Провадження № 1-кп/734/102/20 Справа № 734/764/20
В И Р О К

іменем України

31 березня 2020 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до ЄРДР 27.12.2019 р. за № 0000112 у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Розсошенці, Полтавського району, Полтавської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, військовослужбовця строкової служби військової частини НОМЕР_1 , солдата, курсанта 1 навчального курсу школи піхотинців, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,-

в с т а н о в и в:

солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем строкової військової служби військової частини НОМЕР_1 в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 1-2, 4, 24 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, ст.ст. 4, 11, 16, 49, 127-128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV, 22.12.2019 самовільно без поважних причин залишив розташування військової частини НОМЕР_1 в умовах особливого періоду та перебував поза її межами до 27.02.2020 року.

18 березня 2020 року між прокурором військової прокуратури Деснянського гарнізону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , у присутності захисника ОСОБА_4 укладена угода про визнання винуватості у відповідності ст. 472 КПК України.

Згідно вказаної угоди прокурор військової прокуратури Деснянського гарнізону ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 4 ст. 407 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин. При цьому, обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

За вказаною угодою обвинуваченому ОСОБА_5 з урахуванням рівня суспільної небезпечності вчиненого злочину, його особи, а саме те, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, щиро кається та беззастережно визнає свою винуватість, активно сприяв розкриттю злочину, з урахуванням кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, на підставі ст. 69 КК України узгоджено більш м`який вид покарання, що не зазначений в санкції ч. 4 ст. 407 КК України, у виді 3 місяців арешту на гауптвахті.

В угоді викладені наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 476 КПК України, та наслідки невиконання цієї угоди.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим. Відповідно до ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано органами досудового розслідування обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, а саме самовільне залишення військової частини військовослужбовцем строкової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

Обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє свої права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання.

Суд дійшов висновку про те, що угода про визнання винуватості між прокурором військової прокуратури Деснянського гарнізону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови угоди не суперечать вимогам КПК України і КК України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права свободи та інтереси сторін або інших осіб. При цьому, сторонами угоди при узгодженні покарання враховані характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, які обтяжують покарання.
Вивчивши угоду про визнання винуватості, вислухавши думку прокурора, захисника, пояснення обвинуваченого, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди між прокурором військової прокуратури Деснянського гарнізону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 та призначення узгодженого сторонами із застосуванням ст. 69 КК України більш м`якого покарання, яке не зазначене в санкції ч. 4 ст. 407 КК України у виді 3 місяців арешту на гауптвахті.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_5 залишити тримання під вартою.

Цивільний позов не заявлено.

Судові витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ст. ст. 368, 369, 371, 373- 376 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 18 березня 2020 року між прокурором військової прокуратури Деснянського гарнізону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000112 від 27.12.2019 року.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді арешту на гауптвахті строком 3 (три) місяці.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_5 залишити тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 27.02.2020 року з 13 год. 30 хв.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Згідно ст. 376 ч. 6 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя