Справа № 307/300/20
Провадження № 1-кп/307/504/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2020 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря с/з ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 та її представника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тячів кримінальне провадження з обвинувальним актом відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, з повною загальною середньою освітою, одруженої, не працюючої, раніше не судимої, уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ч.1 ст. 162 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 19 грудня 2019 року близько 17 год. 00 хв., діючи з прямим умислом, спрямованим на протиправне порушення недоторканності житла, без дозволу власника будинку ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та настання суспільно-небезпечних наслідків, шляхом відкриття двохстворчастих воріт незаконно проникла на територію дворогосподарства, а в подальшому у будинок АДРЕСА_2 , та підсобне приміщення даного будинку, де в цей час перебувала потерпіла ОСОБА_5 , у володінні та користуванні якої знаходиться даний житловий будинок та яка проживає у цьому будинку, чим порушила гарантоване право ОСОБА_5 на недоторканність житла, яке передбачене ст. 30 Конституції України, ст. 12 «Загальної декларації прав людини» та ст. 8 «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод» .

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 162 КК України, як незаконне проникнення до житла чи іншого володіння особи, що порушує недоторканність житла громадян.

ОСОБА_4 19 грудня 2019 року близько 17 год. 00 хв., перебуваючи в підсобному приміщенні будинку АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_7 та який знаходиться у володінні та користуванні потерпілої ОСОБА_5 , на ґрунті особистих неприязних відносин розпочала словесну сварку із потерпілою ОСОБА_5 , в ході якої, діючи з прямим умислом, підійшла до потерпілої ОСОБА_5 і, несподівано для останньої, схопила її руками за волосся та повалила на підлогу, де умисно нанесла останній кілька ударів руками та ногами по спині, а в подальшому, коли потерпіла ОСОБА_5 піднялася з підлоги, нанесла один удар долонею правої руки по лівій щоці останньої, від якого потерпіла ОСОБА_5 впала та вдарилася правою частиною голови в край дерев`яної шафи, в результаті чого спричинила потерпілій ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку, синців спини, рук та стегон, які відносяться до групи легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, позаяк подібного характеру тілесні ушкодження викликають розлад здоров"я більше 6-ти, але менше 21-го дня.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодженя, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину у вчинених злочинах не визнала та показала, що того вечора 19 грудня 2019 року біля 17 години вона поверталася від сусідки і на вулиці неподалік її будинку зустріла потерпілу ОСОБА_5 , між ними виникла словесна сварка, в ході якої вони одна одну потягали за волосся і на цьому розійшлися. Тілесних ушкоджень вона потерпілій не наносила, а неприязні відносини між ними тривають із літа 2019 року і з того час вона у двір потерпілої не заходила. Мобільний телефон потерпілої біля воріт знайшла її донька ОСОБА_8 та відділа його слідчим. Цивільний позов не визнає. Вказаних злочинів вона не вчиняла.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що того вечора 19 грудня 2019 року ввечері вона була вдома в будинку АДРЕСА_2 , разом зі своєю малолітньою донькою та сестрою чоловіка ОСОБА_9 . Вона спустилася у підсобне приміщення , що знаходиться на першому поверсі будинку і в цей час у підсобне приміщення зайшла обвинувачена ОСОБА_4 , схопила її руками за волосся, повалила на підлогу та почала наносити їй удари руками та ногами по спині. На її крик прибігла сестра чоловіка ОСОБА_9 , яка почала відтягувати від неї обвинувачену. Вона піднялася і обвинувачена нанесла їй удар долонею по обличчю, від якого вона не втрималася і впала та вдарилася правою частиною голови об край дерев"яної шафи. Прибігла донька обвинуваченої ОСОБА_8 та забрала її мобільний телефон. Обвинувачена з донькою звинувачували її у тому, що вона зустрічається із чоловіком доньки обвинуваченої і вони зідзвонюються з ним. Вона намагалася їм пояснити, що це все не правда, у неї навіть немає його номера мобільного телефону,однак, вони її не слухали і продовжували її ображати нецензурними словами. Вона почула плач дитини, піднялася на другий поверх будинку, а обвинувачена побігла за нею та в будинку на другому поверсі обвинувачена продовжувала їй наносити удари руками, забрала мобільний телефон від ОСОБА_9 . Вона вибігла на вулицю, щоб покликати на допомогу, обвинувачена побігла за нею, однак, на вулиці в той час нікого не було. Із мобільного телефону ОСОБА_9 вона подзвонила та викликала поліцію. Після приїхала поліція і донька обвинуваченої ОСОБА_8 відділа поліцейським мобільний телефон. Цивільний позов підтримала в повному обсязі та просить стягнути з обвинуваченої на її користь 572, 23 гривень матеріальної шкоди, 3000,00 гривень витрат на оплату послуг адвоката та 25 000,00 гривень моральної шкоди, яка виразилася у приниженні її честі та гідності як жінки, дружини та мами маолтньої дитини.
Неповнолітній свідок ОСОБА_9 , будучи допитаною в судовому засіданні в присутності законного представника її матері ОСОБА_10 , показала, що того вечора вони сиділа з малолітньою племінницею, донькою потерпілої, у спальні будинку АДРЕСА_2 у. До спальної кімнати вбігла обвинувачена ОСОБА_4 , яка запитала де знаходиться ОСОБА_11 , а потім почала бігати по всіх кімнатах будинку та шукати ОСОБА_12 . Вона почула крики на першому поверсі, спустилася до підсобного приміщення, де знаходилися потерпіла та обвинувачена. Потерпіла ОСОБА_12 вже лежала на підлозі, а обвинувачена ОСОБА_13 наносила їй удари руками та ногами по спині. Вона намагалася відтягнути обвинувачену від потерпілої. Потерпіла піднялася з підлоги, а обвинувачена нанесла їй удар правою рукою по обличчю, від якого потерпіла впала та вдарилася головою об дерев"яну шафу. В цей час прибігла донька обвинуваченої ОСОБА_8 та забрала мобільний телефон потерпілої. Яна та обвинувачена ОСОБА_4 почали ображати потерпілу ОСОБА_11 та звинувачувати її у подружній зраді із чоловіком ОСОБА_14 . Потерпіла ОСОБА_12 піднялася на другий поверх будинку, обвинувачена її наздогнала та там у присутності малолітньої дитини наносила удари потерпілій. Обвинувачена забрала її мобільний телефон, який на її вимогу повернула і з її мобільного вони викликали поліцію.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 13 від 08 січня 2020 року у потерпілої ОСОБА_5 мають місце тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, струсу головного мозку, синців спини, рук та стегон. Закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку виникла в результаті однієї або більше локальних дій за механізмом удару твердим тупим предметом індивідуальні особливості контактної поверхні якого в тілесному ушкодженні не відобразились, які відносяться до групи легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, позаяк подібного характеру тілесні ушкодження, при звичайній їх течії викликають розлад здоров`я більше 6-ти, але менше 21-го дня. Синці спини, рук та стегон виникли в результаті трьох або більше локальних дій за механізмом удару твердими тупими предметами. Індивідуальні особливості контактної поверхні предметів в процесі судово- медичної експертизи встановити не вдалось у зв`язку з відсутністюдостатньої кількості і об`єктивних даних, які відносяться до групи легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я, чи незначну стійку втрату працездатності. Дані тілесні ушкодження відповідають строку події 19 грудня 2019 року.

З протоколу огляду місця події та фото-таблиці до нього від 19 грудня 2019 року встановлено місце події та обставини вчинення обвинуваченою ОСОБА_4 кримінальних правопорушени, які мало місце 19 грудня 2019 року.

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 21 грудня 2012 року житловий будинок АДРЕСА_2 належить ОСОБА_7 .

Під час розгляду кримінального провадження суд забезпечив принцип змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів, передбачений ч. 2 ст. 22 КПК України.

Інших доказів в судовому засіданні сторонами кримінального провадження суду не надано.

В ході судового розгляду було встановлено факт проникнення обвинуваченою ОСОБА_4 до житла, без дозволу власника будинку та нанесення обинуваченою ОСОБА_4 19 грудня 2019 року близько 17 години тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_5 у вигляді закритої черепно-мозкової травми у виді струсу головного мозку, синців спини, рук та стегон, які відносяться до групи легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я та такі підтверджено показами потерпілої ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_9 , висновком судово-медичної експертизи, протоколом огляду місця події з фото-таблицею до нього.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 згідно із ст. 66 КК України судом не встановлено.

Обставин, що згідно із ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 судом також не встановлено.

При обранні міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів та особу обвинуваченої ОСОБА_4 , яка винною себе не визнала, характеризується по місцю проживання позитивно та раніше не судима, а відповідно до довідки КЗ «Тячівська районна лікарня» ОСОБА_4 на обліку у нарколога та психіатра не значиться.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання № 7 від 24 жовтня 2003 року зі змінами від 06 листопада 2009 року звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та запобігання вчиненню нею нових злочинів.
При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує дані про її особу та ті обставини, що вона по місцю проживання характеризується позитивно, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судима, згідно досудової доповіді, наданої суду органом пробації, ризик вчинення ОСОБА_4 , повторно кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється також як середній, і з огляду на вищенаведені обставини, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства з обранням їй покарання у виді штрафу і таке покарання буде справедливим і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів і можливість її виправлення в умовах суспільства не втрачена.
Згідно змісту ст.ст. 23, 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї. Моральна шкода завдана особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. із змінами, «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди`під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Цивільний позов ОСОБА_5 слід задовольнити частково, виходячи з наступного. Свої матеріальні витрати потерпіла підтвердила в повному обсязі. Матеріальна шкода в сумі 572, 23 гривень доведена в судовому засіданні та підтверджена розрахунковими квитанціями про оплату медикаментів. Також потерпіла підтвердила витрати на оплату послуг адвоката в сумі 3 000,00 гривень, що підтверджено квитанцією до прибуткового касового ордера від 21 січня 2020 року. Суд встановив, що діями обвинуваченої ОСОБА_4 потерпілій дійсно була завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях та моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я,, приниженні її честі та гідності як жінки, матері та дружини, та у необхідності усунення спричинених наслідків. Суму моральної шкоди, спричиненої неправомірними діями обвинуваченої ОСОБА_4 суд оцінює у розмірі 10 000 гривень.

Речові докази відсутні.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався.

Процесуальні витрати відсутні.
Керуючись ст. ст. 373-375 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити ОСОБА_4 за ч. 2 ст.125 КК України покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 гривень (Одну тисячу сімсот гривень 00 копійок).
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України та призначити ОСОБА_4 за ч. 1 ст.162 КК України покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень (Вісімсот п`ятдесят гривень 00 копійок).
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 гривень (Одна тисяча сімсот гривень 00 копійок).
Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 572, 23 гривень (П"ятсот сімдесят дві гривні 23 копійки) матеріальної шкоди, 3 000,00 гривень (Три тисячі 00 гривень) витрат на оплату послуг адвоката та 10 000,00 гривень (Десять тисяч гривень 00 копійок) моральної шкоди.

У решті позовних вимог ОСОБА_5 відмовити.

На вирок може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд Закарпатської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.
Згідно ст. 376 ч.6 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуюча суддя : ОСОБА_1