Справа №585/1459/19 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/823/19 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області, від 31 липня 2019 року, якою

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого у АДРЕСА_2 , відповідно до ст. 89 КПК України раніше не судимого,

на підставі ст. 309 ч. 4 КК України звільнено від кримінальної відповідальності за ст. 309 ч. 1 КК України із закриттям кримінального провадження №000212, від 3 квітня 2019 року.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати в сумі 942,06 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Судом встановлено, що ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 309 ч. 1 КК України, за наступних обставин.

3 квітня 2019 року вранці ОСОБА_7 , знаходячись на центральному кладовищі в м. Ромни, виявив поблизу однієї з могил два поліетиленові пакунки, всередині яких знаходилася суха речовина рослинного походження зеленого кольору яка є наркотичним засобом канабісом. Усвідомлюючи, що дані речовини є наркотичним засобом канабісом, ОСОБА_7 забрав поліетиленові пакунки разом з речовиною рослинного походження, що є наркотичним засобом канабіс, тим самим, придбавши вказаний наркотичний засіб, поклавши пакети в кишеню своєї куртки та направився з кладовища до місця свого проживання.

3 квітня 2019 року, о 15 год. 20 хв., у м. Ромни по вул. Залізнична працівниками поліції було зупинено ОСОБА_7 , який зберігав при собі два поліетиленові пакунки, всередині яких знаходилася суха, подрібнена, речовина рослинного походження, що є особливо небезпечним наркотичним засобом канабіс, масою, в перерахунку на висушену речовину, 11,82 г та 2.59 г відповідно.

У ході судового розгляду суд дійшов до висновку про необхідність звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, передбаченої ст. 309 ч. 1 КК України, на підставі ст. 309 ч. 4 КК України.

Звільняючи ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ст. 309 ч. 1 КК України та закриваючи кримінальне провадження, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_7 визнав той факт, що він незаконно придбав та зберігав наркотичний засіб без мети збуту, тобто вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, та знаходився на стаціонарному лікуванні в 12 відділенні КЗ СОР 1 ОСЛ м. Ромни з 6 травня по 5 червня 2019 року з діагнозом «Психічні розлади та розлади поведінки, внаслідок вживання алкоголю та інших психоактивних речовин (каннабіоїдів). Синдром залежності F 19.2», що вбачається з довідки головного лікаря КЗ СОР 1 ОСЛ м. Ромни.

У поданій апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні в якій прокурор ставить питання про скасування ухвали суду та призначення нового судового розгляду у суді першої інстанції.

Свої апеляційні вимоги прокурор обґрунтовує тим, що суд, звільняючи ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність.

Прокурор звертає увагу на те, що обвинувачений ОСОБА_7 , визнавши вину за ст. 309 ч. 1 КК України і долучивши довідку про його лікування від наркоманії, не заявляв клопотання про його звільнення від кримінальної відповідальності.

Такі обставини, на думку прокурора, виходячи з вимог ст. 286 ч. 4 КПК України та ст. 309 ч. 4 КК України, не зобов`язували суд вирішувати питання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності без відповідного клопотання сторони захисту.

Крім того, прокурор звертає увагу, що суд, в порушення ст. 309 ч. 4 КК України, під час судового розгляду належним чином не перевірив чи потребував обвинувачений лікування від наркотичної залежності та чи добровільно він звернувся в лікувальний заклад для проходження лікування.

Не погоджуючись з апеляційною скаргою, обвинувачений ОСОБА_7 у своїх запереченнях вказує, що він добровільно звернувся в медичний заклад і пройшов курс лікування від наркоманії, а тому суд, у відповідності до ст. 309 ч. 4 КК України, дійшов до правильного висновку про необхідність звільнення його від кримінальної відповідальності за ст. 309 ч. 1 КК України.

Заслухавши суддю доповідача щодо суті вироку та поданих апеляційних скарг, думку прокурора ОСОБА_6 про підтримку апеляційної скарги прокурора та пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 про заперечення апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження та, піддавши аналізу мотиви апеляційних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, постановляючи відносно ОСОБА_7 ухвалу про звільнення останнього від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону яке привило до неправильного застосування судом закону України про кримінальну відповідальність.

Так, з матеріалів кримінального провадження, зокрема із журналу та звукозапису судового засідання, яке відбулось 31 липня 2019 року вбачається, що суд за клопотанням обвинуваченого ОСОБА_7 долучив до матеріалів кримінального провадження довідку лікаря КЗ СОР 1 ОСЛ м. Ромни, від 30 липня 2019 року, щодо перебування ОСОБА_7 на стаціонарному лікуванні в 12 відділенні КЗ СОР 1 ОСЛ м. Ромни з 6 травня по 5 червня 2019 року з діагнозом «Психічні розлади та розлади поведінки, внаслідок вживання алкоголю та інших психоактивних речовин (каннабіоїдів). Синдром залежності F 19.2» (а. п. 22, 29 30, 34).

При цьому, у судовому засіданні ОСОБА_7 , прохаючи суд долучити вищевказану довідку до матеріалів справи, клопотання про його звільнення від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 309 ч. 4 КК України, не заявляв, а суд також, долучивши до матеріалів справи вказану довідку, не тільки не ініціюював обговорення питання щодо можливості звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку з цим, а також не перевірив обставин можливості та необхідності звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ст. 309 ч. 1 КК України, шляхом застосування ст. 309 ч. 4 КК України.

Крім того колегією суддів було встановлено, що у судових дебатах прокурор ставив питання про призначення ОСОБА_7 покарання за ст. 309 ч. 1 КК України у виді обмеження волі, із можливістю звільнення від відбування покарання з випробуванням, а обвинувачений ОСОБА_7 висловив свою позицію щодо достатності призначення йому покарання у виді штрафу.

За змістом ст. 309 ч. 4 КК України, підставою для звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 309 ч. 1 КК України є добровільність звернення до лікувального закладу та факт лікування особи від наркоманії.

Колегія суддів вважає, що висновок суду щодо можливості звільнення від ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ст. 309 ч. 1 КК України є передчасним, оскільки суд, в порушення вимог ст. 309 ч. 4 КК України, не з`ясував, чи добровільно ОСОБА_7 звернувся до лікувального закладу КЗ СОР 1 ОСЛ м. Ромни та на що було направлене лікування ОСОБА_7 , зокрема лікування від наркозалежності з метою попередження подальшого вживання наркотиків, чи від психічних розладів пов`язаних із вживанням наркотичних засобів та алкоголю?

Колегія суддів вважає, що не з`ясування судом першої інстанції цих обставин призвело до передчасного висновку суду про можливість звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження відносно нього, що стало наслідком істотного порушення судом вимог кримінального процесуального закону та неправильного застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, а саме, ч. 4 ст. 309 КК України, що у відповідності до ст. ст. 409; 410; 412; 413 КПК України, є підставою для скасування прийнятого судового рішення.

Крім того, у ході апеляційного розгляду колегією суддів були встановлені й інші істотні порушення судом вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення та, відповідно до ст. ст. 409; 412 КПК України, також є підставою для скасування ухвали суду.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що суд, встановивши, що ОСОБА_7 в повному обсязі визнає вину за ст. 309 ч. 1 КК України, визнав за недоцільне дослідження доказів з цього приводу.

У той же час, з звукозапису судового засідання вбачається, що суд, в порушення вимог ст. 349 ч. 3 КПК України, належним чином не роз`яснив обвинуваченому ОСОБА_7 обмеження його права на апеляційне оскарження рішення з приводу обставин, які не досліджувались судом.

На думку колегії суддів, такі дії суду призвели до істотного порушення судом вимог ст. 349 ч. 3 КПК України, як кримінального процесуального закону, та призвели до порушення права на захист обвинуваченого ОСОБА_7 .

Крім того, колегія суддів звертає увагу й на те, що суд, в порушення вимог ст. 52 ч. 2 п. 3 КПК України, належним чином не перевірив необхідності забезпечення ОСОБА_7 захисником, оскільки з довідки лікаря КЗ СОР 1 ОСЛ м. Ромни, від 30 липня 2019 року, суд, встановивши наявність психічні вад здоров`я у обвинуваченого ОСОБА_7 , які можуть перешкоджати ОСОБА_7 повною мірою реалізовувати свої права, як обвинуваченого, не вирішив питання про необхідність участі захисника у судовому провадженні, для здійснення захисту обвинуваченого ОСОБА_7 .

За таких обставин колегія суддів вважає, що ухвала суду відносно ОСОБА_7 не може вважатись законною у зв`язку з істотним порушенням судом вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням судом закону України про кримінальну відповідальність, а тому вказана ухвала суду підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду у суді першої інстанції іншим складом суду.

Керуючись ст. ст. 404; 405; 407; 409; 410; 412; 413; 418; 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити.

Ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області, від 31 липня 2019 року, якою ОСОБА_7 , на підставі ст. 309 ч. 4 КК України звільнено від кримінальної відповідальності за ст. 309 ч. 1 КК України із закриттям кримінального провадження, скасувати.

Призначити новий судовий розгляд матеріалів кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 за ст. 309 ч. 1 КК України у суді першої інстанції іншим складом суду.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4