ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/30/20 Справа № 211/2570/14-к Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001043 від 25 листопада 2013 року, щодо
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Уральськ, Казахстан, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, за апеляційною скаргою обвинуваченого на вирок Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 грудня 2018 року,
за участю:
секретаря ОСОБА_6 ,
прокурора - ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_8 , -

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 грудня 2018 року ОСОБА_5 визнано винуватим за ч. 2 ст. 121 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 9 років. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_5 у строк відбуття покарання час ув`язнення у цьому кримінальному провадженні з 05 грудня 2013 року по 01 березеня 2014 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Окрім того, судом вирішено питання про стягнення процесуальних витрат та долю речових доказів у кримінальному провадженні.
ОСОБА_5 визнано винними у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, за таких обставин.
Так, ОСОБА_5 23.11.2013 в період часу приблизно з 12:00 до 16:00 годин знаходився в будинку, розташованому по АДРЕСА_3 , де разом зі своїми знайомими ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та господарем вказаного будинку ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , розпивали спиртні напої.
Під час розпиття спиртних напоїв між ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , на ґрунті ревнощів розпочалась сварка, яка переросла в бійку, в ході якої ОСОБА_5 , будучи в стані алкогольного сп`яніння та переслідуючи злочинний умисел, направлений на завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , став наносити останній удари руками та ногами по різних частинах тіла та наніс їй при цьому не менше ніж три удари в область обличчя; не менше ніж чотири удари по волосистій частині голови; не менше дванадцяти ударів по передній поверхні тулубу в області грудної клітини і живота; не менше шести ударів в область спини в області правої лопатки і в області попереку праворуч; не менше двох ударів в області лівої сідниці; не менше п`яти ударів в області правої клубової області передньої черевної стінки і зовнішній поверхні правого стегна; не менше семи ударів по лівій нижній кінцівці та трьох ударів в області верхньої третини правої гомілки.
Згідно висновку експерта №2423 від 20.12.2013, в результаті побиття ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження у вигляді: - дванадцяти синців на передній поверхні тулубу в області грудної клітки і живота; шести синців в області правої лопатки та попереку праворуч; двох синців в області лівої сідниці; п`яти синців в правій пахвовій області; семи синців на лівій нижній кінцівці; трьох синців в верхній третині задньої поверхні правої гомілки, які мають ознаки легких тілесних ушкоджень як такі, що не становлять небезпеки для життя і не спричиняють тривалий розлад здоров`я; - прямого перелому грудини на рівні 1-го міжребер`я та переломів 5-8 ребер праворуч по ключичній лінії та 2-го по біля грудинній лінії ліворуч, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню як такі що у живих осіб спричиняють тривалий розлад здоров`я; - розриву міжхребцевого диску на рівні 7-го шийного 1-го грудного хребця з крововиливом у оболонки спинного мозку; крововиливу під м`які оболонки головного мозку і мозочку; крововиливу у бокові шлуночки головного мозку; крововиливу в позачеревну клітковину з обох боків нижче нирок; трьох синців на обличчі в області правого ока з переходом на вилицю та на підборідді праворуч, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень як небезпечні для життя та у даному випадку спричинили смерть потерпілої.
Смерть ОСОБА_9 настала від закритої травми шиї з розривом міжхребцевого диску, яка супроводжувалась крововиливами під м`які оболонки і у бокові шлуночки головного мозку та ускладнились набряком головного мозку, що підтверджується висновком експерта №2423 від 20.12.2013.
В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок скасувати, направити матеріали кримінального провадження на новий розгляд до суду першої інстанції.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги обвинувачений посилається на те, що вирок є незаконним і підлягає скасуванню, оскільки був постановлений з порушенням вимог ст.ст. 410, 411 КПК України. Так, на думку обвинуваченого, судом першої інстанції було проігноровано його клопотання про виклик до залу судових засідань свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , свідчення яких можуть мати істотне значення для ухвалення законного обгрунтованого та справедливого судового рішення. Також, вказує, що покази допитаних свідків мають суттєві протиріччя, але судом цим обставинам не надана правова оцінка. Окрім того, судом проігноровано клопотання про виклик до суду експерта, який робив судово-медичне дослідження у провадженні, оскільке не було беззаперечно встановлено механізму спричинення тілесних ушкоджень, від яких загинула потерпіла. До того ж, зазначає, що було порушено його право на захист, оскільки суд першої інстанції проігнорував його клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, після ухвалення вироку.
Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення скарги, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до таких висновків.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, в цьому кримінальному провадженні суд апеляційної інстанції переглядає вирок в межах поданої апеляційної скарги.
Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, за обставин, викладених у вироку, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та є обґрунтованим. Судом належним чином встановлена винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину, що підтверджується сукупністю доказів, належно досліджених й оцінених судом першої інстанції та правильно викладених у вироку.
Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчиненого обвинуваченим злочину, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченого та на кваліфікацію його дій, колегією суддів не встановлено.
Винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, повністю підтверджується, зокрема дослідженими в ході судового розгляду показаннями обвинуваченого, потерпілої ОСОБА_14 , та свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 і ОСОБА_17 .
Так, потерпіла ОСОБА_14 , пояснила суду, що 24.11.2013 ввечері їй зателефонував ОСОБА_18 та сказав, що її мати, ОСОБА_19 , померла. Вона приїхала за адресою: АДРЕСА_3 до ОСОБА_20 , який був співмешканцем її матері та разом з нею вже приїхала швидка допомога, а її мати була мертва. Вона побачила, що мати була вся у синцях та були побиті й розкидані речі по хаті, зламаний стіл. Зазначила, що у будинку були ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , ОСОБА_23 там не було. ОСОБА_21 та ОСОБА_22 їй повідомили, що напередодні ввечері вони разом з матір`ю та ОСОБА_23 сиділи розпивали спиртні напої та потім на ґрунті сварки почалася бійка. ОСОБА_22 їй сказала, що ОСОБА_5 бив матір та вказала, що він почав бити кулаками її матір на кухні, потім потягнув її за шкиборки, матір кричала, за що він її б`є. ОСОБА_24 сказав, що вони їздили із ОСОБА_23 до ОСОБА_25 за знеболюючими, так як матері було погано після того, як ОСОБА_5 її побив. Потерпіла зазначила, що ОСОБА_23 був колишнім чоловіком матері. За час спільного проживання ОСОБА_5 систематично бив матір, коли вона приїздила до неї, то бачила, що та була у синцях. Він матір бив навіть у її присутності. Також потерпіла вказала, що десь приблизно один рік до смерті мати проживала спільно з ОСОБА_24 .
Свідок ОСОБА_17 пояснила, що обвинувачений ОСОБА_5 є її братом. Зазначила, що вона не була присутня під час подій, що сталися. Вказала, що її брат ОСОБА_26 приїхав до неї на наступний день десь пообіді, взяв гроші (яку суму вона йому дала не пам`ятає) та поїхав до аптеки за ліками для ОСОБА_27 , однак за якими і для чого не розповів, оскільки поспішав. Вона не пам`ятає з ким він був та зазначила, що він приїхав на червоних ОСОБА_28 . З потерпілою були нормальні відносини, вона до них приходила жалілася, що її співмешканець бив її.
Свідок ОСОБА_15 вказав на те, що він знає обвинуваченого, та пояснив, що був у с.Девладове, до нього приїхав ОСОБА_26 та запропонував з`їздити у с. Водяне до його колишньої співмешканки ОСОБА_27 . Коли вони приїхали до неї, в будинку був ще її співмешканець, вони обоє були в стані алкогольного сп`яніння. Там вони випили, закусили, потім він поїхав у Софіївку, а ОСОБА_23 залишився. Він не бачив, щоб ОСОБА_23 бив ОСОБА_29 . Лякін лише долонями по обличчю приводив її до тями. Березуцька була дуже п`яна, вона падала, ОСОБА_26 її тягнув. Більше ніяких подій під час його перебування у будинку не відбувалося. Коли він виїжджав, то ОСОБА_27 була не ушкоджена.
Свідок ОСОБА_24 , пояснив, що він знає обвинуваченого ОСОБА_5 . В 2013 році в п`ятницю ввечері, перебуваючи в будинку ОСОБА_29 , вони з нею вже лягали спати, як до них почали у двері стукати, то був ОСОБА_23 . ОСОБА_27 сказала, що не хоче його бачити, однак ОСОБА_23 дуже наполегливо бив по дверям, тому вони були змушені його впустити. На той момент він був з ОСОБА_27 у стосунках. Разом із приятелем вони пішли за випивкою, потім всі разом випили. В суботу зранку ОСОБА_27 з ОСОБА_5 прийшли до нього у гості на вул. Садову. Там вже була ОСОБА_30 . Всі разом вони сиділи, випивали. Після він пішов з дому, там ще залишались ОСОБА_23 , ОСОБА_27 і ОСОБА_22 . Наступного дня він повернувся додому, де ОСОБА_23 йому сказав, що п`яна ОСОБА_27 меблі зрушувала з місця. Він бачив зламаний стіл, плям крові не було. ОСОБА_27 на той час лежала на кроваті. Лякін сказав, що її треба нагодувати та купити знеболююче. Вони в магазині купили ковбаси, зварили їсти. Лякін погодував ОСОБА_27 . Потім вони ще сиділи утрьох та випивали. Лякін пішов додому, а вони з ОСОБА_22 продовжили сидіти. ОСОБА_27 відлежувалася. Потім ОСОБА_22 подивилася на ОСОБА_27 та сказала, що вона померла. Ніяких сварок не було, вони сиділи по-дружньому. ОСОБА_27 спілкувалася тільки з ОСОБА_23 , він з померлою не спілкувався.
Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні суду першої інстанції свою вину у вчиненні злочину не визнав, пояснивши, що він, зателефонував ОСОБА_29 , та пішов з приятелем ОСОБА_31 у с. Водяне до неї у гості, якого це було числа не пам`ятає. Замок у дверях заклинило, тому він зайшов до ОСОБА_27 через вікно, його приятель ОСОБА_32 потім зайшов через двері. ОСОБА_33 , за наказом ОСОБА_27 , побіг за горілкою та приніс три пляшки горілки. Зранку ОСОБА_27 його розбудила, вона була з похмілля, попросила знайти ОСОБА_34 , щоб випити. Разом із нею вони пішли додому до ОСОБА_35 , де випили одну пляшку горілки, потім іншу. До них прийшла ОСОБА_36 , вони всі випили та вона пішла додому. Коли ОСОБА_37 пішов у спальню, він з ОСОБА_27 почав спілкуватися та у залі мали інтимну близькість. В подальшому ОСОБА_37 пішов зі свого будинку, він зачинив за ним двері та продовжив випивати із ОСОБА_27 . Щодо наявності у ОСОБА_27 тілесних ушкоджень пояснив, що вона хотіла встати з дивану, при цьому стояла на ньому двома ногами, та впала на стіл лицем до низу зламавши стіл навпіл, потім ОСОБА_27 піднялася та впала на обігрівач, зачепивши меблі. Коли він почав її підіймали, то не втримався на ногах та впав на неї. Врешті він поклав ОСОБА_29 на диван та, побачивши, що вона розбила ніс, витирав їй кров. Вночі він дав ОСОБА_27 води за її проханням. Зранку до будинку повернувся ОСОБА_37 , якому він все розказав та показав, що наробила у домі ОСОБА_27 , коли вчора напилась. Разом із ОСОБА_38 вони пішли купити поїсти та сигарет. У священника, якого зустріли, попросили знеболюючого для ОСОБА_27 , яке він їм дав. Вдома ОСОБА_37 та ОСОБА_27 випили, він покормив її супом, при цьому вона могла рухатись. Потім він з ОСОБА_38 поїхали до ОСОБА_25 , щоб купити для ОСОБА_27 знеболююче. Він купив в аптеці 4 пачки атропіну і по приїзду дав їй випити 15 таблеток, решту випив сам. Потім ОСОБА_27 ще випила і він пішов до друга це було десь о 16:00 годині. Зауважив, що коли уходив, то ОСОБА_27 ще була жива. Він ОСОБА_27 не бив, він її кохав. Коли його забрала міліція, то руки у нього були чисті, ніяких тілесних ушкоджень та ссадин не було.
З показань наданих ОСОБА_5 в судовому засіданні як суду першої так і апеляційної інстанції видно, що він сам не заперечував факту свого перебування за адресою: АДРЕСА_3 , з ранку 23.11.2013 до 16:00 год. 24.11.2013 та що в будинку він залишався на ніч з ОСОБА_9 і лише зранку в будинок повернувся ОСОБА_24 , тобто інших осіб окрім обвинуваченого та потерпілої не було в будинку. Також не заперечував, що він сварився з потерпілою та між ними була сутичка. Факт настання смерті саме від пошкоджень ним шиї потерпілої не оспорював, акцентуючи увагу на тому, що вчинив це з необережності.
Окрім того, винуватість обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України підтверджується й наявними в матеріалах провадження письмовими доказами, зокрема:
- протоколом огляду місця події від 24.11.2013, з фототаблицею, згідно якого в присутності власника ОСОБА_24 , понятих та потерпілої ОСОБА_14 , зафіксована обстановка місця події, розташування в будинку меблів, частина з яких в загальній кімнаті зламана. Також на дивані в позі сидячи виявлено труп ОСОБА_9 з тілесними ушкодженнями на голові, обличі, на передній та задній частині тулуба. При огляді вилучено сліди пальців рук, недопалки цигарок із фільтром, порожня пачка від таблеток «Панадол», порожня пляшка з білого скла 0,5 л, дактилокарта трупа, простинь зі слідами РБК (Т. 1 а.с.5-14);
- свідоцтвом про смерть ОСОБА_9 № 2423 від 25.11.2013, згідно якого вона померла внаслідок набряку головного мозку, інші та не уточнені ушкодження шийного відділу спинного мозку, закрита травма шиї (Т. 1 а.с. 15);
- висновком експерта № 2423 з фототаблицями від 20.12.2013, відповідно до якого при дослідженні трупа ОСОБА_9 виявлені тілесні ушкодження у вигляді трьох синців на обличчі в області чола, правого ока з переходом на вилицю її на підборідді праворуч, дванадцять синців на передній поверхні тулубу в область грудної клітини і живота, шість синців на спині - в область правої лопатки і в область попереку праворуч. Два синці в область лівої сідниці, п`ять синців в правій пахвовій області, сім синців на лівій нижній кінцівці, три сінці в області задньої поверхні в верхній третині правої гомілки. Прямий перелом грудини на рівні 1-го міжребер`я. Переломи ребер праворуч 5-8 по ключичній лінії, лівору 2-го по білягрудинній лінії. Розрив міжхребцевого диску на рівні 7-го шийного - 1-го грудного хребця з крововиливом у оболонки спинного мозку, крововилив під м`які оболонки головного мозку і мозочку, крововиливи у позачеревну клітковину з обох боків нижче нирок. Виявлені при дослідженні її трупа тілесні ушкодження прижиттєві, виникли незадовго до наступу її смерті від дії твердих тупих предметів з обмеженими контактуючими поверхнями, при кількості ударів не менше ніж трьох в область обличчя, не менше ніж 4 по волосистій частині голови, дванадцяти ударів по передній поверхні тулубу в області грудної клітки і живота, шість ударів в область спини - в область правої лопатки і в область попереку праворуч, два удари в області лівої сідниці, п`ять дій в область правої клубової області передньої черевної стінки і по зовнішній поверхні правого стегна, сім дій по лівій нижній кінцівці, три удари в області задньої поверхні в верхній третині правої гомілки. Деякі синці відображують властивості твердих тупих предметів серед яких були поверхні обмежені по ширині, а також поверхні з обмеженою формою у вигляді квадратів. Тілесні ушкодження у вигляді розриву міжхребцевого диску з ушкодженням спинного мозку, крововиливами під м`які оболонки і у бокові шлуночки головного мозку, а також синців на обличчі і крововиливів у м`які оболонки і у бокові шлуночки головного мозку мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя, що у даному випадку спричинили смерть. Тілесні ушкодження у вигляді переломів грудини і ребер мають ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеню, як такі що у живих осіб спричинюють тривалий розлад здоров`я. Тілесні ушкодження у вигляді синців на тулубу і на кінцівках мають ознаки легких тілесних ушкоджень, як такі, що не становлять небезпеки для життя і не спричинюють тривалий розлад здоров`я. Смерть ОСОБА_9 настала від закритої травми шиї з розривом міжхребцевого диску, яка супроводжувалась крововиливами під м`які оболонки і у бокові шлуночки головного мозку, і ускладнилась набряком головного мозку, що підтверджується локалізацією, характером і особливостями виявлених тілесних ушкоджень, а також даними судово-гістолологічного дослідження. Також при дослідженні трупу ОСОБА_9 були виявлені ознаки захворювань бронхопневмонії, цирозу печінки, кардіоміопатії, аденоми кори наднирників, а також виражені дистрофічні зміни внутрішніх органів, які у прямому безпосередньому причинному зв`язку з наступом її смерті не знаходяться, що підтверджується характером, локалізацією і тяжкістю виявлених тілесних ушкоджень. При судово-токсикологічному дослідженні крові з її трупа виявлена висока токсична концентрація етилового спирту 3,19 проміллє. Метиловий, ізопропиловий, пропілів, ізобутиловий, бутиловий, ізоаміловий, аліловий спирти не виявлені. При судово-токсикологічному дослідженні жовчі і крові з трупа ОСОБА_9 морфіну, кодеїну не виявлено. При судово-імунологічному дослідженні крові з трупа ОСОБА_9 встановлена група крові В з ізогемаглютиніном анти-А (Т. 1 а.с. 19-26);
- протоколом проведення слідчого експерименту з фототаблицею, від 27.11.2013, згідно якого свідок ОСОБА_24 в присутності понятих показав та розказав, де саме в його будинку він разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_9 розпивали спиртні напої, коли 23.11.2013 до них прийшла ОСОБА_10 . Показав на стіл в першій кімнаті його будинку, за яким 23.11.2013 він разом з ОСОБА_9 , ОСОБА_5 та ОСОБА_10 розпивали спиртні напої, та між ОСОБА_5 та ОСОБА_9 на грунті ревнощів почалась сварка, вказав на місце біля вікна свого будинку, де він стояв після того, як втік з будинку та через яке він чув звуки схожі на пересування меблів у будинку та голос ОСОБА_9 «За що ти мене б`єш? Не бий мене», та у відповідь на них голос ОСОБА_5 , який лаявся на адресу ОСОБА_9 . Розповів, що вранці 24.11.2013 після його повернення додому він побачив пошкоджені меблі в своєму будинку, вказав на диван в кімнаті, де знаходилась ОСОБА_9 у якої на обличчі було видно сліди побоїв, вказав де саме він бачив сліди побиття на тілі ОСОБА_9 (Т. 1 а.с. 82-88);
- протоколом проведення слідчого експерименту з фототаблицею від 27.11.2013, згідно якого свідок ОСОБА_10 в присутності понятих показувала та розказувала про події, які відбувались 23.11.2013 в будинку по АДРЕСА_3 за участю її, ОСОБА_24 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 . Вказала на крісло, на якому сиділа ОСОБА_9 під час розпиття спиртних напоїв, показала місце під вікном, де під час розпиття спиртних напоїв сидів господар будинку ОСОБА_24 , вказала на місце поряд з кріслом, на якому під час розпиття спиртних напоїв сидів колишній чоловік ОСОБА_9 - ОСОБА_5 , за допомогою статистів показала на яких місцях за столом знаходились ОСОБА_9 , ОСОБА_5 та вона, вказала куди, вставши з-за столу вийшла ОСОБА_9 після початку сварки з ОСОБА_5 , за допомогою статистів вказала де саме знаходилась ОСОБА_9 , коли її почав бити ОСОБА_5 . За допомогою статистів вказала, як саме ОСОБА_5 наносив удари ОСОБА_9 , вказала куди саме в кімнаті після першого удару ОСОБА_5 впала ОСОБА_9 , за допомогою статистів вказала, як саме ОСОБА_5 наносив удари руками та ногами ОСОБА_9 , вказала, де саме вона знаходилась, коли ОСОБА_26 бив ОСОБА_9 , за допомогою статистів показала, як ОСОБА_5 тягнув за руки в іншу кімнату ОСОБА_9 , вказала на диван, де 24.11.2013 вони з ОСОБА_11 виявили труп ОСОБА_9 (Т. 1 а.с. 90-97). Судом також було переглянуто відеозапис слідчого експерименту в судовому засіданні;
- висновком експерта № 2966 від 25.11.2013, згідно якого у ОСОБА_5 виявлений синець лівого плеча, садна 3 пальця правої кисті. За своїм характером виявлені ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки. Тілесні ушкодження виникли від дії тупих твердих предметів з обмеженою травмуючою поверхнею, якими могли бути як озброєна та і неозброєна рука, взута нога або любий предмет з такими ж властивостями. Давність виявлених ушкоджень (синець з відносно чіткими контурами, скоринки саден виступають над рівнем шкіри) не менше 2-3 діб до моменту огляду (Т. 1 а.с. 100);
- висновком експерта № 6 від 24.01.2014, згідно якого при судово-медичному дослідженні речових доказів встановлено, що кров потерпілої ОСОБА_9 належить до групи В з ізогемаглютиніном анти-А зі ізосерологічною системою АВО. На простині (об. №№ 1-5) вилучені 24.11.2013 в ході огляду будинку по АДРЕСА_3 встановлена наявність крові, кров в об. №№ 1-5 належить людині, при її серологічному дослідженні у об. №№ 1-5 виявлені антигени В і ізогемаглютинін анти-А, отриманий результат дослідження крові в об №№ 1-5 може походити від особи (осіб) групи В з ізогемаглютиніном анти-А, в тому числі і від потерпілої ОСОБА_9 (Т.1 а.с.157-161);
- висновком експерта № 7 від 24.01.2014, згідно якого при судово-медичному дослідженні речових доказів встановлено, що кров потерпілої ОСОБА_9 належить до групи В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВО. На толстовці (об. № № 1-2), названою в постанові светром і представленій для дослідження, встановлена наявність крові, в об.№№ 3-5 на толстовці наявність крові не встановлена. Кров в об. №№ 1-2 належить людині. При її серологічному дослідженні у об. №№ 1-2 виявлені антиген В і ізогемаглютинін анти-А. Отриманий результат дослідження крові в об. №№1-2 може походити від особи (осіб) групи В з ізогемаглютиніном анти-А, в тому числі і від потерпілої ОСОБА_9 (Т. 1 а.с. 165-169);
- додатковим висновком експерта № 2423 від 27.01.2014, згідно якого утворення виявленого при дослідженні трупу ОСОБА_9 тілесного ушкодження у вигляді розриву міжхребцевого диску на рівні 7-го шийного 1-го грудного хребця при падінні з висоти власного зросту малоймовірно. Враховуючи особливості виявлених при досліджені її трупу тілесних ушкоджень не виключено, що після їх отримання потерпіла могла нетривалий час здійснювати дії - підіймати голову та руки, самостійно чи з чиєюсь допомогою вживати їжу та рідину. Виявлене при дослідження трупу ОСОБА_9 тілесне ушкодження у вигляді розриву міжхребцевого диску на рівні 7-го шийного 1-го грудного хребця виникло від дії сил, які привели до розгинання шийного відділу хребта (Т. 1 а.с.192-193);
- протоколом проведення слідчого експерименту з фототаблицею від 11.02.2014, згідно якого підозрюваний ОСОБА_5 в присутності понятих вказує на електрообігрівач, на який впала ОСОБА_9 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вказав на місце в кімнаті, де знаходився електрообігрівач коли на нього впала ОСОБА_9 , показав, як саме він намагався підняти ОСОБА_9 та покласти її на диван після падіння. Вказав, як саме лежала на дивані ОСОБА_9 після того, як він підняв її з підлоги, показав, де саме в кімнаті будинку по АДРЕСА_3 знаходився диван на якому спав разом з ОСОБА_9 , вказав, де саме в кімнаті знаходився дерев`яний журнальний стіл на який впала ОСОБА_9 , показав місце біля вікна, де знаходилось крісло на якому після падіння сиділа ОСОБА_9 та вживала спиртні напої (Т. 1 а.с. 210-215).
Надаючи оцінку цим доказам у своїй сукупності, колегія суддів вважає їх належними та допустимими, й достатніми для доведення винуватості обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та не вбачає підстав визнати наведені у вироку висновки суду такими, що не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.
Аналізуючи доводи апеляційної скарги обвинуваченого про те, що показання свідків, які були допитані в судовому засіданні мають суттєві протиріччя та судом не надано належної оцінки цьому, колегія суддів, вважає їх необгрунтованими, оскільки показання усіх свідків у провадженні є послідовними, та повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні іншими доказами у провадженні в їх сукупності.
Разом з цим, колегія суддів звертає увагу на те, що під час апеляційного розгляду обставин тиску на свідків або підстав, за яких вони могли обмовити обвинуваченого, не встановлено.
Щодо доводів апеляційної скарги про те, що судом проігноровано клопотання обвинуваченого про виклик у судове засідання свідків ОСОБА_39 та ОСОБА_13 , колегія зазначає таке.
З матеріалів провадження видно, що судом неодноразово здійснювався виклик свідків для надання суду показань та, у зв`язку з їх неявкою, судові засіданні неоноразово відкладались, проте забезпечити допитат всіх свідків не вдалося, та, як видно з журналу та технічного запису судового засідання від 10.10.2018, прокурор заявив клопотання про продовження дослідження матеріалів провадження без допиту свідків, які не з"явились, проти чого не заперечували обвинувачений та його захисник.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що доводи обвинуваченого про те що судом першої інстанції необґрунтовано відхилено клопотання про виклик свідків для дачі пояснень, що потягло за собою неповноту судового розгляду, є безпідставними та спростовуються матеріалами провадження.
Перевіряючи доводи обвинуваченого, щодо залишення без задоволення його клопотання про допит експерта, колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.
Як видно з матеріалів провадження, клопотання про допит експертів обвинуваченим та його захисником, як в письмовій формі так і в усній формі під час судового розгляду не заявлялись, та відсутні будь-які відомості про надходження такого клопотання до суду першої інстанції, а отже посилання обвинуваченого на це в апеляційній скарзі є необгрунтованими та безпідставними.
Разом з цим, слід зазначити, що висновки проведених в рамках кримінального провадження експертиз в повній мірі відповідають вимогам до змісту висновку експерта, викладених в Інструкції про призначення та проведення судових експертиз, є чіткими та зрозумілими, не містять розбіжностей, які впливали б на прийняття рішення, та додаткового роз`яснення не потребують, й, відповідно доводи обвинуваченого щодо необхідності допиту в судовому засіданні експертів, які їх проводили, є безпідставними.
Щодо встановлення механізму спричинення тілесних ушкоджень, від яких настала смерть потерпілої, то колегія суддів вважає, що ці обставини були належним чином встановлені судом під час судового розгляду та підтверджений дослідженними судом доказами у провадженні в їх сукупності.
Так, суд, врахувавши пояснення обвинуваченого, що були надані ним в судовому засіданні, які співпадають з його поясненнями під час проведення слідчого експерименту, висновки судово-медичних експертиз від 20.12.2013 та 27.01.2014, в яких зазначено, що кількість травмуючи впливів, точка прикладення сили та механізм утворення виявлених при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_9 тілесних ушкоджень виключають можливість виникнення їх при механізмі, на який вказав ОСОБА_5 при проведенні з ним слідчого експерименту а саме неодноразові падіння потерпілої з висоти власного зросту на підлогу, на сторонні предмети, в т.ч. і обличчям, дійшов висновку про те, що ОСОБА_5 , здійснюючи протиправні дії щодо ОСОБА_9 , шляхом нанесення їй ударів твердими тупими предметами, серед яких були поверхні обмежені по ширині, а також поверхні з обмеженою формою у вигляді квадратів, вчиняючи дії, направлені на розгинання шийного відділу хребта останньої, усвідомлював суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачав, що може заподіяти тяжку шкоду здоров`ю потерпілій і бажав настання такої шкоди, а саме тяжких тілесних ушкоджень.
При цьому, причиною смерті потерпілої стала закрита травма шиї з розривом міжхребцевого диску, яка супроводжувалась крововиливами під м`які оболонки і у бокові шлуночки головного мозку, та ускладнилась набряком головного мозку, яка, відповідно до висновку № 2423 від 20.12.2013, не могла утворитись від падіння з висоти власного зросту та згідно з висновком судово-медичної експертизи від 20.12.2013 виявлені при дослідженні трупа потерпілої тілесні ушкодження прижиттєві, виникли незадовго до настання її смерті та мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечні для життя, що у цьому випадку спричинили смерть.
З таким висновком суду першої інстанції повністю погоджується колегія суддів.
Отже, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції були дослідженні всі обставини кримінального провадження, кожен перелічений доказ оцінено з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, що є підставою для ухвалення обвинувального вироку щодо ОСОБА_5 .
Також, колегія суддів не вбачає безумовних підстав, передбачених ст.ст. 412, 415 КПК України, для скасування вироку й призначення нового розгляду в суді першої інстанції, про що йдеться в апеляційній скарзі ОСОБА_5 , оскільки обвинувачений не наводить обгрунтованих на це доводів.
Надаючи оцінку доводам обвинуваченого про порушення права на захист через незабезпечення його права на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження після проголошення вироку, колегія суддів вважає їх також необгрунтованими, оскільки в матеріалах провадження відсутнє будь-яке клопотання обвинуваченого чи його захисника про ознайомлення з матеріалами провадження та відсутні будь-які відомості, що таке клопотання надходило до суду.
Разом з цим, колегія суддів зазначає, що апеляційним судом обвинуваченого було ознайомленого з матеріалами провадження в повному обсязі, та на підтвердження цього в матеріалах провадження міститься розписка обвинуваченого від 20.01.2020 (т. 4 а.п. 116).
З урахуванням наведених обставин, колегія суддів не може погодитись з доводами апеляційної скарги обвинуваченого, вважає їх необґрунтованими та розцінює його позицію виключно як спосіб захисту, й бажання уникнути відповідальності за вчинене, та приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення його апеляційної скарги.
Також, колегія суддів погоджується з видом та розміром призначеного судом покарання, яке призначене обвинуваченому у відповідності до положень ст. 50, 65 КК України, в межах санкції інкримінованого злочину, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи обвинуваченого, фактичних обставин та наслідків вчинення злочину, обставин, що обтяжують покарання, позиції потерпілої, яка просила призначити обвинуваченому покарання, яке пов`язане з ув`язненням.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про законність, обґрунтованість і належну вмотивованість оскаржуваного вироку, який зміні чи скасуванню, з викладених в апеляційній скарзі мотивів, не підлягає.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Вирок Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 27 грудня 2018 року щодо ОСОБА_5 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4