Справа № 301/1262/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"26" червня 2020 р. м. Іршава
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Сільце, Іршавського району, мешканки АДРЕСА_1 , без освіти, непрацюючої, громадянки України, раніше не судимої, на утриманні 2 неповнолітніх дітей,
обвинуваченої у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 та ч.1 ст.190 КК України,
з участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 , представника потерпілого ОСОБА_6 ,
в с т а н о в и в :
Згідно обвинувального акту, 18 листопада 2014 року ОСОБА_3 , знаходячись в приміщенні управління праці та соціального захисту населення Іршавської районної державної адміністрації за адресою: м. Іршава, вул. Волошина, 11, Іршавського району, діючи умисно, з корисливих спонукань, внесла завідомо неправдиву інформацію в офіційний документ, який став підставою для призначення їй соціальної допомоги на дітей одиноким матерям - заяву про призначення усіх видів соціальної допомоги, затвердженої наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 22.02.2012 №96 «Про затвердження форми Заяви про призначення усіх видів соціальної допомоги», про те, що вона не проживає з особою, від якої народила дитину, хоча фактично з січня 2014 року по кінець серпня 2015 року проживала з біологічним батьком свого сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 , з яким не перебувала в зареєстрованому шлюбі, однак, протягом вказаного періоду спільно проживала, була пов`язана спільним побутом, мала взаємні права та обов`язки, вела з останнім спільне господарство і разом виховували дитину.
Того ж дня, 18 листопада 2014 року ОСОБА_3 подала завідомо підроблену заяву про призначення усіх видів соціальної допомоги до управління праці та соціального захисту населення Іршавської РДА, не повідомивши уповноважених службових осіб про те, що проживає разом з батьком своєї дитини, хоча була обізнана про обов`язок повідомляти органи праці та соціального захисту населення, про зміну всіх обставин, які впливають на виплату державної допомоги, в тому числі, зміни у складі сім`ї, що підтверджується розпискою у заяві від 18.11.2014.
Таким чином, в період із 01.11.2014 по 31.08.2015 ОСОБА_3 , у порушення ст.18-1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», п.33 «Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 №1751, незаконно отримала соціальну допомогу на дітей одинокій матері, чим спричинила державі, в особі районного управління соціального захисту населення Іршавської районної державної адміністрації, матеріальні збитки на загальну суму - 3096 грн. 00 коп.
Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за: ч. 1 ст. 358 КК України, тобто підроблення іншого офіційного документа, який надає права, з метою використання його підроблювачем; ч. 4 ст. 358 КК України - використання завідомо підробленого документа; ч. 1 ст. 190 КК України - заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство).
В підготовчому судовому засіданні обвинувачена та захисник ОСОБА_9 заявили клопотання про звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття провадження по справі. Свою вину у пред`явленому обвинуваченні ОСОБА_10 визнала у повному обсязі, покаялася, заподіяну шкоду відшкодувала. Наслідки закриття кримінального провадження їй зрозумілі.
Прокурор ОСОБА_4 та представник цивільного позивача ОСОБА_6 не заперечували проти задоволення клопотання і звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності.
Заслухавши клопотання обвинуваченої, думку прокурора та представника цивільного позивача, суд приходить до наступного.
Згідно ст.49 ч.1 п.2 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення злочину і до набрання законної сили обвинувальним вироком минуло три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі.
Згідно обвинувального акту, ОСОБА_3 обвинувачується у тому, 18.11.2014 року вчинила злочини, передбачені ст. ст. 190 ч. 1, 358 ч. 1, 358 ч. 4 КК України, які відповідно до ст.12 КК України є злочинами невеликої тяжкості, за вчинення яких передбачено покарання у виді обмеження волі. З дня вчинення злочину минуло більше п`яти років.
Підстав для зупинення або переривання строків давності не має.
Підстав для відмови в клопотанні про звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності, судом не встановлено.
Враховуючи наведене, відповідно до вимог ст. cт. 314 ч. 3 п. 2, 284 ч. 2 п. 1 КПК України, суд вважає клопотання задовольнити та звільнити обвинувачену ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст.358 та ч. 1 ст.190 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження закрити.
Запобіжний захід відносно обвинуваченої не обирався.
Відповідно до ст. 100 ч. 9 п. 7 КПК України, речові докази: копії матеріалів особової справи ОСОБА_3 , які зберігаються при матеріалах кримінального провадження, залишити в матеріалах провадження протягом усього часу їх зберігання.
Керуючись ст. 49 КК України, ст. ст. 284 ч.2 п.1, 286, 314 ч. 3 п. 2 КПК України,
у х в а л и в :
Речові докази: копії матеріалів особової справи ОСОБА_3 залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.
Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення до Закарпатського апеляційного суду через цей районний суд.

Головуюча: ОСОБА_1