У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2020 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

представника органу пробації - ОСОБА_4

засудженого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгрод подання провідного інспектора Ужгородського МРВ філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який засуджений 29.01.2019 Ужгородським міськрайонним судом за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік, з покладеними на нього обов`язками відповідно до ст. 76 КК України і направлення його для відбування покарання, -

В С Т А Н О В И В:

Провідний інспектор Ужгородського МРВ філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_6 звернувся до суду з поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який засуджений 29.01.2019 Ужгородським міськрайонним судом за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік, з покладеними на нього обов`язками відповідно до ст. 76 КК України і направлення його для відбування покарання.

Подання вмотивоване тим, що 11.03.2019 року на виконання до Ужгородського МРВ філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області надійшов вирок з Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області відносно засудженого ОСОБА_5 , після отримання його вказаний громадянин був взятий на облік. Цього ж дня вищезазначеному громадянину було надіслані виклик за адресою АДРЕСА_1 , днем явки було зазначено 19.03.2019, проте засуджений так і не з`явився до Ужгородського МРВ.

Вказує, що перебуваючи на обліку в Ужгородському МРВ засуджений ОСОБА_5 систематично порушував обов`язок покладений на нього судом, а саме п. 1 ч. 1 ст. 76 КК України.

Представник Ужгородського МРВ філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області в судовому засіданні подання підтримав, просив його задовольнити з мотивів, викладених у ньому.

Прокурор в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні подання, пояснив, що засуджений допускав неявки не навмисно і в подальшому обов`язки, покладені відповідно ст. 76 КК України виконував.

Засуджений в судовому засіданні заперечував щодо задоволення подання та пояснив , що не з"являвся на відмітку у визначений час , оскільки працював, однак приходив у іенший день на відмітку і писав пояснення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, суд вважає, що в задоволенні подання слід відмовити, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 засуджений 29.01.2019 Ужгородським міськрайонним судом за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік, з покладеними на нього обов`язками відповідно до ст. 76 КК України.

Застосування до засудженого звільнення від відбування покарання з випробуванням Кримінальний кодекс пов`язує із здійсненням контролю за поведінкою такого засудженого з метою встановлення факту його виправлення. Зміст контролю полягає у встановленні того, чи належно засуджений виконує покладені на нього обов`язки.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 537 КПК України, передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України, питання які виникають під час та після виконання вироку вирішується судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст. 166 КВК України, у разі ухилення засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, від виконання обов`язків, які покладені на нього судом, або порушення громадського порядку, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності, кримінально-виконавча інспекція застосовує до нього застереження у виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Невиконанням обов`язків вважається також - коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом.

Проте, підставою для направлення засудженого для відбуття покарання є не лише формальне невиконання покладених на нього обов`язків, а таке невиконання, що свідчить про небажання стати на шлях виправлення.

Також, на це звертає увагу Пленум Верховного Суду України у п. 10 постанови від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», а саме, згідно з ч. 2 ст. 78 КК суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Представником органу пробації і доданими до подання матеріалами не підтверджено, що засуджений ОСОБА_7 скоїв дії, які свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

В судовому засіданні не встановлено порушення обставин, які свідчать про умисне небажання засудженого ОСОБА_7 стати на шлях виправлення. При оцінці викладених обставин, суд не вбачає достатніх підстав для скасування звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 166 КВК України та п.п. 5.2, 5.3. розділу 4 «Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань» № 270/1560 від 19 грудня 2003 року у разі ухилення засудженої особи, звільненої від відбування покарання з випробуванням, від виконання обов`язків, які покладені на неї судом, кримінально-виконавча інспекція застосовує до неї застереження у вигляді письмового попередження про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Якщо засуджена особа не виконує покладених на неї судом обов`язків після застереження у вигляді письмового попередження, то інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої особи для відбування призначеного судом покарання.

Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням надсилається до суду протягом місяця після встановлення таких фактів. До суду разом з поданням надсилаються особова справа та всі матеріали, що свідчать про невиконання засудженою особою покладених на неї судом обов`язків, притягнення до адміністративної відповідальності, ухилення від контролю за її поведінкою.

Відповідно до ч. 4 ст. 166 КВК України письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.

Відповідно до ст. 78 КК України, необхідною умовою скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направленням засудженого для відбування призначеного покарання є невиконання покладених на нього обов`язків, що свідчать про його небажання стати на шлях виправлення. У цьому випадку кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Крім того, суд вважає необхідним зазначити, що скасування звільнення від відбування покарання є погіршенням стану засудженого, а отже умисне невиконання покладених судом обов`язків, повинно було ретельно перевірено працівниками відділу пробації, на яких законом покладений обов`язок контролю за поведінкою осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням.

З огляду на викладене, враховуючи, що наявні матеріали переконливо і в достатній мірі не свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення, що і є необхідною та достатньою підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування призначеного покарання, тому підстав для задоволення подання немає.

Керуючись ст. 78 КК України, ст. 166 КВК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні подання провідного інспектора Ужгородського МРВ філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який засуджений 29.01.2019 Ужгородським міськрайонним судом за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік, з покладеними на нього обов`язками відповідно до ст. 76 КК України і направлення його для відбування покарання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1