Справа №705/298/20
1-в/705/121/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2020 року місто Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Умані Черкаської області в режимі відеоконференції між судом та Державною установою «Старобабанівська виправна колонія (№92)» клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання,

з участю:

прокурора ОСОБА_4

представника адміністрації СВК № 92

(в режимі відеоконференції) ОСОБА_5

засудженого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
Засуджений ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання. Клопотання мотивував тим, що на даний час він перебуває в ДУ «Старобабанівська ВК (№92)» за вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 22.06.2018 року, яким його засуджено за ст.391 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.71 КК України, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за вироком Апеляційного суду Житомирської області від 21.10.2008 року, визначено остаточне покарання у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі. Початок строку відбуття призначеного покарання рахується з 22.06.2018 року, з урахуванням в строк відбування покарання строку перебування в установі попереднього ув`язнення для участі у судовому розгляді даного кримінального провадження. Запобіжний захід до набрання вироку законної сили не обирався. До набрання вироку законної сили залишено в дії ухвалу Бердичівського міськрайонного суду від 12.09.2017 року. Вирок набрав законної сили 26.11.2018 року згідно ухвали Житомирського апеляційного суду від 26.11.2018 року. Аналіз змісту матеріалів справи вказує на те, що згідно ухвали Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 12.09.2018 року його було переведено з ДУ «Райківська ВК (№73)», де він відбував покарання за вироком Апеляційного суду Житомирської області від 21.10.2008 року за п.6 ч.2 ст.115, ч.ч.1,4 ст.187, ч.1 ст.70 КК України у вигляді 14 років позбавлення волі, до установи попереднього ув`язнення ДУ «Житомирська установа виконання покарань (№8)» для участі у судовому розгляді кримінального провадження № 0001075 (вирок Бердичівського міськрайонного суду від 22.06.2018 року). Таким чином, під час здійснення зазначеного судового розгляду кримінального провадження він мав статус особи засудженого, який перебував в установі попереднього ув`язнення під час відбування покарання для участі в судовому розгляді кримінального провадження.
Просив суд: зарахувати в строк відбування покарання за наявності двох вироків строк попереднього ув`язнення за вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 22.06.2018 року згідно п. «г» ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону від 26.11.2015 року № 838-VІІІ у сукупності із строком попереднього ув`язнення за вироком Апеляційного суду Житомирської області від 21.10.2008 року (за нормою ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону від 26.11.2015 року № 838-VІІІ).
Засуджений ОСОБА_3 в судовому засіданні просив його клопотання задовольнити. Пояснив, що він просить зарахувати у строк покарання з розрахунку день за два строк його перебування в Житомирському СІЗО з грудня 2017 року по січень 2019 року.
У судовому засіданні представник адміністрації колонії поклався на думку суду при вирішенні клопотання засудженого.
Прокурор у судовому засіданні висловив думку про те, що клопотання не підлягає задоволенню, посилаючись на те, що ОСОБА_3 був засуджений за вчинення злочину, який мав місце 4 липня 2017 року, тобто після закінчення дії Закону України №838 від 26.11.2015 року.
Розглянувши клопотання засудженого, дослідивши в частині, яка стосується вирішуваного питання, матеріали особової справи ОСОБА_3 , заслухавши представника адміністрації СВК №92, засудженого та прокурора, суд дійшов такого висновку.
Суд встановив, що ОСОБА_3 був засуджений вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 22.06.2018 року за ст.391 КК України до 3 років позбавлення волі. Остаточне покарання ОСОБА_3 визначено в порядку ч.1 ст.71 КК України, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за вироком Апеляційного суду Житомирської області від 21.10.2008 року у виді позбавлення волі строком 5 років 6 місяців з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю. Початок строку відбуття призначеного покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахується з 22.06.2018 року, зараховано в строк відбування покарання строк перебування ОСОБА_3 в установі попереднього ув`язнення ДУ «Житомирська установа виконання покарань (№8)» для участі у судовому розгляді цього кримінального провадження. Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо ОСОБА_3 не обирався. До набрання вироком законної сили залишено в дії ухвалу Бердичівського міськрайонного суду від 12.09.2017 року про переведення засудженого ОСОБА_3 з виправної колонії до слідчого ізолятора, для судового розгляду цього кримінального провадження.
Як вбачається з тексту вироку від 22.06.2018 року, ОСОБА_3 був засуджений за злочин, вчинений 4 липня 2017 року.
Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 26.11.2018 року вирок Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 22.06.2018 року залишено без змін.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (у редакції Закону України від 26.11.2015 № 838) зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводилось з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
З 21 червня 2017 року набрав чинності Закон України №2046 згідно якого строк попереднього ув`язнення зараховується у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Відповідно до правового висновку щодо застосування норми права, передбаченої ч.5 ст.72 КК України, зазначеного в постанові Верховного Суду від 29.08.2018 року, якщо особа вчинила злочин в період з 24 грудня 2015 року до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону N 838-VIII (пряма дія Закону № 838-VIII).
Засуджений просить зарахувати строк попереднього ув`язнення за вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 22.06.2018 року з врахуванням того, що на час розгляду кримінального провадження за вказаним вироком його ухвалою Бердичівського міськрайонного суду від 12.09.2017 року було переведено з виправної колонії до слідчого ізолятора, для судового розгляду кримінального провадження.
Враховуючи те, що ОСОБА_3 вчинив злочин 4 липня 2017 року, за який його було засуджено вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 22.06.2018 року, тому на нього у даному кримінальному провадженні не розповсюджуються положення Закону України №838 від 26.11.2015 року.
Крім того, Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 26.11.2018 року вирок Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 22.06.2018 року щодо ОСОБА_3 залишено без змін. Ухвала Житомирського апеляційного суду від 26.11.2018 року набрала законної сили, підлягає виконанню на всій території України і може бути змінена чи скасовано виключно судом касаційної інстанції. Уманський міськрайонний суд Черкаської області не вправі під час виконання вироку змінювати вирок чи ухвалу іншого суду, які набрали законної сили, тим більше, якщо вони були ухвалені в той час, коли судова практика з питань застосування положень ч.5 ст.72 КК України вже не була неоднозначною за наявності правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 29.08.2018 року.
На підставі наведеного вище, керуючись ст. ст.537, 539 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Відмовити в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання.
Копію ухвали направити ОСОБА_3 для відому.
Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Уманський міськрайонний суд Черкаської області шляхом подачі апеляції протягом 7 днів з дня оголошення ухвали, а засудженим протягом 7 днів з дня отримання копії ухвали.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1