ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1903/20 Справа № 174/234/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
про відмову у відкритті провадження

26 травня 2020 року м. Дніпро

Суддя-доповідач Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду ОСОБА_2 , ознайомившись з апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_3 , який приймав участь в розгляді кримінального провадження у суді першої інстанції, на вирок Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 13 квітня 2020 року щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 301 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Вироком Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 13 квітня 2020 року, затверджено угоду про визнання винуватості від 31 березня 2020 року у кримінальному провадженню №0000020 ивід 20 січня 2020 року, укладену між прокурором Вільногірського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_4 , з другого боку. Визнано винуватим ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст. 301 КК України та призначено покарання, узгоджене сторонами, у виді позбавлення волі строком 4 роки 6 місяців. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбування покарання звільнено з випробуванням з іспитовим строком 3 роки, та покладено на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України. Окрім того, судом вирішено питання про стягнення процесуальних витрат та долю речових доказів у кримінальному провадженні.
Не погодившись з вказаним рішенням, прокурор звернувся до суду із апеляційною скаргою.
Перевіривши апеляційну скаргу на відповідність вимогам кримінального процесуального закону вважаю, що у відкритті провадження слід відмовити, виходячи з таких підстав.
Статтею 394 КПК України встановлені особливості оскарження окремих судових рішень, у тому числі і вироків суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим. Так, п. 2 ч. 4 ст. 394 КПК України передбачено, що вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
З матеріалів кримінального провадження видно, що вирок щодо ОСОБА_4 ухвалено у відповідності до умов угоди про визнання винуватості від 31 березня 2020 року, укладеної між прокурором Вільногірського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 та обвинуваченому призначено покарання, яке було узгоджене сторонами угоди.
При цьому, прокурор в своїй апеляційній скарзі вказує на незастосування судом положень ст.ст. 96-1, 96-2 КК України у вигляді спеціальної конфіскації у власність держави порнографічних предметів, кіно- та відеопродукції, матеріальних носіїв комп`ютерних програм, засобів їх виготовлення, розповсюдження та демонстрування, а саме - мобільний телефон, опечатаний та поміщений до спеціального пакету №7121364, системний блок, який опечатано у поліетиленовий пакет з паперовою біркою.
Положеннями ч. 1 ст. 96-1 КК України визначено, що спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 150, статтею 154, частинами другою і третьою статті 159-1, частиною першою статті 190, статтею 192, частиною першою статей 204, 209-1, 210, частинами першою і другою статей 212, 212-1, частиною першою статей 222, 229, 239-1, 239-2, частиною другою статті 244, частиною першою статей 248, 249, частинами першою і другою статті 300, частиною першою статей 301, 302, 310, 311, 313, 318, 319, 362, статтею 363, частиною першою статей 363-1, 364-1, 365-2 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.
Отже, системний аналіз чинного кримінального закону указує на те, що спеціальна конфіскація не є покаранням, а віднесена до інших заходів кримінально-правового характеру, передбачених розділом ХІV Загальної частини КК України.
Між тим, вирок на підставі угоди оскаржується прокурором виключно з підстав, з яких він не може бути оскаржений відповідно до положеннь ст. 394 КПК України.
Згідно з вимогами ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 КПК України.
Враховуючи викладене, вважаю, що апеляційна скарга прокурора не може бути прийнята до провадження апеляційним судом, тому у відкритті провадження слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 394, 399 КПК України, суддя -доповідач, -

П О С Т А Н О В И В:
У відкритті провадження за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_3 , який приймав участь в розгляді кримінального провадження у суді першої інстанції на вирок Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 13 квітня 2020 року щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 301 КК України - відмовити.
Копію ухвали про відмову у відкритті провадження разом з апеляційною скаргою невідкладно надіслати особі, які її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_2