Провадження №1-кс/127/5292/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 червня 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого відділу СУ Головного управління Національної поліції у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий відділу СУ Головного управління Національної поліції у Вінницькій області майор поліції ОСОБА_6 , 02.06.2020 звернулася до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_4 . Клопотання мотивувала тим, що досудовим розслідуванням установлено, що 16.11.2019 близько 01 год. 20 хв., ОСОБА_4 у групі з ОСОБА_4 та іншими невстановленими слідством особами, знаходячись в громадському місці на території АЗС «Avantage 7», в с. Михайлівка по вул. Липовецька, 3, Вінницького району Вінницької області, діючи умисно, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, супроводжуючи свої дії особливою зухвалістю, демонструючи явну неповагу до існуючих правил поведінки у суспільстві й інших соціальних цінностей, групою осіб, розпочали безпричинно застосовувати насильство, а саме штовхати, наносити удари руками та ногами раніше незнайомим їм особам - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які в той час перебували на території АЗС разом зі своїми друзями та працівниками АЗС .
Своїми спільними діями, в ході безпричинної бійки, розпочатої ОСОБА_4 , ОСОБА_4 та невстановленими слідством особами, потерпілому ОСОБА_16 нанесено удари по обличчю та тілу, в результаті чого йому були спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми струсу головного мозку; перелому кісток носа зі зміщенням уламків, які відповідно до висновку експерта № 1486/1487 від 11.02.2020 належать до легких тілесних ушкоджень.
Крім цього, ОСОБА_9 нанесено удари по обличчю, в область голови та удари руками і ногами по тілу; ОСОБА_15 нанесено удар кулаком в область обличчя та удари ногами по тілу; ОСОБА_10 нанесено удар кулаком по тілу, внаслідок чого він впав на землю та нанесено декілька ударів ногами по тілу; ОСОБА_8 , який перешкоджав спричиненню тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 , нанесено удар ногою по тілу та удар по голові; ОСОБА_11 нанесено удар кулаком в область голови; ОСОБА_13 , нанесено удар кулаком по тілу, внаслідок чого він впав на землю та нанесено удари ногами по тілу.
Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчинені злочину передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, в хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, вчиненому групою осіб.
02.06.2020, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, не працюючого раніше не судимого, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 Кримінального кодексу України.
Вина підозрюваного ОСОБА_4 в інкримінованому йому злочині підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, зокрема:протоколами прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення;протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 ;протоколами допиту свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_4 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 ; висновком судово-медичного експерта №1486/1487 від 11.02.2020;відеозаписом з камер відеоспостереження з АЗС с. Михайлівка та іншими матеріалами кримінального провадження.
З огляду на викладене є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 причетний до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Обєднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_4 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань, кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.
Враховуючи вищевикладене ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 296 Кримінального кодексу України, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до чотирьох років, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ч. 3 ст. 12 Кримінального кодексу України є злочином середньої тяжкості.
Відповідно до частини 2, статті 181 Кримінального процесуального кодексу України, відносно ОСОБА_4 може бути застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки він підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Разом із цим, у вказаному кримінальному провадженні існують ризики передбачені частиною 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, зокрема:переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_4 усвідомлює тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винним в інкримінованому кримінальному правопорушенні;незаконного впливу підозрюваного на свідків та потерпілих, оскільки згідно статті 23 Кримінального процесуального кодексу України суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно; перешкоджання ОСОБА_4 кримінальному провадженню іншим чином, наприклад, шляхом повідомлення співучасників, які на даний час не встановлені, про його викриття.
Застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти вищевказаним ризикам, оскільки:особисте зобов`язання, є недостатньо суворим запобіжним заходом, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та міру можливого покарання, особу підозрюваного, його репутацію та соціальні зв`язки;особиста порука, оскільки в ОСОБА_4 відсутні поручителі, які заслуговують на довіру та зможуть доставити останнього до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу;застава, оскільки в разі сплати застави він зможе продовжити злочинну діяльність чи переховуватися від слідства та суду.
Всі вищевказані обставини, у своїй сукупності свідчать про те, що застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 в рамках даного кримінального провадження є недоцільним та малоефективним, оскільки вони не можуть запобігти наявним ризикам.
В зв`язку із цим, існує необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_4 забіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий просить його клопотання задовольнити.

Прокурор просив клопотання слідчого задовольнити та обрати підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту в період доби.
Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник в судовому засіданні заперечували з приводу застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний період доби та просили обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Слідчий суддя, дослідивши вказане клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши думку прокурора, підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 194 ч. 1 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Згідно ст. 177 ч. 1 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст.177 ч. 2 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 181 ч. 1, 2 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Даний арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинення злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесені 16.11.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296КК України.
02.06.2020року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296КК України.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Також, суд звертає увагу на те, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування (рішенні у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984).

На думку суду, відомості та докази, що містяться в доданих до клопотання слідчого матеріалах, у їх сукупності дають підстави вважати, що підозра про ймовірну причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин, є обґрунтованою.

На теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні злочину за яке законом передбачено покарання у вигляді обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на строк до чотирьох років, а також особу підозрюваного, який зареєстрований та має постійне місце проживання, раніше не судимий, за місцем проживання зарекомендував себе з позитивної сторони, однак останній не працює, тобто не має постійного джерела доходу, не одружений, а тому суд під час розгляду клопотання дійшов обґрунтованого висновку, що підозрюваний перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, у цьому ж кримінальному провадженні та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Прокурором в ході розгляду даного клопотання доведено, що вказані в клопотанні обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному випадку є недоцільним і саме домашній арешт в нічний період доби із покладенням певних обов`язків може запобігти зазначеним в клопотанні ризикам.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 181 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період доби з 22 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв., за адресою: АДРЕСА_1 , строком на два місяці, тобто до 01 серпня 2020 року (в межах строку досудового розслідування).

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки, а саме: 1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; 2) не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; 4) утримуватись від спілкування із потерпілим ОСОБА_7 та свідками ОСОБА_17 та ОСОБА_8 у даному кримінальному провадженні; 5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Ухвала про застосування домашнього арешту до ОСОБА_4 діє до 01.08.2020.

Копію ухвали направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_4 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя