судом вирішено провести розгляд скарги за його відсутності, що не суперечить правовим приписам ч.3 ст.306 КПК України.

Стрийською місцевою прокуратурою суду надіслано копію оскаржуваної постанови.

У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників провадження, фіксування судового засідання на підставі ч.4 ст.107 КПК України не здійснювалося.

Розглянувши матеріали провадження вважаю, що вимоги скарги слід задоволити.

В судовому засіданні встановлено, що оскільки, в матеріалах провадження відсутні належні докази своєчасного надсилання постанови про закриття даного провадження скаржнику тому, слід вважати, що заявник своєчасно не отримав спірну постанову, а отримав таку згідно штемпеля на конверті від 18.03.20р., а відтак не пропустив терміну на її оскарження.

Відповідно до ст.. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст.. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до ст.. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відповідно до ст.. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню:

1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);

2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;

3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;

4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;

5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ст.. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст.. 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого. Обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.

Відповідно до ст.. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого чи прокурора;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

Питання про притягнення до участі у справі інших осіб чи органів статтею не передбачено

При розгляді скарги встановлено, що слідчим Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 20.06.2019 року винесена постанова про закриття кримінального провадження № 0000515 у зв?язку з відсутністю складу кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст..146 КК України.

Згідно ст.110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з:

1) вступної частини, яка повинна містити відомості про:
місце і час прийняття постанови;
прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову;
2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про:
зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови;
мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу;
3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про:
зміст прийнятого процесуального рішення;
місце та час (строки) його виконання;
особу, якій належить виконати постанову;
можливість та порядок оскарження постанови.
Під час дослідження матеріалів справи встановлено, що в оскаржуваній постанові слідчим не наведено жодних обставин, які стали підставою для прийняття даної постанови, не наведено мотивів її прийняття, не вказано в діях яких осіб відсутній склад кримінального правопорушення.

Приймаючи до уваги викладене вважаю, що постанова слідчого Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 20.06.2019 року про закриття кримінального провадження № 0000515 винесена передчасно та неправомірно вона не відповідає вимогам ст.. 110 КПК України. А тому за таких обставин, приходжу до висновку про необхідність задоволення вимог скарги, а саме спірну постанову слід скасувати.

Керуючись ст.. 307 КПК України,-

ухвалив:

Скаргу задоволити.

Постанову слідчого Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 20.06.2019 року про закриття кримінального провадження № 0000515 скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1