Справа № 991/1316/19
Провадження № 1-кс/991/1796/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2019 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Вищого антикорупційного суду скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність керівника ГПД Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальні правопорушення за заявою № 3447/22 від 22.10.2019,

ВСТАНОВИВ:
30.10.2019 до Вищого антикорупційного суду надійшли матеріали скарги ОСОБА_3 на бездіяльність керівника ГПД Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБУ), яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) відомостей про кримінальне правопорушення за заявою № 3447/22 від 22.10.2019.

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 31.10.2019 скаргу було призначену до розгляду.

У своїй скарзі ОСОБА_3 зазначає, що 22.10.2019 через приймальню НАБУ на ім`я керівника ГПД НАБУ ОСОБА_4 ним було подано заяву за вих. № 3447/22 про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 , яку НАБУ зареєструвало під вх. № В-14430. У цій заяві ОСОБА_3 виклав відомості щодо можливого вчинення головою Центральної виборчої комісії ОСОБА_5 злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 368, ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 157, ч. 1 ст. 396, ч. 2 ст. 256, ч. 1 ст. 111, ст. 170 ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 27 КК України. Заявник вважає, що подання ним заяви, яка є повідомленням про кримінальне правопорушення, зобов`язувало керівника ГПД НАБУ ОСОБА_4 , шляхом надання доручення, забезпечити внесення необхідних відомостей до ЄРДР. Попри зазначене, викладені у заяві ОСОБА_3 відомості до ЄРДР не внесені, внаслідок чого досудове розслідування фактично не здійснюється. Ухилення від виконання вказаного обов`язку, на думку заявника, свідчить про бездіяльність керівника органу досудового розслідування, що тягне за собою кримінальну відповідальність.

Враховуючи той факт, що положеннями ст. 214 КПК України передбачено імперативний обов`язок внесення відомостей в ЄРДР та відмова у реєстрації заяви забороняється, заявник просить суд визнати бездіяльність керівника ГПД НАБУ ОСОБА_4 протиправною та зобов`язати його внести до ЄРДР відомості із заяви № 3447/22 від 22.10.2019.

Під час судового засідання ОСОБА_3 підтримав доводи, викладені у скарзі, та просив задовольнити його скаргу.

Представник Національного антикорупційного бюро України у судове засідання не з`явився, однак надав пояснення стосовно скарги та просив розглянути скаргу без його участі. У поясненнях зазначено, що Головним підрозділом детективів НАБУ за результатами опрацювання заяви № 3447/22 ОСОБА_3 встановлено, що в ній не наведено об`єктивних даних та конкретних фактів, що можуть свідчити про вчинення кримінальних корупційних правопорушень, віднесених до підслідності НАБУ. Для розгляду інших порушених питань, які не віднесені до компетенції НАБУ, заяву № 3447/22 було скеровано до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві.

Відсутність представника НАБУ відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення скарги частково.

Слідчим суддею було встановлено, що у заяві вих. № 3447/22 від 22.10.2019 ОСОБА_3 стверджує, що 18.06.2019 ним була виявлена в Постанові № 975 від 1.06.2019 та в усіх електронних джерелах ЦВК завідомо неправильна інформацію щодо його місця роботи та займаних посад - взамін назви громадської організації і посади президента даної організації, без узгоджень із ОСОБА_3 , ЦВК зазначила назву його приватного підприємства, яке згідно свого внутрішнього Наказу призупинило свою господарську діяльність ще в листопаді 2017 року. Відразу після виявлення помилки ЦВК, ОСОБА_3 звернувся із заявою на ім`я Голови ЦВК ОСОБА_5 з проханням внести відповідні зміни щодо його діяльності як кандидата в народні депутати України, однак ця заява була проігнорована. Після цього ОСОБА_3 подав заяву повторно з проханням внести зміни в його анкетні дані, на що ОСОБА_6 відмовив листом за вих. № 21-36-6036 від 05.07.2019. На думку ОСОБА_3 його навмисно було введено в оману з метою затягування встановлення строків, відведених на оскарження бездіяльності ЦВК в судовому порядку. В таких діях Голови ЦВК ОСОБА_5 заявник вбачає ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 368, ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 157, ч. 1 ст. 396, ч. 2 ст. 256, ч. 1 ст. 111, ст. 170 ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 27 КК України.

З наведеного вбачається, що заявник надає інформацію про можливі факти неправомірних дій Голови ЦВК, що вчинялись щодо нього як кандидата в народні депутати, і в подальшому вплинули на результати виборів.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

У ч. 5 ст. 216 КПК України визначено, що детективи Національного антикорупційного бюро України здійснюють досудове розслідування злочинів, передбачених статтями 191, 206-2, 209, 210, 211, 354 (стосовно працівників юридичних осіб публічного права), 364, 366-1, 368, 368-2, 369, 369-2, 410 Кримінального кодексу України, якщо наявна хоча б одна з таких умов: 1) злочин вчинено конкретним суб`єктом 2) розмір предмета злочину або завданої ним шкоди в п`ятсот і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленої законом на час вчинення злочину (якщо злочин вчинено службовою особою державного органу, правоохоронного органу, військового формування, органу місцевого самоврядування, суб`єкта господарювання, у статутному капіталі якого частка державної або комунальної власності перевищує 50 відсотків); 3) злочин, передбачений статтею 369, частиною першою статті 369-2 Кримінального кодексу України, вчинено щодо службової особи, визначеної у частині четвертій статті 18 Кримінального кодексу України або у пункті 1 цієї частини.

Отже, детективи НАБУ уповноважені здійснювати досудове розслідування, щодо злочинів, які вчинялись членом ЦВК, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 368 КК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 216 КПК України слідчі органів державного бюро розслідувань здійснюють досудове розслідування злочинів вчинених конкретним суб`єктом (серед яких визначено членів ЦВК), крім випадків, коли досудове розслідування цих злочинів віднесено до підслідності Національного антикорупційного бюро України згідно з частиною п`ятою цієї статті.

Таким чином, злочини, передбачені ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 157, ч. 1 ст. 396, ч. 2 ст. 256, ч. 1 ст. 111, ст. 170 ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 27 КК України не підслідні НАБУ, а тому в цій частині досудове розслідування ними здійснюватись не може.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відомості, викладені у заяві ОСОБА_3 № 3447/22 від 22.10.2019 містять дані, що мають бути дослідження у рамках досудового розслідування детективами НАБУ. Слідчим суддею зазначені обставини не можуть бути перевірені під час розгляду скарги. Не можна дійти однозначного висновку про необгрунтованість цієї заяви.

Наведене дає підстави для висновку про бездіяльність посадових осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Зважаючи на вищевказані положення КПК України та встановлені судом факти, скаргу ОСОБА_3 належить задовольнити частково.

Керуючись ст. ст. 214, 303- 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальні правопорушення за заявою ОСОБА_3 № 3447/22 від 22.10.2019.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1