Провадження № 1-кс/554/519/2020
УХВАЛА
Іменем України

28 січня 2020 року слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю скаржника ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві в режимі відеоконференції скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000579 від 10.07.2019 року, -

в с т а н о в и в:

26 грудня 2019 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із скаргою в якій просив: скасувати постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000579 від 10.07.2019 року.
В обґрунтування скарги вказував, що 20.04.2019 року ним до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві була подана заява про вчинення кримінального правопорушення. Дані відомості було внесено до ЄРДР. З листа ТУ ДБР від 11.12.2019 року йому стало відомо, що у задоволенні його звернення від 15.11.2019 року про визнання потерпілим відмовлено. Таку відмову вважає протиправною, тому звернувся до слідчого судді.
В судовому засіданні в режимі відеоконференції ОСОБА_3 скаргу підтримав, уточнив вимоги та просив скасувати постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим а також визнати його потерпілим у кримінальному провадженні №0000579 від 10.07.2019 року.
Слідчий направив клопотання з проханням проводити розгляд скарги у його відсутність, просив у ї задоволенні відмовити.

Прокурор в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомляв.

Відповідно до ч.3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Заслухавши скаржника, вивчивши матеріали скарги, вважаю, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що у провадженні Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтавізнаходяться матеріали кримінального провадження №0000579 від 10.07.2019 року, внесені до ЄРДР на підставі ухвали Октябрського районного суду м.Полтави від 21.06.2019 року за заявою ОСОБА_3 щодо можливих неправомірних дій працівника УПП в Дніпропетровській області.
15.11.2019 року ОСОБА_3 звернувся до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві із клопотанням про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні №0000579 від 10.07.2019 року.
Постановою слідчого Територіального управління Державного бюро розслідування, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_4 від 18 листопада 2019 року було відмовлено у задоволенні зави.

Постанову вмотивовано тим, що у клопотанні ОСОБА_3 про визнання потерпілим матеріалах кримінального провадження № 0000579 від 10.07.2019 року відсутні достатні дані, які б свідчили про факт спричинення йому моральної, фізичної чи майнової шкоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого, зокрема, про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Згідно ч.1,2,3 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і в зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Відповідно до ч.6 ст. 55 КПК України, якщо внаслідок кримінального правопорушення настала смерть особи або особа перебуває у стані, який унеможливлює подання нею відповідної заяви, положення частин першої - третьої цієї статті поширюються на близьких родичів чи членів сім`ї такої особи. Потерпілим визнається одна особа з числа близьких родичів чи членів сім`ї, яка подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого, а за відповідним клопотанням - потерпілими може бути визнано кілька осіб.

Вищий Спеціалізований Суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, узагальнюючи практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування, у листі № 9-49/0/4-17 від 12.01.2017 року вказував, що відповідно до ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Таким чином, для визнання особи потерпілою не вимагається прийняття окремого процесуального документа. Разом із тим ч.5 ст.55 КПК України встановлено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді. Отже, саме правильність застосування слідчим або прокурором цієї норми є предметом перевірки слідчим суддею під час розгляду аналізованої категорії скарг. Відповідно до Рекомендації Rec (2006) 8 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо допомоги потерпілим від злочинів від 14 червня 2006 р. під поняттям "потерпілий" слід розуміти фізичну особу, що зазнала шкоди, включаючи фізичні ушкодження або психічні травми, душевні страждання або економічні втрати, спричинені діями або бездіяльністю, які є порушенням норм кримінального права держав-членів.

За таких обставин, приходжу до висновку, що процесуального статусу потерпілого особа набуває з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення до слідчого, прокурора. Виявивши при прийнятті заяви наявність обставин, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, слідчий, прокурор вносить відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань і розпочинає розслідування, вручивши потерпілому пам`ятку про його процесуальні права та обов`язки, або з моменту подання нею вже після початку розслідування заяви про залучення до провадження як потерпілого і вручення їй пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя прийшов до висновку, що в матеріалах справи достатньо даних які вказують на те, що постанова про відмову у визнанні потерпілим взагалі належним чином не вмотивована, а тому скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1)скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи викладене, слідчий суддя прийшов до висновку, що скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, ч.2 ст. 376 КПК України, -

у х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000579 від 10.07.2019 року - задовольнити.

Скасувати постанову слідчого другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві ОСОБА_4 від 18.11.2019 року про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №№0000579 від 10.07.2019 року.

Зобов`язати слідчого другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві ОСОБА_4 визнати ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0000579 від 10.07.2019 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 31.01.2020 року о 15 год. 40 хв.

Слідчий суддя Октябрського
районного суду м.Полтави ОСОБА_1