КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 червня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 30 травня 2020 року, відносно
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Києві, є громадянином України, не одружений, солдат військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованийта проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 6, п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 289 КК України
за участю: прокурора захисника підозрюваного ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого Голосіївського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_9 , та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, до 27 липня 2020 року.

Відповідно до ухвали, слідчий суддя, враховуючи дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, його вік, майновий стан та обставини можливого вчинення правопорушення, викладені в матеріалах доданих до клопотання, вказав, що застосування до підозрюваного більш м`якого, окрім виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а саме: спробам переховуватися чи перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_5 , подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, застосувавши відносно ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 .
Сторона захисту зазначає, що при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Також слідчим суддею не проведено аналізу всіх ризиків, визначених частиною 1 статті 177 КПК України з урахуванням особливостей даного кримінального провадження та особи підозрюваного ОСОБА_6 , як того вимагають норми чинного законодавства України та міжнародного законодавства, зокрема практика ЄСПЛ, яка відповідно до частини 5 статті 9 КПК України застосовується у кримінальному процесуальному законодавстві України (Рішення у справі «Смирнова проти Росії», скарги № 46133/99 та 48183/99, від 08.06.1995 у справі «Ягчі і Саргін проти Туреччини», від 23.09.2008 у справі «Вренчев проти Сербії» та не прийнято до уваги, що такі ризики взагалі відсутні.
Ризик того, що ОСОБА_6 може переховуватися від органу досудового розслідування, прокуратури та суду, обґрунтований лише тим, що він підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 7 до 15 або довічного позбавлення волі. Вказаний ризик не можна сприймати як реальний, оскільки він нічим не підтверджується, окрім тверджень слідчого та прокурора. ОСОБА_6 раніше до кримінальної або адміністративної відповідальності не притягувався, в розшуку ні по цьому, ні по інших кримінальних провадженнях не перебував, від явок до органів досудового розслідування та суду ніколи не ухилявся, оскільки і не викликався. Має міцні соціальні зв`язки за місцем свого проживання, характеризується з позитивної сторони. Окрім цього, ОСОБА_6 розуміє, що при переховуванні він сам собі нашкодить, що може в подальшому призвести до негативних наслідків.
На думку захисника, слідчий суддя не прийняв до уваги те, що відсутні ризики щодо знищення, приховування або спотворення будь-яких речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення підозрюваним ОСОБА_6 , оскільки органом досудового розслідування 28.05.2020 та 29.05.2020 проведено ряд обшуків за місцем проживання підозрюваних, де вилучено ряд речей, документів та грошових коштів, які на думку слідчого мають істотне значення для даного кримінального провадження.
Також слідчий суддя не переконалася у відсутності ризику щодо незаконного впливу зі сторони ОСОБА_6 на учасників кримінального процесу, що на думку захисника, є абсурдним, виходячи з конкретних обставин встановлених по кримінальному провадженні.
Крім того, як зазначає захисник, формулювання повідомлення про підозру складене лише на підставі показань підозрюваних ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , які здобуті з порушенням вимог кримінального процесуального законодавства та вимог Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки дані покази були надані під фізичним та психологічним тиском працівників поліції, коли становище особи було вкрай уразливим чим порушено вимоги ст. 18 КПК України щодо свободи від самовикриття.
На думку сторони захисту, слідчим суддею не надано належної правової оцінки щодо наявності ознак службового підроблення під час складання слідчим процесуальних документів. Так, фактичне затримання ОСОБА_6 працівниками поліції відбулося 29.05.2020 о 05 год. 00 хв. в приміщенні кабінету № 345 Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві по вул. Голосіївська, 15, про що складений протокол затримання особи підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення. Однак, о 04 год. 58 хв. ОСОБА_6 був присутнім під час огляду місця події на території острова Жуків, що підтверджується його підписом у протоколі огляду місця події і фізично не міг бути присутній, через 2 хвилини після закінчення огляду, в приміщенні Голосіївського управління поліції.
Виходячи з зазначеного та оцінюючи в сукупності обставини вчиненого кримінального правопорушення, захисник вважає, що слідчий та прокурор не довели слідчому судді належним чином неможливість застосування до підозрюваного, зважаючи на дані про його особу, більш м`якого запобіжного заходу, та вважає застосований запобіжний захід невмотивовано жорстоким.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як вбачається з наданих до апеляційного суду матеріалів справи, слідчим відділом Голосіївського УП ГУ НП в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003182 за п. 6, п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 289 КК України.
29травня 2020 року о 05 год. 00 хв. ОСОБА_6 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України, про що в той же день складено протокол про його затримання.

29 травня 2020 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 6, п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 289 КК України.

29 травня 2020 року старший слідчого Голосіївського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_9 , звернулась до слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 30 травня 2020 року задоволено вказане клопотання слідчого та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, до 27 липня 2020 року.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності зазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону суддею в цілому дотримані.
Застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слідчим суддею перевірено, що в матеріалах провадження є достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених п. 6, п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 289 КК України. Вагомість даних щодо причетності підозрюваного до вчинення зазначених кримінальних правопорушень доведена прокурором у клопотанні та у судовому засіданні, та сумнівів щодо їх достатності не викликала.
Зокрема, як вбачається із матеріалів справи, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у кримінальному проваджені доказами, а саме даними, що містяться в протоколі огляду трупа від 29.05.2020; протоколі обшуку від 29.05.2020; протоколі обшуку від 29.05.2020; протоколі обшуку від 28.05.2020; протоколі допиту свідка ОСОБА_11 від 28.05.2020; протоколі допиту свідка ОСОБА_12 від 28.05.2020; протоколі пред`явлення особи для впізнання; протоколі пред`явлення особи для впізнання.
Більш того, виходячи з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін обґрунтована підозра означає, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа про яку йдеться могла вчинити правопорушення. Фактів та інформації, які свідчать про причетність ОСОБА_6 до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри.

При цьому, ЄСПЛ зазначає, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії кримінального розслідування (Мюррей проти Сполученого Королівства).
У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_6 з вчиненими кримінальними правопорушеннями підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених п. 6, п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 289КК України, є обґрунтованою, що дає підстави для застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою здійснення подальшого розслідування.

Таким чином, доводи захисника про те, що формулювання повідомлення про підозру складене лише на підставі показань підозрюваних ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , які здобуті з порушенням вимог кримінального процесуального законодавства та вимог Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, не є безумовною підставою для визнання висунутої підозри необгрунтованою, оскільки такі твердження підлягають перевірці під час досудового розслідування.

Також, як вважає колегія суддів, особлива тяжкість деяких інкримінованих підозрюваному злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу (рішення Європейського суду з прав людини «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року).

Крім цього, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, на які вказує слідчий у клопотанні, існують та підтверджуються матеріалами провадження, а саме, що підозрюваний може переховуватися чи перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Обґрунтовуючи свої висновки, слідчий суддя суду першої інстанції, в сукупності із зазначеним, врахував тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 та ту обставину, що останній, усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання за вчинене, в разі застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, може переховуватися від органів досудового розслідування, з метою уникнення покарання, що повністю підтверджує наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Отже, за результатами розгляду клопотання, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що прокурором під час судового розгляду доведено, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не зможе забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків.
З огляду на викладені обставини, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки специфіка вчинення кримінальних правопорушень та суворість можливого покарання за вчинені злочин не дає підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Крім того, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ч. 4 ст. 183 КПК України, при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не визначив розмір застави в даному кримінальному провадженні.
Що стосується доводів апеляційної скарги захисника щодо наявності у підозрюваного позитивних характеристик, постійного місця проживання, стійких соціальних зв`язків, то вони не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді та не свідчать про відсутність ризиків неналежної процесуальної поведінки з боку підозрюваного.
Всі інші підстави, зокрема і твердження сторони захисту про службове підроблення під час складання слідчим процесуальних документів, підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.
За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування та застосування підозрюваному іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів не знаходить.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів також не виявлено.
На підставі вищевикладеного колегія суддів приходить до висновку, що встановлені органами досудового розслідування обставини є виправданими та необхідними елементами, що визначають потребу в обранні підозрюваній особі ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 30 травня 2020 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого Голосіївського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_9 , та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, до 27 липня 2020 року залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

_______________ _______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11сс/824/3058/2020
Категорія: ст. 183 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_13
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1