УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про призначення судового розгляду

Справа №: 755/245/20
Провадження: 1-кп/755/424/20

"17" січня 2020 р.

м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва у складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.10.2019 за № 0008908 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 186 ККУкраїни, встановив :

у провадження суду надійшов цей обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні, з огляду на що у ньому було призначено підготовче судове засідання, на розгляд у якому винесено питання, регламентовані ст.ст. 314-316 КПК України.

Сторони кримінального провадження з боку обвинувачення та захисту вважали за можливе призначити кримінальне провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні, оскільки обвинувальний акт складений із дотриманням вимог ст. 291 КПК України, підстав для закриття провадження, внесення подання про визначення підсудності немає.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт, вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, з наступних підстав.

Дане кримінальне провадження підсудне Дніпровському районному суду м. Києва відповідно до ст.ст. 32, 33 КПК України.

Підстав для закриття чи зупинення кримінального провадження в підготовчому судовому засіданні не встановлено.

Угод про визнання винуватості чи про примирення у порядку статтей 468-475 КПК України до суду не надійшло.

Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінального процесуального законодавства, тобто він містить відомості, передбачені п.п. 1-9 ч. 2 ст. 291 КПК України, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону. До обвинувального акту додані документи, передбачені ч. 4 ст. 291 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні, відповідно до положень ч. 2 ст. 318, п. п. 19, 25, 26 ч. 1 ст. 3 КПК України, судом визначено коло осіб з боку обвинувачення та захисту, які братимуть участь у судовому розгляді.

Таким чином, наявні достатні підстави для призначення судового розгляду на підставі даного обвинувального акта.

Зазначене судове засідання, з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження, слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України, відсутні.

Також, у підготовчому судовому засіданні прокурором було заявлене клопотання про обрання/застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з можливістю внесення застави у розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з огляду на наявність обставин, регламентованих ст. 177, п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, враховуючи особу обвинуваченого.

Разом з тим, прокурор вважав за доцільне застосувати до обвинуваченого на час утримання його під вартою заходи безпеки зважаючи, що під час досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні до обвинуваченого ОСОБА_4 , на підставі постанови про застосування заходів безпеки від 21.12.2019, у зв`язку з тим, що він являється свідком в іншому кримінальному провадженні, розслідуваному за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, обвинуваченим у якому є ОСОБА_5 , який на той час і до сьогодні утримується під вартою у ДУ «Київський слідчий ізолятор», було застосовано заходи безпеки у вигляді утримання ОСОБА_4 в Ізоляторі тимчасового тримання ГУ НП у м. Києві, з метою уникнення впливу на нього та запобіганню схилити його до зміни в суді наданих ним показів в якості свідка під час досудового розслідування, з боку ОСОБА_5 . Вказане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, яке внесене до ЄРДР за №0006338 від 29.07.2019, наразі розглядається Дніпровським районним судом м. Києва. Обвинувачений ОСОБА_5 , як зазначив прокурор, неодноразово вислювлював погрози в бік ОСОБА_4 , та сам по собі є людиною агресивною, крім того, раніше судимий 24.11.2008 за ч. 4 ст. 187, п.п. 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України до 13 років позбавлення волі, звільнений за відбуттям строку покарання 13.09.2017.

Обвинувачений з приводу застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою поклався на розсуд суду. При цьому, підтримав позицію прокурора щодо застосування до нього заходів безпеки у вигляді утримання в Ізоляторі тимчасового тримання ГУ НП у м. Києві, оскільки отримані ним погрози фізичної розправи, повідомлення від знайомих, що його шукають, у світлі обставин, що підлягають встановленню при розгляді кримінального провадження №0006338 від 29.07.2019, та його участь у ньому, сприймаються обвинуваченим як реальна загроза його життю.

Суд, дослідивши наявні матеріали провадження, вивчивши письмове клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу, долучені до нього документи, заслухавши думку учасників кримінального провадження, приходить до наступного.

Згідно ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Також, суд ураховує, що згідно ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ч. 1 ст. 177 КПК України).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 2 ст. 177 КПК України).

Відповідно до норм ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, визначені п.1-п.3 ч. 1 даної статті, а саме: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризуються особу підозрюваного, та визначені у п.1-п.12 ч. 1 вказаної статті.

У цій ситуації, у вказаному кримінальному провадженні було висунуто обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 186 КК України, а саме у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, за обставин викладених у сформульованому обвинуваченні, що міститься в обвинувальному акті.

Суд вважає, що на даний час наявні достатні підстави вважати дійсним існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, на підставі викладених прокурором у клопотанні обставин в обґрунтування їх наявності, та неможливості їх запобігання і забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, з огляду на те, що ризик переховування ОСОБА_4 від суду обумовлюються тим, що він, усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, може навмисно переховуватися від суду з метою уникнення відповідальності, беручи до уваги, що ОСОБА_4 раніше судимий за злочин проти власності та звільнений від відбуття реального строку покарання у виді 4 років позбавлення волі, з випробувальним терміном на 1 рік 6 місяців, у період якого два обвинувальних акти відносно нього ж скеровано до суду, кінцеве рішення по яким на даний час не приймалось; ризик незаконного впливу на потерпілого та свідків обумовлений тим, що обвинувачений шляхом підмовляння, підкупу, погроз може схиляти їх до дачі неправдивих показань, відмови від явки до суду, що негативно вплине на хід судового розгляду кримінального провадження; ризик вчинення ОСОБА_4 іншого кримінального правопорушення обумовлений тим, що обвинувачений офіційно не працевлаштований, не має належного джерела прибутку, а свої побутові потреби може задовольняти шляхом вчинення корисливих злочинів, вчинити інший аналогічний злочин, адже останній раніше судимий за вчинення злочину проти власності та після цього та після направлення обвинувальних актів до суду ОСОБА_4 не став на шлях виправлення та продовжив свою злочинну діяльність, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, які характеризують його особу.

В ході обговорення питання доцільності обрання запобіжного заходу стосовно обвинуваченого, відповідно до обвинувального акту та указаного клопотання, про останнього встановлено такі відомості: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Києва, українець, громадянин України, офіційно непрацюючий, з середньою спеціальною освітою, вдівець, має на утриманні малолітнього сина 2012 року народження, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 12.02.2019 Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття реального строку покарання з випробувальним терміном на 1 рік 6 місяців; 27.06.2019 у рамках кримінального провадження № 0004139 від 23.05.2019 скеровано обвинувальний акт до Дніпровського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України; 30.08.2019 у рамках кримінального провадження №0006084 від 21.07.2019 скеровано обвинувальний акт до Дніпровського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України.

Обвинувачений на час вирішення даного питання за своїм віком і станом здоров`я не має специфічних особливостей стану здоров`я, має типові соціальні зв`язки для особи його віку та статусу, незадовільну репутацію.

На цей час, як потерпілий, так і свідок, в даному кримінальному провадженні не допитані, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років, раніше судимий, у період відбування покарання з іспитовим строком скоїв нові злочини, два обвинувальних акта за фактом вчинення яких, кожного окремо, на цей час розглядаються судом, докази передбачені ст. 84 КПК України з боку обвинувачення та захисту, у цей період, не досліджені, у світлі чого, з урахуванням наведених даних, суд уважає, що обставини регламентовані ст. 177, п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 194 вказаного Кодексу, є дійсними.

При цьому, вони обумовлені у світлі, як вказаних відомостей, так і факторів, пов`язаних з характером вказаної особи, його моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій він піддається до кримінальної відповідальності, з огляду на що об`єктивний спостерігач вважає, що, у даному конкретному випадку, обставини визначені ст. 177 КПК України щодо ризиків є обґрунтованими, оскільки вони підтверджуються наявними матеріалами, як і інші обставини визначені ч. 1 ст. 194 вказаного Кодексу.

Обставини регламентовані ст. 178 КПК України, у світлі даних про обвинуваченого, не є такими, що вказують на відсутність передумови визначеної п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України у поєднанні з характером висунутого обвинувачення та проведеним комплексом досліджених, у цій справі, доказів, та тих, які тільки мають бути в ньому вчинені.

Як наслідок, у цей період, є наявними обставини визначені ст. 177, п.п. 1-2 ч. 1 ст. 194, ст. 315 КПК України, які в своїй сукупності вказують на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, на підставі якої у цьому випадку висунуто відповідне обвинувачення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 вказаного Кодексу.
Щодо питання того чи є можливим уникнення наявним ризикам шляхом застосування іншого запобіжного заходу, то суд, у світлі факторів, пов`язаних з характером вказаної особи, його моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню, наявність у обвинуваченого судимості та перебування на розгляді у суді двох інших кримінальних провадження за злочини проти власності, розмір майнової шкоди, у завданні якої він обвинувачується, а також ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, що його створює обвинувачений, вважає не достатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання наявним ризикам.

Відомостей щодо інших обставин, які б переважили встановлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, або свідчили б про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, на даному етапі, судом не встановлено.

З огляду на що, суд вважає за доцільне, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів та оцінених в сукупності з усіма обставинами в даному кримінальному провадженні, у тому числі визначеними ст.ст. 177, 178, 183, 194, 315 КПК України, клопотання прокурора задовольнити, та обрати обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою у межах шістдесяти днів.

Також, суд, дотримуючись вимог ст. 183 КПК України, вважає за необхідне, з урахуванням обставин даного кримінального правопорушення та участі обвинуваченого у ньому, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, встановлених під час розгляду даного питання, а також практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, визначити обвинуваченому заставу у розмірі, який, на переконання суду, не є завідомо непомірним для нього, у світлі представлених судді матеріалів судового провадження, та буде достатнім для забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків, з урахуванням вимог ст. 182 вказаного Кодексу, а саме - 45 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 94 590 гривень 00 копійок, та покладенням відповідно обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Крім того, відповідно до положень ст. 1, п. в) ст. 2 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві», забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, в тому числі обвинувачених, здійснюється правоохоронними органами шляхом застосування заходів спрямованих на захист життя, житла, здоров`я та майна цих осіб від протиправних діянь, з метою створення необхідних умов для належного відправлення правосуддя.

Згідно ст. 3 вищевказаного Закону, рішення про застосування заходів безпеки приймається слідчим, прокурором, судом, у провадженні яких знаходяться кримінальні провадження щодо кримінальних правопорушень, у розслідуванні чи судовому розгляді яких брали або беруть участь особи, зазанчені у статті 2 цього Закону.

Здійснення заходів безпеки покладається за підслідністю на органи служби безпеки, Державного бюро розслідувань, органи внутрішніх справ, органи Національної поліції або Національне антикорупційне бюро України, у складі структур яких з цією метою створюються спеціальні підрозділи. Безпеку осіб, яких беруть під захист, якщо кримінальні провадження знаходяться у провадженні податкової міліції або суду, забезпечує за їх рішенням відповідно орган служби безпеки, Державного бюро розслідувань, орган внутрішніх справ, орган Національної поліції, Національне антикорупційне бюро України або орган чи установа виконання покарань, слідчий ізолятор.

Безпека осіб, які перебувають в установах виконання покарань чи слідчих ізоляторах або у місцях із спеціальним режимом тримання, забезпечується заходами, зазначеними у статтях 8, 11, 15, 16 цього Закону, за винятками, що випливають з вимог режиму їх тримання. Додатково до них можуть застосовуватися також такі заходи: переведення до іншої установи виконання покарань чи слідчого ізолятора або в інше місце із спеціальним режимом тримання; окреме тримання (ч. 1 ст. 19 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві»).

При цьому, виходячи з норм ст. 20 зазначеного Закону, підставою для вжиття заходів забезпечення безпеки осіб, зазначених у ст. 2 цього ж Закону, є дані, що свідчать про наявність реальної загрози їх життю, здоров`ю, житлу і майну, а приводом для вжиття заходів забезпечення безпеки учасників кримінального судочинства може бути: заява учасника кримінального судочинства, звернення керівника відповідного державного органу або ж отримання оперативної та іншої інформації про наявність загрози життю, здоров`ю, житлу і майну зазнчених осіб.

У цій ситуації, як вбачається з представлених суду матеріалів, ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 21.12.2019 під час досудового розслідування у межах даного кримінального провадження до ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 18.02.2020, з визначенням альтернативного запобіжного заходу застави у розмірі 45 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Разом з тим, відповідно до постанови старшого слідчого СВ Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 про застосування заходів безпеки від 21.12.2019, відносно ОСОБА_4 , в цьому ж кримінальному провадженні, було застосовано заходи безпеки та визначено утримувати його в Ізоляторі тимчасового тримання ГУ НП у м. Києві до 21.01.2020 року, із забороною надавати будь-яку інформацію щодо останнього та проводити будь-які дії без дозволу органу, який виніс таку постанову.

Передумовою вжиття таких заходів служило те, що ОСОБА_4 являється свідком у кримінальному провадженні № 0006338 від 29.07.2019, обвинуваченим у якому є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який на той час утримувався під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» та за умови поміщення до ДУ «Київський слідчий ізолятор» ОСОБА_4 ОСОБА_7 зможе впливати на ОСОБА_4 та схилити його до зміни в суді наданих ним показів в якості свідка під час досудового розслідування.

Суд погоджується із доводами прокурора, підтриманими самим обвинуваченим у судовому засіданні, щодо дійсності і на цей час обставин, які обумовили вжиття таких заходів безпеки стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , що підтверджується долученими стороною обвинувачення копіями витягу з ЄРДР по кримінальному провадженню №0006338 від 29.07.2019 та самого обвинувального акта у зазначеному провадженні, обвинувачення у якому пред`явлено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а також копією журналу судового засідання від 02.08.2019 у справі № 755/12060/19, з якого вбачається, що у межах кримінального провадження № 0006338, в присутності ОСОБА_5 у статусі підозрюваного здійснювався допит свідка ОСОБА_4 , який надавав покази з приводу відомих йому обставин, що стосуються вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 та можуть мати значення для кримінального провадження, в ході якого ОСОБА_4 вже вказував на існування загрози його життю. Крім того, судовий розгляд кримінального провадження №0006338 відносно ОСОБА_5 ще не завершено, а запобіжний захід у вигляді тримання останнього під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор», без визначення застави, продовжує свою дію.

Тому, враховуючи вищевикладене, вирішуючи питання про застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з урахуванням встановлення у судовому засіданні наявності передбачених ст. 20 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» підстав та приводу для вжиття заходів безпеки стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає за необхідне застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , на час утримання його під вартою, заходи безпеки у вигляді утримання в місці із спеціальним режимом тримання, а саме - Ізоляторі тимчасового тримання ГУ НП у м. Києві, та заборонити надавати будь-яку інформацію щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та проводити з ним будь-які дії без дозволу суду, оскільки, на переконання суду, існує реальна загроза життю та здоров`ю останнього.

Серед іншого, при визначенні строку проведення судового розгляду суд враховує положення ст. 28 КПК України в частині того, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки, а обвинувачення в найкоротший строк стало предметом судового розгляду.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 131-132, 182-184, 186, 193-194, 196-197, 314-318, 369-372, 376 КПК України, Закон України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві», суд постановив:

призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта у рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.10.2019 за № 0008908 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 186 ККУкраїни, у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва за адресою: м. Київ, вул. І. Сергієнка, 3, каб. 24, на 14:30 год. 27.01.2020.

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді утримання під вартою стосовно обвинуваченого задовольнити.

Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, у межах шістдесяти діб, а саме до 16.03.2020.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі 45 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 94 590 гривень 00 копійок у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на рахунок ТУДСАУ у місті Києві (одержувач - ТУДСАУ у місті Києві, код ЄДРПОУ - 26268059, банк одержувач - Державна казначейська служба України м. Київ, МФО - 820172, розрахунковий рахунок - № р/р № UA1012089; призначення платежу: застава за ... ( П.І.Б., дата народження особи за яку вноситься застава), згідно ухвали ... (назва суду).. від ( дата ухвали)... по справі №...., внесені ( П.І.Б. особи, що вносить заставу), із зобов`язанням обвинуваченого у разі такого внесення застави прибувати до суду за першою вимогою у рамках цього кримінального провадження та, у відповідності до положень ч. 5 ст. 194 КПК України, покладенням протягом 2 місячного терміну дії обов`язків, у разі внесення застави, з дня її внесення:

1. прибувати за кожною вимогою до суду.;
2. не відлучатись м. Києва без дозволу суду;
3. повідомляти суд про зміну місця проживання.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі визначеному в ухвалі суду, протягом строку її дії.

З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави, обвинувачений вважається таким, до якого обрано запобіжний захід у вигляді застави.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заходи безпеки та утримувати його в Ізоляторі тимчасового тримання ГУ НП у м. Києві, на час утримання особи під вартою, тобто до 16.03.2020.

Заборонити надавати будь-яку інформацію щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та проводити будь-які дії без дозволу суду.

Копію ухвали направити до Ізолятора тимчасового тримання ГУ НП у м. Києві, ДУ "Київський слідчий ізолятор", Київської місцевої прокуратури № 4.

У судове засідання викликати сторін кримінального провадження (ч. 2 ст. 318, п. п. 19, 25, 26 ч. 1 ст. 3 КПК України).

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 392 Кримінального процесуального кодексу України.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали 17:30 год. 21.01.2020.

Суддя: ОСОБА_8