Ухвала
Іменем України
14 лютого 2020 року

м. Київ
справа № 295/17116/19

провадження № 51-780ск20
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5

на ухвалу Житомирського апеляційного суду від 28 січня 2020 року про відмову

у відкритті провадження за його апеляційною скаргою,
встановив:
Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 15 листопада 2019 року надано дозвіл слідчим у кримінальному провадженні

№ 0000611, а за їх дорученням працівникам УКР ГУНП в Житомирській області на проведення обшуку в іншому володінні автомобілі марки «ЗАЗ Ланос».
Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 28 січня 2020 року відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на вказану ухвалу слідчого судді.
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 порушує питання про скасування ухвали суду апеляційної інстанції та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону. Вказує на те, що ухвала слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку житла та іншого володіння особи з урахуванням висновку, викладеного в постанові Верховного Суду України від 12 жовтня

2017 року (справа № 757/49263/15-к), підлягає апеляційному оскарженню.

Перевіривши доводи касаційної скарги та додану до неї копію ухвали апеляційного суду, Верховний Суд дійшов такого висновку.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 309 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) ухвала слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку житла та іншого володіння особи оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.
Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Таким чином, суд апеляційної інстанції, установивши, що апеляційну скаргу подано на ухвалу слідчого судді, яка не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, і така ухвала постановлена ним у межах його компетенції, прийняв обґрунтоване рішення про відмову у відкритті апеляційного провадження. Колегія суддів вважає таке рішення обґрунтованим, оскільки воно постановлене з дотриманням вимог кримінального процесуального закону.
Доводи, наведені касаційній скарзі щодо необхідності врахування висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові від 12 жовтня 2017 року (справа № 757/49263/15-к), з яким погодилася Велика Палата Верховного Суд у постанові від 23 травня 2018 року (справа № 243/6674/17), не є обґрунтованими, оскільки в цьому кримінальному провадженні слідчий суддя ухвалив рішення в межах повноважень, наданих йому кримінальним процесуальним законом.

Верховним Судом не встановлено обставин, які були б підставами для скасування ухвали суду апеляційної інстанції за доводами касаційної скарги захисника.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Верховний Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на ухвалу Житомирського апеляційного суду від 28 січня 2020 року про відмову у відкритті провадження

за його апеляційною скаргою.

Ухвала оскарженню не підлягає.
С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3