Cправа № 700/375/20
Провадження № 1-кс/700/132/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" травня 2020 р. смт.Лисянка

Лисянський районний суд Черкаської області у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
за участю слідчого ОСОБА_4 ,
захисника- адвоката підозрюваного ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання слідчого СВ Лисянського відділення поліції Звенигородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000109 від 08.05.2020 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Катеринопіль, Черкаської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
УСТАНОВИВ:
До Лисянського районного суду Черкаської області надійшло клопотання слідчого СВ Лисянського відділення поліції Звенигородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 строком на 60 днів.
Зокрема, слідчий мотивує клопотання тим, що 06.05.2020 року близько 21 години, ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем проживання, у одній з кімнату будинку по АДРЕСА_1 , після спільного вживання спиртних напоїв із дружиною ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на ґрунті триваючої конфліктної ситуації, пов`язаної з аморальним способом життя останньої, наніс два удари відкритими долонями рук по голові потерпілій ОСОБА_7 з правого та лівого боку, після чого, взяв її обома руками за футболку, у яку вона на той час була одягнена та почав шарпати. У подальшому, розгнівавшись більше на її словесні образи, обома руками стиснутими у кулаки, продовжуючи тримати за футболку, штовхнув ОСОБА_7 у грудну клітку, від чого вона впала на ліжко, на ліву сторону. У подальшому, ОСОБА_6 наніс один удар на відмаш рукою по правій сідниці потерпілої. Після чого, з метою самозахисту ОСОБА_7 лягла на спину та зігнула ноги у колінних суглобах. ОСОБА_6 продовжуючи свій злочинний умисел на спричинення потерпілій тілесних ушкоджень, по черзі, обома руками наніс декілька ударів у грудну клітку, в тому числі в область селезінки ОСОБА_7 та припинив свої дії лише після припинення словесних погроз та прохання потерпілої припинити свої дії.
Після нанесених ОСОБА_6 тілесних ушкоджень ОСОБА_7 відлучалася з будинку до сусіда ОСОБА_8 по АДРЕСА_1 та повернулася додому близько 00:00 год. 07.05.2020 та лягла відпочивати. У подальшому, протягом 07.05.2020, перебувала в гостях у ОСОБА_8 , де залишилася на нічліг та близько 07:00 години 08.05.2020 була виявлена добро ОСОБА_9 без ознак життя. Внаслідок спричинених ОСОБА_7 тілесних ушкоджень у вигляді недокрів`я внутрішніх органів, гемоперитонеуму, травматичного розриву селезінки наступила смерть останньої.
Своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.
У ході досудового розслідування 08.05.2020 року на підставі п. 3 ч. 1 ст. 276 ч. 1 ст. 278 КПК України підозрюваному ОСОБА_6 вручено повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Допитаний у судовому засіданні, як підозрюваний ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КК України, вину визнав частково, зазначаючи, що не наносив ударів у живіт ОСОБА_7 .
У вчиненні кримінального правопорушення підозрюється: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.
У діях ОСОБА_6 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачене ч. 2 ст. 121 КК України, що повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:
-Рапортом старшого інспектора чергового СРПП №1 Катеринопільського ВП Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області майора поліції ОСОБА_10 від 08.05.2020.
- Огляд місця події, а саме домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (протокол огляду місця події від 08.05.2020).
- Лікарським свідоцтвом про смерть №85 від 08.05.2020.
- Показання свідка ОСОБА_11 (протокол допиту свідка від 08.05.2020).
- Показання свідка ОСОБА_8 (протокол допиту свідка від 08.05.2020).
- Показання свідка ОСОБА_12 (протокол допиту свідка від 08.05.2020).
- Показання свідка ОСОБА_13 (протокол допиту свідка від 08.05.2020).
У клопотанні слідчий вказав на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які дають йому достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, будь-яким чином перешкоджати розслідуванню кримінального провадження, впливати на свідків, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, мотивуючи це тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а враховуючи дані про його особу, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим.
Прокурор та слідчий у судовому засіданні клопотання підтримали та просили його задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечували, просили застосувати більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт з 20:00 години до 06:00 години обґрунтовуючи це тим, що вину у скоєному визнає частково, має постійне місце проживання, здійснює догляд за своєю матір`ю ОСОБА_11 , 1936 року народження.
Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, оцінивши всі обставини у сукупності, слідчий суддя дійшов наступного.
При розгляді питання про необхідність обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. При цьому слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан його здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан; наявність судимостей, наявність повідомлення особі про підозру. Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини (рішення «Нечипорук і Йонкало проти України»), відповідно до якої «обґрунтована підозра» означає наявність фактів чи інформації, які могли б переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин.
У судовому засіданні встановлено, що підозрюваний має постійне місце проживання АДРЕСА_1 та зареєстрований за цією адресою, раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався, доглядає свою матір ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_3 (84 роки), працює неофіційно чим заробляє собі на життя та на утримання матері похилого віку.
Згідно вимог статті 178 Кримінального процесуального кодексу України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; наявність судимостей у підозрюваного; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше, а також інші обставини зазначені в законі.
Виходячи зі змісту вказаних норм закону, а також практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішення «Клішин проти України», наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.
Висновки слідчого та прокурора у клопотанні щодо наявності ризиків мають бути належно обґрунтовані, зроблені за результатами сукупного аналізу характеру злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців, стану здоровя, матеріального стану), поведінки під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), способу життя взагалі, способу самозабезпечення.
Обґрунтування неможливості запобігти ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, також повинна бути обумовлена достатніми даними. Достатні дані при цьому повинні бути не уявними або ж припустимими, а конкретними, визначеними, необхідними, підтвердженими відповідними доказами.
Проте, вказані вимоги закону залишилися поза увагою слідчого і прокурора.
Як зазначив у судовому засіданні прокурор, у даному кримінальному провадженні наявні ризики того, що ОСОБА_6 може: вчинити інший злочин; незаконно впливати на свідків; ухилятися від органу досудового розслідування та суду, і цим ризикам, на переконання слідчого і прокурора, не зможуть запобігти більш м`які запобіжні заходи.
Разом з тим, такі висновки належним чином не обґрунтовані, а тому слідчий суддя не може у повному обсязі з ними погодитися.
Так, наявність ризику, що підозрюваний може впливати на свідків у кримінальному провадженні завжди повинна бути підтверджена даними, що чітко вказують на психологічний чи то фізичний тиск і джерело такого доказу повинно бути безумовним. Це випливає з висновку, який міститься у рішенні «Москаленко проти України», в якому Європейський суд з прав людини вказав, що ризик того, що заявник примушуватиме свідків, потерпілих давати неправдиві показання, має вимірюватися наявністю достатніх підтверджуючих даних.
Твердження ж у клопотанні щодо можливого впливу підозрюваного на свідків у даному кримінальному провадженні жодним чином не вмотивовані.
Не є вмотивованими посилання слідчого та прокурора на те, що у кримінальному провадженні існує ризик можливого ухилення підозрюваного від слідства та суду, якому не зможе запобігти жодний запобіжний захід, крім як тримання під вартою.
При цьому слідчий суддя бере до уваги те, що ознаками наявності такого ризику можуть бути: неявка за викликами до органів досудового розслідування; відсутність постійного місця проживання; висловлювання самого підозрюваного про намір втечі; факти втечі від органів досудового розслідування та суду в минулому у справах про раніше вчинені злочини тощо.
В свою чергу під час судового засідання прокурором не було наведено даних, які б свідчили про існування таких обставин.
Крім того, при оцінці критеріїв ризику втечі, суд бере до уваги дані про особу підозрюваного, які встановлені матеріалами справи, а саме те, що підозрюваний має постійне місце проживання у місці здійснення досудового розслідування, даних про негативну характеристику не має. Таким чином, ризик ухилення підозрюваного від слідства та суду є недоведеним.
Тяжкість злочину, на яку посилається слідчий та прокурор, не є достатньою підставою, яка б свідчила про наміри підозрюваного ухилитися від слідства та суду і давала б підстави вважати наявними виключні підстави для обмеження свободи підозрюваного, оскільки ступінь ризиків має оцінюватися в сукупності з іншими конкретними, необхідними, підтвердженими даними про спроби підозрюваного вчиняти дії, спрямовані на протидію досудовому розслідуванню.
Таких даних у судовому засіданні не встановлено, прокурором не наведено.
Викладені обставини в повному обсязі свідчать про те, що у цьому кримінальному провадженні застосування більш м`якого, ніж тримання під вартою, запобіжного заходу, а саме: домашнього арешту, буде достатнім, окільки наведені обставини не дозволяють стверджувати про наявність у поведінці і особі підозрюваного того рівня суспільної небезпеки, який би виправдовував його тримання під вартою.
Крім того, слід врахувати п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини (рішення Європейського суду «шалімов проти України», «Боротюк проти України», «Харченко проти України») згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Разом з тим, клопотання не містить переконливого обґрунтування припущень слідчого про наявність у підозрюваного наміру перешкоджати ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченими ст. 177 КПК України. Доводи, які зазначені в клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу щодо можливості переховування підозрюваного від органів досудового слідства та суду, не знайшли свого підтвердження, а відтак є непропорційними легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів.
Відповідно до частини 4 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
За вказаних обставин, проаналізувавши всі надані сторонами докази та дані про особу підозрюваного, слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Водночас, зважаючи на необхідність дотримання цілей кримінального провадження, принципів публічності, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, слідчий суддя, з метою забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, у зв`язку з тим що в ході розгляду клопотання доведено обґрунтованість підозри та наявність існування ризиків, передбачених статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України, дійшов висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, оскільки саме такий запобіжний захід на думку слідчого судді, зможе запобігти ризикам передбаченим статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України, та забезпечити його належну процесуальну поведінку.
Керуючись ст. ст. 177-179, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 376 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Лисянського ВП Звенигородського ВП ГУНП у Черкаській області ОСОБА_4 погоджене з начальником Катеринопільськоговідділу Звенигородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця смт. Катеринопіль Черкаської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , задовольнити частково.
Застосувати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 протягом часу з 21:00 години до 06:00 години без дозволу слідчого, прокурора або суду.
Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_6 з`являтися за кожною вимогою слідчого, прокурора, слідчого судді, суду протягом дії запобіжного заходу.
На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного наступні обов`язки: повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання; не виїжджати за межі смт.Катеринопіль, Черкаської області без дозволу слідчого, прокурора або суду.
Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ст. 181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.
Попередити підозрюваного ОСОБА_6 , що у разі невиконання покладених, згідно ухвали суду, обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.
Строк дії ухвали визначити до 08 липня 2020 року.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1