У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2020 року Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Черкаси кримінальне провадження № 0001276 по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 115 КК України, -

в с т а н о в и в :

У провадженні Черкаського районного суду Черкаської області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 115 КК України.

Дане кримінальне провадження підсудне Черкаському районному суду Черкаської області. Угод про визнання винуватості чи про примирення до суду не надходило. Підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту прокурору немає.
У підготовчому засіданні учасники провадження висловили думку про можливість призначення кримінального провадження до судового розгляду.
Суд вважає, що кримінальне провадження має бути призначене до судового розгляду на підставі обвинувального акту, у відкритому судовому засіданні, за участю: обвинуваченого, захисника, прокурора, потерпілих та свідків.
У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою з підстав наявності ризиків, визначених ч. 2 ст. 177 КПК України. ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 115 КК України. В момент вчинення кримінальних правопорушень перебував у стані алкогольного сп`яніння, веде аморальний спосіб життя, не працює, в житті суспільства участі не приймає. Усвідомлюючи всі випливаючи наслідки свідомо вчинив ряд кримінальних правопорушень, що свідчить про небажання переосмислити свої дії без ізоляції для суспільства, та в свою чергу свідчить про наявність ризику вчинення нового кримінального правопорушення (п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України). Крім того ОСОБА_8 суспільно-корисною працею не займається, постійного законного джерела доходів не має, постійного місця проживання не має, а тому матиме реальну можливість змінити місце проживання та переховуватись від суду, що перешкоджатиме досягненню завдання кримінального провадження та досягненню цілей покарання, про що свідчить його поведінка яка спрямована на уникнення від кримінальної відповідальності, оскільки після вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України з місця вчинення зник, намагався видозмінити слідову картину злочину, та спалив будинок (п.1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Окрім того, необхідно прийняти до уваги той факт, що свідки кримінального правопорушення проживають населеному пункті, де раніше проживав обвинувачений, та останній знає їх місце знаходження та проживання. Крім того, на даний час судом ще не досліджувалися будь-які докази, а тому наявний ризик того, що обвинувачений може впливати на потерпілого, понятих та експертів у кримінальному провадженні, що свідчить про реальну наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконний вплив на свідків, експертів та потерпілого у кримінальному провадженні.

Крім того, враховуючи, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочинів із застосуванням насильства, які спричинили загибель людини, є за необхідне застосувати положення ч. 4 ст. 183 КПК України та не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.

Обвинувачений та захисник покладались на розсуд суду щодо клопотання прокурора.

Потерпілі підтримали клопотання прокурора.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку про можливість продовження обвинуваченому міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою з наступних підстав.
ст. 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
У п. 48 рішення ЄСПЛ по справі «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 року зазначено, що «Слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів або інформація, які б могли переконати об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, скоїла злочин» (см. Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, judgment of 30 August 1990, Series A no. 182, pp. 16-17, § 32).

При вирішенні питання щодо продовження ОСОБА_8 заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді триманні під вартою, колегія суддів погоджується з висновком органу досудового слідства про існування обґрунтованої підозри, щодо можливого вчинення саме ОСОБА_8 злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 115 КК України.

«Існування розумної підозри, що заарештована особа вчинила правопорушення, є умовою sine qua non для тривалого тримання під вартою, але через деякий час ця умова перестає бути достатньою. У таких випадках Суд повинен встановити, чи інші підстави, наведені судовими органами, виправдовують подальше позбавлення свободи. У разі «відповідності» і «достатності» таких підстав Суд має також з`ясувати, чи компетентні національні органи виявили «особливу ретельність» у здійсненні провадження (див. рішення у справах «Контрада проти Італії» (Contrada v. Italy) від 24 серпня 1998 року, Reports 1998V, с. 2185, п. 54, та «I. A. проти Франції» (I. A. v. France) від 23 вересня 1998 року, Reports 1998VII, с. 29782979, п. 102)» п. 153 рішення ЄСПЛ по справі «Лабіта проти Італії» від 06.04.200 року.

Окрім існування обґрунтованої підозри колегія суддів, приймає до уваги той факт, що ОСОБА_8 обвинувачується у скоєнні тяжких та особливо тяжкого злочину, що збільшує ймовірність ризику переховування особи від суду. (У справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів", тобто тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту).
Додаткового на обґрунтування ризику можливого переховування обвинуваченого від суду, колегія суддів оцінює особу обвинуваченого, який є не працюючим, не одруженим, не має на утриманні неповнолітніх або малолітніх дітей, не має постійного місця проживання, перебуває на іспитовому строці за вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 05.03.2020 року, у зв`язку з чим можливо зробити висновок про те, що ОСОБА_8 не має міцних соціальних зв`язків, які були б засобом превенції від можливої подальшої девіантної поведінки, або стримуючим засобом від ухилення явки до суду. Суд наголошує: обвинувачений не працевлаштований і не займається пошуком роботи, що впливає на його матеріальний стан, оскільки у нього відсутній дохід для забезпечення нормальних умов для проживання та існування, що може спонукати обвинуваченого до вчинення нових злочинів.

ОСОБА_8 не має власного житла, а тому відповідно не має «зв`язку» з житлом, тобто з місцем де він постійно проживає/перебуває і де його можливо знайти.

Суди повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини. Такими ознаками є тяжкість та підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину, ухилення від явки до суду, продовження вчинення злочину.
Зважаючи на те, що ОСОБА_8 вчинив особливо тяжкий злочин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, і цей злочин пов`язаний з умисним позбавленням життя іншої особи, яке є найвищою соціальною цінністю у суспільстві, колегія суддів погоджується з положеннями, що викладені у рішенні ЄСПЛ «Летельє проти Франції», «Харченко проти України», а саме що у даній справі, з урахуванням презумпції невинуватості, превалює суспільний інтерес , який виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод.
До того ж суд враховує поведінку обвинуваченого під час скоєння злочину та після скоєння злочину. Зокрема, ОСОБА_8 , після вбивства ОСОБА_10 намагався приховати сліди злочину, шляхом понівечення шкіряного покрову обличчя потерпілого.

До того ж, колегія суддів приймає до уваги той ризик, що перебуваючи на волі, обвинувачений може здійснювати психічний або фізичний вплив на потерпілих, свідків, судових експертів, які на сьогодні не допитані.

І на останнє. За умови дії на території України карантину, що встановлений Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), який передбачає вжиття громадянами певних заходів, або утримання від певної поведінки, особливий режим роботи підприємств, установ, організацій, ОСОБА_8 перебуваючи на волі, та не маючи засобів для існування, може порушувати карантинні заходи і не з`являтися на виклики до суду, оскільки зареєстрований у с. Геронимівка Черкаського району Черкаської області і через припинення роботи міжміського громадського транспорту не зможе дістатися до м. Черкаси у судові засідання.

Відповідно до вимог ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.. 177 КПК України.

Розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого. Зокрема менш сувора міра запобіжного заходу аніж тримання особи під вартою, як то домашній арешт, є недоцільною у даній справі, оскільки обвинувачений не має власного житла і не має стабільного доходу.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України - суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, який спричинив загибель людини.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 314-317,331 КПК України,-

у х в а л и в:

Призначити кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 115 КК України до розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Черкаського районного суду Черкаської області на 07 травня 2020 року на 15 годину 30 хвилин.

В судове засідання забезпечити явку: обвинуваченого, захисника, потерпілих та свідків.

Про час та місце розгляду справи повідомити прокурора Черкаської місцевої прокуратури.

Клопотання прокурора Черкаської місцевої прокуратури про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) діб - задовольнити.

Продовжити раніше обраний відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів - до 27 червня 2020 року включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченому та надіслати на адресу ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» - для виконання.
На ухвалу, в частині, що стосується вирішення питання щодо продовження міри запобіжного заходу, може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Черкаський районний суд Черкаської області у строки, встановлені чинним КПК України. У іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3