Справа № 761/3418/20
Провадження № 1-кс/761/2545/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2020 року м.Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого СУ ГУ НП в м.Києві у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за №0004519, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна в ході обшуку та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

У провадження слідчого судді надійшла скарга адвоката адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого СУ ГУ НП в м.Києві у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за №0004519, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна в ході обшуку, який відбувся 16.01.2020 року за адресою: АДРЕСА_1 та зобов`язання вчинити дії повернути тимчасово вилучене майно, належне ОСОБА_4 .

В судове засідання представник володільця вилученого майна, адвокат ОСОБА_3 , неодноразово не з`явився.

Із урахуванням того, що для розгляду вказаної категорії скарг встановлено скорочені терміни, а скаржник до суду не з`явився та свого представника не направив, у такий спосіб реалізувавши своє право на самостійне обстоювання правової позиції згідно ст. 22 КПК України, тому з метою дотримання вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, слідчий суддя вважає за доцільне розглянути скаргу у його відсутність

Слідчий, бездіяльність якого оскаржується, у судове засідання не з`явився, неявка якого, відповідно до ч.3 ст. 306 КПК України, не є перешкодою для розгляду скарги.

Проаналізувавши доводи скарги, вивчивши матеріали, долучені до неї слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованих підстав для відмови у задоволенні скарги виходячи з наступного.

Так, слідчим суддею встановлено, що в провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004519 від 25.04.2018, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 209, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 358 КК України.
В межах вказаного кримінального провадження 16.01.2020 на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_5 від 17.12.2020 проведено обшук приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем знаходження офісу ОСОБА_6 , в ході якого було виявлено та вилучено майно, що є предметом розгляду за скаргою.
Також встановлено, що ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м.Києва від 16.03.2020 року було задоволено клопотання прокурора відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_7 що подане в межах кримінального провадження. внесеого в ЄРДР за № 0004519 від 25.04.2018 року та накладено арешт на майно, яке було вилучено 16.01.2020 року під час проведення обшуку приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем знаходження офісу ОСОБА_6 .
Так, частиною 7 ст. 236 КПК України визначено, що при обшуку слідчий має право вилучати речі та документи, які мають значення для кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Частиною 2 ст. 168 КПК України регламентовано, що тимчасове вилучення майна може здійснюватись під час обшуку.
Стаття 169 КПК України містить положення щодо порядку припинення тимчасово вилученого майна. Так, таке майна повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

Виходячи з викладеного вище слідчий суддя приходить до висновку, що майно, яке було виличено в ході обшуку 16.01.2020 р., не має статусу тимчасово вилученого майна у розумінні статті 167 КПК України, оскільки на таке майно ухвалою слідчого судді накладено арешт, а тому доводи заявника не знаходять свого підтвердження доказами у судовому засіданні, що є належною підставою для відмови у задоволенні скарги.
Враховуючи наведене, керуючись ст. 167, 168, 237, 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого СУ ГУ НП в м.Києві у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за №0004519, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна в ході обшуку та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає, разом з тим на неї можуть бути подані заперечення під час підготовчого провадження у суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1