Справа № 583/207/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"18" грудня 2019 р. м. Охтирка
Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000199 від 30 серпня 2018 року за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Хухра Охтирського району Сумська область, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня-спеціальна, раніше не судимого в порядку ст. 89 КК України

за ч.1 ст. 384 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИВ:
Під час розгляду в Охтирському міськрайонному суді кримінального провадження № 00202 від 25.04.2017 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 190, ч.4 ст.27, ч.2 ст.15, ч.3 ст.369 КК України, за клопотанням сторони захисту, 05.02.2018 допитано свідка ОСОБА_3 .
Перед початком допиту ОСОБА_3 отримав пам`ятку про права та обов`язки свідка та поставив свій підпис про її отримання у відповідній розписці. Під час судового засідання свідок ОСОБА_3 підтвердив факт отримання вказаної пам`ятки та про те, що права та обов`язки йому зрозумілі. Будучи попередженим головуючим у судовому засіданні про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань та завідомо неправдиві показання, дав присягу говорити суду правду і лише правду, при цьому діючи умисно, з метою захисту обвинуваченого ОСОБА_5 та сприяння уникненню останнім кримінальної відповідальності за злочини, у яких він обвинувачується, достовірно знаючи, що не перебував в приміщенні офісу адвоката ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , у період часу з 14.35 год. до 15.00 год. 24.04.2017, надав суду наступні, завідомо неправдиві показання.
Так, ОСОБА_3 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність за давання завідомо неправдивих показань, діючи умисно, всупереч наданій ним суду присязі говорити правду і лише правду, маючи на меті введення в оману суд, з метою створення умов для уникнення підсудним ОСОБА_5 кримінальної відповідальності, повідомив суд, що 24.04.2017 близько 12.15 год. перебував спільно з ОСОБА_6 в офісі адвоката ОСОБА_5 . У цей час на мобільний телефон адвоката хтось зателефонував та через деякий час до ОСОБА_5 прийшов ОСОБА_7 , якого свідок знає, так як мешкають в одному селі. ОСОБА_5 попрохав його та ОСОБА_6 щоб вони вийшли з кабінету. Під час перебування в іншій кімнаті, так як двері до кабінету повністю не зачинились, свідок чув розмову, в ході якої ОСОБА_7 повідомив, що співробітники Охтирського відділу поліції вилучили його автомобіль та хотів дізнатися як його повернути. На що адвокат повідомив, що для цього необхідно подати до поліції відповідну заяву. У разі відмови, необхідно буде звертатися до суду, прокуратури та можливо і до апеляційного суду. ОСОБА_7 з ОСОБА_5 домовилися про суму гонорару, яка складатиме 3500 грн., серед яких 500 грн. будуть складати податки, а 3000 грн. буде його заробітком. На запитання ОСОБА_7 про необхідність укладання договору з цього приводу, отримав відповідь про відсутність такої необхідності у зв`язку з вже наявним договором про надання правової допомоги. Також, в ході розмови ОСОБА_7 запропонував ОСОБА_5 надати працівникам поліції неправомірну вигоду для пришвидшення вирішення питання про повернення автомобіля, на що адвокат заперечив та вказав на необхідність діяти лише в рамках, визначених законом. Під час завершення розмови ОСОБА_7 повідомив щоб адвокат ОСОБА_5 готував відповідні документи для повернення автомобіля, а ОСОБА_7 , у свою чергу, буде шукати грошові кошти для оплати відповідних послуг.
ОСОБА_3 вчиняючи зазначені злочинні дії, пов`язані з введенням суду в оману, усвідомлював суспільно-небезпечний характер таких дій, які суперечать завданням кримінального провадження, а саме щодо захисту особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, передбачав можливість настання суспільно - небезпечних наслідків від своїх дій і бажав їх настання, тобто вчинив злочин з прямим умислом.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України не визнав та пояснив, що 05.02.2018 року надав в суді правдиві покази.

Вважає справу помстою прокурора ОСОБА_8 , який погрожував і примушував обвинуваченого надати неправдиві покази стосовно ОСОБА_5

23 квітня 2017 року обвинувачений виїжджав за кордон з метою працевлаштування на посаду водія вантажного автомобіля. За кордоном керування вантажним автомобілем можливо виключно за допомогою індивідуальної чіп-картки водія (DRIVER CARD), яка дає можливість ідентифікувати особу водія і без наявності якої керування заборонено. Саме після виїзду за кордон в Польщі ОСОБА_3 виявив відсутність картки водія. В першому населеному пункті Польщі обвинувачений вирішив повернутися і забрати картку. Так як йому потрібно було своєчасно зареєструватися в Литві на фірмі, він віддав свій закордонний паспорт своєму знайомому, з яким їхав на ту фірму, на ім`я ОСОБА_9 та віддав свій телефон, щоб мати змогу зв`язатись з ним з-за кордону. За порадою людей обвинувачений швидко дізнався, де є автобуси, які провозять людей за потреби повз таможні. Обвинувачений сів до приватного мікроавтобусу, заплатив водію 100 доларів США як і інші пасажири і проїхав поза межами таможні якоюсь незнайомою дорогою. Водій пояснив, що такі рейси проводить регулярно з трудовими мігрантами, яких в останній час не перерахувати, а він з цього має добрі заробітки. Обвинувачений доїхав до м. Києва, потім пересів на транзитний мікроавтобус і близько 5 години ранку був в с. Хухра. Близько 7.30 год. 24 квітня 2017 року, на своєму автомобілі ВАЗ-21117 червоного кольору обвинувачений поїхав до міста Охтирка, по дорозі в с. Гай Мошенка підібрав і підвіз до міста Гармаш Аліну та Гармаш Романа. В місті Охтирка зустрівся з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , з якими поїхав до території лісництва, розташованого по вулиці Київській м. Охтирка. В районі магазину АТБ його бачили ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . Близько 12 год. обвинувачений разом з ОСОБА_14 поїхали до адвоката ОСОБА_5 в його офіс, розташований по вул. Армійській, 1 м. Охтирка. Вечором цього ж дня обвинувачений виїхав за кордон і аналогічним чином нелегально перетнув кордон без закордонного паспорту. З Польщі обвинувачений поїхав до Литви, наприкінці квітня місяця 2017 року повернувся до України.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні показав, що в 2018 р. він разом з ОСОБА_16 був понятим під час обшуку в с. Хухра вул. Полтавська. Там були також працівник поліції, слідчий, прокурор обласний. ОСОБА_3 оголосили ухвалу суду, і почали проводити обшук. Також були присутні власники житла: чоловік, жінка, діти, його батько і мати. В ході обшуку вилучили мобільний телефон з сім-карткою в будинку в кімнаті. Марку телефона і колір не пам`ятає, запакували в пластиковий конверт. Більше нічого не вилучалося. Свідок і ОСОБА_16 розписалися як поняті у протоколі та на пакеті з телефоном. Під час проведення обшуку ОСОБА_17 надавав якійсь пояснення, але свідок не пам`ятає які саме. Тиску ні на кого зі сторони поліції не було, все було добровільно, більше додати нічого.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні показала, що вона є приватним підприємцем, займалася працевлаштуванням за кордоном і за таких обставинах познайомилася з ОСОБА_3 . ОСОБА_3 є клієнтом її фірми, якому вона надавала послуги по працевлаштуванню до Литовської Республіки, Коли саме ОСОБА_3 звертався за послугами, не пам`ятає, це було давно. Був укладений першочерговий договір, що людина буде користуватися послугами. ОСОБА_19 може оформити анкети і документи, а працевлаштуватися через іншу фірму. Свідок надавала в матеріали кримінальної справи документи ОСОБА_3 , що були у фірмі. Чи приймала свідок особисто ці документи від ОСОБА_3 чи це робив менеджер свідок не пам`ятає. ОСОБА_3 подавав паспорт громадянина України, закордонний паспорт, ІПН, копію трудової книжки та анкетні дані. ОСОБА_19 сама заповнює анкету власноруч, але може направити і електронною поштою. Фірма свідка не фіксує, коли саме людина виїхала. Фірма у Литві повідомляє про те, чи прибув працівник чи ні, проте чи прибував туди ОСОБА_3 свідок не пам`ятає. Свідок також не пам`ятає на коли було назначено виїзд ОСОБА_3 . Клієнт надає ксерокопії документів і він несе відповідальність за правдивість даних. Також свідок була учасником слідчої дії пред`явлення для впізнання, яке проводилось скоріше всього за місцем роботи.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показав, що 24.04.2017 близько 8 год. після свят ОСОБА_3 відвозив його з ОСОБА_20 на роботу на своєму автомобілі червоній ОСОБА_21 . Напередодні в п`ятницю 21.04.17 року свідок разом з ОСОБА_3 пили каву і домовилися, що останній відвезе свідка о 08.00 год. 24.04.2017 на роботу, бо в нього зламалася машина. ОСОБА_3 не повідомляв свідка, що збирається за кордон. Бугай був одягнутий в спортивний одяг.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні показав, що 24.04.2017 р. десь вранці 8-8.10, він поїхав до колеги Рогальського. В нього була поламана машина. Під`їхав ОСОБА_22 на машині ОСОБА_21 червоного кольору, свідок з ОСОБА_23 попросили його довести до лісгоспа. Свідку невідомо, що ОСОБА_3 їздить на роботу за кордон. Бугай був одягнутий в спортивний одяг, синього кольору.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні показала, що 24.04.2017 о 10, це був понеділок після проводів, вона з ОСОБА_12 йшли в АТБ і побачили ОСОБА_22 , який під`їхав на машині до АТБ. Свідок запитала чому він не в Європі. Він сказав, що забув чіп. За 2 тижні до цього свідок бачилася з ОСОБА_3 і знала, що він повинен бути в Європі. ОСОБА_3 був в темному спортивному одязі.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні показала, що 24.04.2017 близько 10 год. вона з ОСОБА_13 йшли містом до АТБ і там зустрілись з ОСОБА_24 , біля входу в АТБ. ОСОБА_13 відрекомендувала їх один одному. Розмова тривала пару хвилин. ОСОБА_3 сказав, що приїхав за якою чип-карткою. Бугай був одягнений в спортивний одяг темного кольору, здається синього.

Свідок ОСОБА_25 в судовому засіданні показав, що він є батьком ОСОБА_3 23.04.2017 рано вранці десь о 4.30 ОСОБА_3 поїхав з дому на роботу за кордон. Він повинен був працювати водієм. А 24.04.2017 він рано приїхав. На запитання чому він повернувся, сказав, що забув чіп на права. В цей же день ввечері поїхав за кордон. Свідок запам`ятав дату, тому що ОСОБА_3 весь час наголошував, що 23 квітня їде на заробітки. Свідок не цікавився чим ОСОБА_3 приїхав.

Свідок ОСОБА_26 в судовому засіданні показала, що вона є матір`ю ОСОБА_3 . ОСОБА_3 виїжджав 23.04.2017 за кордон працювати водієм і повернувся 24.04.2017 рано вранці, раптово. Сказав, що забувся якісь документи без яких не може працювати, чіп. Поїхав у місто. 24 квітня ввечері поїхав назад, до місяця десь він був за кордоном. Свідок запам`ятала дату 23 квітня, бо це день народження невістки. Закордонний паспорт у ОСОБА_3 один і він його взяв з собою, телефон один і він забрав його.

Свідок ОСОБА_27 в судовому засіданні показала, що 24.04.2017 о 07-30 - 07-40 год. вона з чоловіком стояли на зупинці в с.Гай Мошенка. ОСОБА_3 їхав і підвіз їх до площі в м. Охтирка. Куди він поїхав, свідок не знає. По дорозі не розмовляли. ОСОБА_3 був у чорних штанях спортивних і темній кофті.

Дослідженими в суді письмовими доказами встановлено таке.

Так, відповідно до інформаційної довідки Управління Державної міграційної служби України в Сумській області від 03.09.2018, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 16.05.2012 року документований паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Охтирським МВ УМВС України в Сумській області. 26.05.2016 р. документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 , орган видачі 5332 (а.с. 76 т.1).
Відповідно до відповіді на доручення прокурора Сумської області № 5/5-1940 від 03.10.2018 наданою начальником міжрайонного оперативно-розшукового відділу (з м.д.н.п. Суми) ОРУ СхРУ ОСОБА_28 з витягом з бази даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України», в період з 20.04.2017 по 30.04.2017 ОСОБА_3 перетинав державний кордон України через встановлені пункти пропуску 2 рази (а.с.78-79 т.1).

Посилання захисту на недопустимість доказу через те, що вказане провадження не є в компетенції прокуратури, а відноситься до компетенції нацполіції, а прокурор фактично збирав докази, суд не бере до уваги, оскільки відповідно до п.4, 5 ч. 2 ст. 36 КПК України, прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений: доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений прокурором строк слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій або давати вказівки щодо їх проведення чи брати участь у них, а в необхідних випадках - особисто проводити слідчі (розшукові) та процесуальні дії в порядку, визначеному цим Кодексом; доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам.

Відповідно до витягу з бази даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України, ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серія № паспорта НОМЕР_2 , здійснив виїзд з території України в пункті пропуску Устилуг 23.04.2017 о 8:00:44 та 29.04.2017 об 11:44:04 здійснив в`їзд на територію України в пункті пропуску Нові Яриловичі (а.с. 80 т.1).
Відповідь на лист Головного центру обробки спеціальної інформації вих.№ 0.184-45974/0/15-18-Вих від 16.11.2018, містить інформацію щодо перетину ОСОБА_3 державного кордону, а саме: 23.04.2017 о 08:00:44 виїзд у пункті пропуску «Устилуг» та 29.04.2017 об 11:44:04 в`їзд у пункті пропуску «Нові Яриловичі» (а.с.84 т.1).
Як вбачається з розписок ОСОБА_3 , 05.02.2018 та 10.09.2018 він отримав пам`ятку про права та обов`язки особи, яка бере участь у судовому розгляді, передбачені КПК України (а.с.94, 95 т.1).
Посилання сторони захисту на те, що в матеріалах справи копії розписок та те, що ОСОБА_3 не ставив підпис у цих розписках суд не бере до уваги, оскільки під час судового засідання у кримінальному провадженні № 0000202 свідок ОСОБА_3 підтвердив факт отримання ним вказаної пам`ятки та про те, що права та обов`язки йому зрозумілі, що підтверджується звукозаписом судового засідання у зазначеному провадженні.

Відповідно до протоколу огляду речей і документів від 11.10.2018, під час проведення огляду копії матеріалів кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.4 ст.27, ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 369 КК України, а також копії звукозаписів судових засідань кримінальної справи № 583/1697/17 прослухано записи судових засідань від 05.02.2018 та від 10.09.2018 щодо проведення допиту свідка ОСОБА_3 , який будучи попередженим про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показів, за відмову свідчити і приведений головуючим суддею до присяги, зачитав текст присяги, повідомив, що отримав пам`ятку про процесуальні права і обов`язки та надав покази про те, що 24.04.2017 був присутній в офісі ОСОБА_5 , бачив як до нього прийшов ОСОБА_30 та чув їхню розмову з іншої кімнати через незачинені двері (а.с.96-113 т.1).
Посилання захисника на те, що розписки та звукозаписи судових засідань витребувані неправомірно, після того, як ухвалою слідчого судді було відмовлено у тимчасовому доступі до них, суд не бере до уваги, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок.

Ці докази були отримані на запит сторони обвинувачення. При цьому відсутність резолюції судді на запиті не спростовує отримання стороною обвинувачення вказаних доказів на свій запит у порядку, встановленому ч. 2 ст. 93 КПК України.

Слід звернути увагу, що слідчим суддею було відмовлено у тимчасовому доступі у зв`язку з тим, що 0000202 кримінальне провадження не було завершене.

На момент проведення досудового розслідування, збирання доказів, надходження обвинувального акту до суду, кримінальне провадження № 0000202 не було завершене, таким чином сторона обвинувачення позбавлена була можливості тримати оригінали зазначених розписок.

Щодо посилання сторони на подання стороною обвинувачення копії звукозапису, то відповідно до ч. 3 ст. 99 КПК України, оригіналом електронного документа є його відображення, якому надається таке ж значення, як документу.

Посилання сторони захисту на те, що диски з записами судових засідань не відкривалися стороні захисту в порядку ст. 290 КПК України суд не бере до увагу з огляду на таке.

03.01.2019 підозрюваному, 28.12.2018, 03.01.2018 захиснику ОСОБА_5 , 24.12.2018, 14.01.2019 захиснику ОСОБА_31 надано матеріали досудового розслідування, тобто сторонаобвинувачення виконала свій обов`язок надати стороні захисту доступ до матеріалів досудового розслідування, тому сторона захисту та потерпілий не були позбавлені можливості ознайомитися з ними. Доказів того, що сторона обвинувачення відмовилася надати доступ до дисків із записами судових засідань або чинила перешкоди в цьому, стороною захисту суду не надано.
Те, що вона не скористалася доступом до речових доказів, не означає, що сторона обвинувачення не виконала вимоги статті 290 КПК України.

Посилання захисника на те, що на звукозаписах не голос ОСОБА_3 , а іншої особи не заслуговує на увагу, оскільки в судовому засіданні було встановлено особу ОСОБА_3 . Також слід зазначити, що в судовому засіданні та у своїх письмових поясненнях ОСОБА_3 підтвердив, що про події 24.04.2017 в офісі адвоката ОСОБА_5 він давав покази в суді 05.02.2018.

Протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 26.09.2018 з додатком до нього (а.с. 117-120 т.1), вилучено оптичний диск (а.с. 123) з інформацією у приміщенні ПрАТ «ВФ Україна» оптичний диск DVD-R, s/n MFP333WD19201322P, на якому є напис 583/3712/18, 1-кс/583/1204/18.
Відповідно до протоколу огляду речей та документів (а.с. 124-126 т.1), 27.09.2018 було оглянуто оптичний носій інформації DVD-R з інформацією ПрАТ «ВФ Україна» на підставі ухвали слідчого судді від 13.09.2018 року № 583/3712/18, 1-кс/583/1204/18. На оптичному носії наявний файл з назвою «21493-3-1» по абонентському номеру НОМЕР_3 за період часу з 10:08 год. 23.04.2017 по 17:36 год. 26.04.2017. Вказаний номер 23:04.2017 о 10:22 вже перебував на території Польщі у селі Висоцк Любомльського району з 19:05 год. цього ж дня та до 26.04.2017 на території Литви.
Протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 26.09.2018 з додатком до нього (а.с. 129-131), вилучено оптичний диск (а.с. 121 т.1) з інформацією у приміщенні ПрАТ «ВФ Україна» оптичний диск СD-R, s/n СЗ129WD09204846LH, інформація отримана згідно з ухвалою 583/3712/18, 1-кс/583/1205/18.
Відповідно до протоколу огляду речей та документів (а.с. 132-153 т.1), 27.09.2018 було оглянуто оптичний носій інформації СD-R, s/n СЗ129WD09204846LH з інформацією ПрАТ «ВФ Україна» на підставі ухвали слідчого судді від 13.09.2018 року № 583/3712/18, 1-кс/583/1205/18. На оптичному носії наявний файл з назвою «21493-3-3» по абонентському номеру НОМЕР_4 за період часу з 07:05 год. 20.04.2017 по 21:49 год. 20.05.2017. Вказаний номер 24.04.2017 о 12:08 перебував на території м. Охтирка в радіусі дії Базової станції, що знаходиться за адресою вул. Красноармійська, 1 в м. Охтирка.
Зазначення слідчим у протоколі огляду речей та документів (а.с. 124-126 т.1) про назву оптичного носія DVD-R замість СD-R є опискою, оскільки в додатку до вказаного протоколу зазначена правильна назва носія інформації, яка співпадає з назвою носія, наявного в матеріалах справи (а.с. 121 т.1).
Посилання на те, що ОСОБА_32 був по Армійській суд не бере до уваги, оскільки зазначене не підтверджує перебування ОСОБА_3 24.04.2017 в офісі у адвоката Кудіна. Крім цього, роздруківка не підтверджує про перебування ОСОБА_33 саме у офісі ОСОБА_34 , а лише не спростовує цього.

Посилання захисту на те, що роздруківки телефонів взяті з іншого провадження спростовані дослідженими матеріалами кримінального провадження (ухвали слідчого судді про надання тимчасового доступу, постановлені в межах даного кримінального провадження (а.с. 116, 128 т.1).

Відповідно до протоколу обшуку від 10.10.2018 (а.с. 161-168 т.1) у домоволодінні за місцем проживання ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 , який проводився з метою виявлення та вилучення мобільного телефону НОМЕР_5 з сім картою за номером НОМЕР_3 , ОСОБА_3 запропонували видати зазначений мобільний телефон із сім карткою з зазначеним номером телефону, на що ОСОБА_3 заявив, що даний телефон перебуває на робочому місці в м. Полтава.

Додатком до протоколу є флеш-накопичувач «Kingston» (а.с. 169 т.1), на який записано проведення вищезазначеного обшуку. Переглядом даної флешки встановлено інформацію аналогічну інформації, що зазначена в протоколі обшуку.

Не вручення ухвали про дозвіл на проведення обшуку суд визнає несуттєвим порушенням, оскільки ухвала суду була вголос оголошена ОСОБА_3 . Також і не було порушено право на захист ОСОБА_3 , оскільки стороною захисту не доведено, що адвокат не був допущених до проведення вказаної слідчої дії. Більш того, під час вказаного обшуку не виявлено та не вилучено будь-яких доказів.

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.12.2018, ОСОБА_18 були пред`явлені для впізнання чотири фотознімки осіб чоловічої статі, серед яких ОСОБА_18 впізнала клієнта своєї фірми ОСОБА_3 , якому у 2017 році надавала послуги з працевлаштування за кордоном (а.с.198-201 т.1).
З відповіді на запит від 10.12.2018 наданою ОСОБА_18 , вбачається що ОСОБА_3 у 2017 році був клієнтом агенції ФОП « ОСОБА_18 » (а.с.203 т.1).
Як вбачається з даних анкети для нових кандидатів агентства Global Personal з додатком № 1 до договору про надання послуг по працевлаштуванню за кордоном від 03.03.2017, ОСОБА_3 отримав послуги з працевлаштування до Литовської Республіки, водієм на вантажних перевезеннях в компанії UAB «NOSTRADA» за контрактом на 2 роки (а.с.204-206 т.1).
З копії паспорту громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_3 вбачається, що серія і номер його паспорту - НОМЕР_2 (а.с.207 т.1).
З копії візи, вбачається, що ОСОБА_3 відкрито візу до Литовської Республіки з 11.04.2017 по 10.04.2018 (а.с.207 т.1).

Щодо недопустимості цих доказів у зв`язку з тим, що до суду надано їх копії, суд не бере до уваги, оскільки їх оригінали не перебували у розпорядженні ОСОБА_18 тому не могли бути надані на запит сторони обвинувачення в оригіналах.

Посилання на незаконність участі прокурора ОСОБА_8 у зв`язку з тим, що він не уповноважений на ведення досудового розслідування суд не бере до уваги, оскільки після виявлення кримінального правопорушення самостійно, він виконав вимоги ч. 1 ст. 214 КПК України, після чого відповідно до ч. 7 ст. 214 КПК України передав наявні у нього матеріали органу досудового розслідування Охтирському ВП ГУНП в Сумській області, який і проводив досудове розслідування.

Посилання на незаконність участі прокурора ОСОБА_8 у зв`язку з тим, що він був свідком і очевидцем кримінального правопорушення суд не бере до уваги, оскільки прокурор Муха має процесуальний статус прокурора, а не заявника чи свідка. При цьому, суд застерігає від ототожнення особистої та процесуальної зацікавленості, остання ґрунтується виключно на законному інтересі. Будь-яких фактів того, що даний прокурор виявляв своє упереджене ставлення під час процесуального керівництва у даному кримінальному провадженні не встановлено.

Аналогічні доводи стосуються і участі у кримінальному провадженні прокурора ОСОБА_4 .

Суд критично відноситься до показів обвинуваченого ОСОБА_3 щодо перебування його на території України 24.04.2017, оскільки дані твердження не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду та спростовуються дослідженими письмовими доказами, які суд вважає належними та допустимими, а в сукупності достатніми для ухвалення обвинувального вироку.

Посилання захисту на те, що ОСОБА_3 після перетину кордону віддав телефон та закордонний паспорт знайомому, з яким їхав у ту ж фірму на роботу на ім`я ОСОБА_9 , а сам нелегально перетнув кордон, спростовано дослідженим у судовому засіданні витягом з бази даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України» (а.с. 80 т.1), оскільки спільно з ОСОБА_3 слідували ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 . Проте особа на ім`я ОСОБА_9 у вказаному списку відсутня.

А офіційна реєстрація виїзду і в`їзду, фіксування телефону обвинуваченого з 23.04.2017 до 26.04.2017 в радіусі дії Базових станцій поза межами України, беззаперечно свідчить про перебування ОСОБА_3 в цей період за кордоном.
При цьому суд враховує, що обвинувачений у своїх показах в судовому засіданні від 05.02.2018 та 10.09.2018 у кримінальній справі відносно ОСОБА_5 зазначав, що 24.04.2017 був звичайний день, який нічим не запам`ятався. Тоді як в судовому засіданні по даному провадженні зазначив, що це був день, коли він нелегально перетнув кордон, при цьому повернувся додому, щоб забрати чіп-карту. Такі ж показання щодо причини повернення в України за чіп картою зазначили і допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_26 , ОСОБА_25 .

Також мати ОСОБА_3 - свідок ОСОБА_26 зазначила, що запам`ятала дату 23.04.2017, бо в цей день день народження її невістки. Свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_12 пам`ятають 24.04.2017, як другий понеділок після Великодня (проводи).

Сумніви викликає те, з моменту події минуло більше 2 років, а свідки пам`ятають у чому був одягнений обвинувачений, в чому були вдягнені вони, о котрій годині відбулася зустріч з ОСОБА_3 та куди вони слідували.
У суду наявні реальні підстави для сумніву у показах свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 з урахуванням того, що вони протирічать письмовим доказам у справі.
Такі показання свідків суд розцінює як штучне створення стороною захисту доказів на підтвердження невинуватості обвинуваченого у вчиненні злочину.
Посилання сторони захисту на наявність трьох обвинувальних актів, суд також не бере уваги, оскільки розглядав виключно обвинувальний акт, що надійшов від органу досудового розслідування для розгляду.
Таким чином, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 поза розумним сумнівом у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 384 КК України, як завідомо неправдиве показання свідка надане суду.
При призначенні покарання, суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься, відповідно до вимог ст. 12 КК України, до злочинів невеликої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, те, що він, згідно ст. 89 КК України, раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.
Відповідно до досудової доповіді, на думку органу пробації, застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, можливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.
Обставини, які, відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого судом не встановлені.
Обставини, які, відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлені.
З урахуванням наведеного, суд вважає необхідним призначити покарання ОСОБА_3 у виді арешту, оскільки саме таке покарання є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 373-374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 384 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) місяців арешту.
Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.
Речові докази - залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайонний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Роз`яснити учасникам судового провадження їх право на отримання в суді копії вироку.

Суддя Охтирського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_1