Справа № 191/252/20
Провадження № 1-кп/191/31/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2020 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000050 від 11.01.2020 року відносно:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровськ, одруженого, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, з середньою освітою, працював « Креоліт-Д» підсобний робітник, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 . раніше судимого:
- 07.04.1988 р. Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ст. 140 ч.2, 140, ч. 3 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки;
- 23.08.1988 р. Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ст. 206 ч.2, 140, ч.З, ст.140 ч.2, ст.42 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки;
- 18.05.1993 р. Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ст.140 ч.3, ст.81 ч.2, ст.42, КК України, до 3-х років позбавлення волі;
- 14.05.1997 р. Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ст.140 ч.3, КК України, у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки;
- 17.07.2001 р. Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ст.141 ч.2, ст.222 ч.З, ст.42, КК України, у вигляді позбавлення волі строком на 5 років;
- 09.02.2006 р. Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ст.122 ч.І, ст.185 ч.2, ст.70, КК України, у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців;
- 25.05.2011 р. Самарським районним судом м.Дніпропетровська, за ст. 185 ч.3, ст. 76 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, відповідно до ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком;
- 29.11.2017 р. Васильківським районним судом Дніпропетровської області за ст. 185 ч.3 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки, відповідно до ст.75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки;
- 15.03.2018 р. Васильківським районним судом за ст. 185 ч.3, ст. 70 ч.І КК України, у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки, відповідно до ст. 75, 76 КК України, від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В с т а н о в и в :
ОСОБА_3 , раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, на підставі ст.89 КК України, маючи не погашену в установленому законом порядку судимість, належних висновків для себе не зробив та знову повторно, під час іспитового строку вчинив умисний корисливий злочин.
Так, 27.12.2019 близько 20 годин 00 хвилин ОСОБА_3 , знаходячись за місцем свого мешкання розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де у нього раптово виник злочинний умисел, направлений на повторне незаконне заволодіння транспортним засобом «Мінськ» моделі ММВ3.31121, 1987 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , червоного кольору, номер двигуна НОМЕР_2 , номер рами НОМЕР_2 , який належить його знайомому ОСОБА_6 , достовірно знав, що вдома нікого не має, оскільки ОСОБА_6 , того дня був на роботі, та його незаконні дії будуть не помічені.
З метою реалізації свого злочинного умислу направленого на повторне незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_3 , 27.12.2019 о 20 годині 20 хвилин, прибувши до будинку АДРЕСА_3 , переконавшись в тому, що його протиправні дії залишаться непомітними, підійшов до хвіртки, розташованої на огорожі вищевказаного домоволодіння, де за допомогою фізичної сили рук відчинив запираючий пристрій засув, та переконавшись що колісний транспортний засіб мотоцикл марки «Мінськ» моделі ММВ3.31121, який належить ОСОБА_6 , перебуває на території домоволодіння, визначив його як предмет свого злочинного посягання.
Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на повторне незаконне заволодіння транспортним засобом, перебуваючи на території домоволодіння АДРЕСА_3 , ОСОБА_3 , підійшов до колісного транспортного засобу марки «Мінськ» моделі ММВ3.31121, переконався, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає, за допомогою фізичної сили рук штовхаючи вище вказаний транспортний засіб покинув територію подвір`я.
Таким чином, ОСОБА_3 , незаконно заволодів транспортним засобом мотоциклом «Мінськ» моделі ММВ3.31121, 1987 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , червоного кольору, номер двигуна НОМЕР_2 , номер рами НОМЕР_2 , вартість якого відповідно до висновку експерта № 19/104-10/2/15 від 17.01.2020, становить 8036 грн. 05 коп., після чого залишив місце вчинення кримінального правопорушення, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Умисні дії ОСОБА_3 , кваліфіковано за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше сховище.
Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про розгляд кримінального провадження у спрощеному порядку. Обвинувачений не заперечував проти розгляду кримінального провадження у спрощеному порядку.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив суд призначити покарання відповідно до закону, претензій матеріального або морального характеру до обвинуваченого не має.

Оскільки сторонами кримінального провадження не оспорювались фактичні обставини справи, а судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, при цьому у суду відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, тому вислухавши думку сторін кримінального провадження, та роз`яснивши обвинуваченому положення ст.349 КПК України, в порядку частини 3 статті 349 КПК України, дослідження доказів, щодо обставин, які ніким не оспорюються визнано судом недоцільним.

Це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Суд дійшов до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше сховище.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст.66 КК України - є визнання винуватості, щире каяття.

Обставина, яка відповідно до ст. 67 КК України, обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 - рецидив злочинів.

Суд враховує ставлення обвинуваченого до вчиненого кримінального правопорушення, ступінь тяжкості вчинення кримінального правопорушення, яке є тяжким кримінальним правопорушенням, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває, раніше судимий, визнав свою провину, розкаявся.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує положення ст.ст. 50, 65 КК України, нормами яких встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами і особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

З урахуванням обставин справи та обставин, що характеризують обвинуваченого, ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення суд вважає за необхідне призначити покарання в межах санкції ч.2 статті 289 КК України у вигляді позбавлення волі.

Оскільки вказане кримінальне правопорушення було вчинено обвинуваченим під час звільнення від відбування покарання з випробуванням, яке було призначено на підставі вироку Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 15.03.2018 року, то суд не вбачає підстав для застосування ст. 75,76 КК України і вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_3 може бути призначено тільки у вигляді реального позбавлення волі в умовах ізоляції від суспільства.

Крім того, при призначенні покарання підлягає застосуванню ч.1 ст.71 КК України.

Цивільний позов потерпілим - не заявлявся.

Відповідно до ст.124 КПК України процесуальні витрати за проведення експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Судом вирішено питання про долю речових доказів, відповідно до ст..100 КПК України.

Відповідно до положень ч.3,ч.5, п.7, ч.9 ст.100 КПК України - документи, які надані суду з матеріалами кримінального провадження зберігаються в суді.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,

Ухвалив:
Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 ( п`яти ) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків до покарання, призначеного за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Васильківського районного суду Дніпропетровської області 15.03.2018 р. та остаточно призначити покарання ОСОБА_3 у вигляді 5 (п`яти) років 6 ( шести) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання обраховувати з 21 січня 2020 року.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Речовий доказ: мотоцикл «Мінськ» моделі ММВ3.31121, 1987 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , червоного кольору, номер двигуна НОМЕР_2 , номер рами НОМЕР_2 , який визнаний речовим доказом ( а.с.31 т.2) та переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 після набрання вироком законної сили залишити у потерпілого ОСОБА_6 .
Стягнути з ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Дніпропетровськ, на користь держави витрати в сумі 628, 04 грн., пов`язані з проведення судово-товарознавчої експертизи № №19/104-10/2/15 від 17.01.2020 року, реквізити рахунку для зарахування : УК у Чечелівському районі м. Дніпра 24060300; номер рахунку ( IBAN): UA 5004008, МФО: 899998, ; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код бюджетної класифікації: 24060300; Найменування коду бюджетної класифікації доходу: Інші надходження; призначення платежу: за експертизу №19/104-10/2/15 від 17.01.2020 року.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя: ОСОБА_1