Справа № 453/10/17
Провадження № 1-кп/456/94/2020
УХВАЛА

судового засідання

30 грудня 2019 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

та захисника - ОСОБА_4

перекладача- ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Стрий обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000788 від 11.08.2016 року відносно ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Стрийського міськрайонного суду Львівської області знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000788 про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

В підготовчому судовому засіданні, захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_4 заявив клопотання про розгляд скарг на дії слідчого та прокурорів щодо проведення слідчих дій та окремих процесуальних дій, у яких просить суд визнати незаконними дії та бездіяльність слідчого ОСОБА_7 та прокурорів прокуратури Львівської області ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 щодо незабезпечення його підзахисного перекладом на рідну мову процесуальних документів, відсутності заходів прокурорського реагування на незаконні дії слідчого ОСОБА_7 , а саме: складання протоколу ДТП від 11.08.2016 та схеми ДТП з недостовірними даними про обставини ДТП, складання незаконного реєстру матеріалів досудового розслідування до обвинувального акту, не відкриття матеріалів кримінального провадження стороні захисту з чітким переліком цих матеріалів, відмова від виконання судового рішення про призначення судової комплексної автотехнічної та транспортно трасологічної експертизи на стадії досудового розслідування, затвердження незаконного обвинувального акту внаслідок незаконного продовження строку досудового розслідування та проведення такого з порушенням правил підслідності, відсутність у обвинувальному акті обставин, що пом`якшують покарання та відсутність самого формулювання обвинувачення, зазначення у обвинувальному акті недостовірних відомостей про час дорожньо транспортної пригоди, порушення принципу презумпції невинуватості. Також, просив визнати незаконними постанови слідчого ОСОБА_7 щодо незаконного доручення слідчого про проведення оперативно розшукових заходів та судово медичних експертиз та відсутність заходів прокурорського реагування на такі постанови та на незаконні дії в.о. начальника СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_11 від 12.09.16 щодо пришвидшення проведення експертиз, а також невжиття прокурорами дій з перевірки показань свідка ОСОБА_12 з протоколом допиту свідка від 30.11.2016.

Окрім цього долучив скарги на незаконні постанови слідчого ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 щодо призначення судово медичних експертиз відносно потерпілих та відсутність прокурорського реагування на такі незаконні постанови.

В обґрунтування поданих скарг послався на те, що обвинувачення ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 286 КК України є явно незаконним та необґрунтованим через невідповідність нормам матеріального та процесуального права.

Зокрема, вказав, що його підзахисним ОСОБА_6 під час досудового розслідування вказаної справи повідомлялось, що він взагалі не володіє державною мовою, оскільки навчався у румунській школі і його рідна мова румунська. Російською мовою він володіє на побутовому рівні, що очевидно є недостатнім для реалізації своїх прав у кримінальному провадженні. Однак, всупереч ст.ст. 29, 42 КПК України ні слідчим ні прокурорами не було вжито дій по забезпеченню його підзахисного ОСОБА_6 перекладачем. Зокрема матеріалами кримінального провадження підтверджується, що жоден процесуальний документ не перекладено його підзахисному на його рідну мову, зокрема: відсутній переклад під час затримання особи підозрюваної у вчинені злочину, повідомлення про підозру від 12.08.2016, під час допиту ОСОБА_6 в якості свідка та як підозрюваного, відсутній переклад клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою від 12.08.2016, а також обвинувального акту.

Також зазначив, що обвинувальний акт є незаконним внаслідок порушення порядку здійснення кримінального провадження складання та затвердження такого на основі спотворених фактичних даних стосовно обставин ДТП, зокрема: складання протоколу ДТП від 11.08.16 та схеми ДТП без відображення відомостей про прибирання дорожніми службами проїзної частини на місці ДТП, тобто слідчим не було вжито заходів збереження цілісності місця ДТП; долучення до обвинувального акту незаконного реєстру матеріалів досудового розслідування, який містить посилання на документи та дії які не є процесуальними рішеннями, а також який не містить реквізиту у вигляді дати його ухвалення; не відкриття матеріалів кримінального провадження стороні захисту у відповідності до вимог ст. 290 КПК України, а саме не зазначення у протоколі про надання доступу до матеріалів досудового розслідування переліку(опису) конкретних матеріалів із зазначенням їх найменування; продовження досудового розслідування згідно незаконних постанов від 08.10.2016 та 06.12.2016; здійснення досудового розслідування неналежним суб`єктом з порушенням правил підслідності. Також, вказав, що слідчим порушено вимоги п. 6 ч. 2 ст. 291 КПК України, а саме не вказано у обвинувальному акті обставини, що пом`якшують покарання (вчинення злочину особою раніше не судимою, наявність позитивної характеристики з місця роботи та проживання та інше), не виконано вимоги п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України відсутність у обвинувальному акті формулювання обвинувачення, також вказаний обвинувальний акт не відповідає вимогам офіційного документу оскільки не можливо встановити конкретну дату його затвердження прокурором. Окрім цього ухвалою судді Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_16 за клопотанням сторони захисту було призначено судову комплексну автотехнічну та транспортнотрасологічну експертизу, проведення якої доручено експертам Львівського науково дослідного інституту судових експертиз, однак слідчий ОСОБА_7 та прокурор ОСОБА_8 діючи умисно та упереджено по відношенню до підозрюваного ОСОБА_6 не виконали вказане судове рішення та скерували незаконний обвинувальний акт до Сколівського районного суду Львівської області.

Що стосується дій слідчого ОСОБА_7 про доручення проведення оперативно розшукових заходів та призначення судово медичних експертиз, то кримінально процесуальним законодавством не передбачено право слідчого доручати іншим підрозділам призначати судово медичні експертизи та відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 40 КПК України не передбачено проведення оперативно розшукових заходів.

В свою чергу обвинувачений ОСОБА_6 також звернувся до суду з скаргою, вказавши на незаконні дії слідчого та прокурора на стадії досудового розслідування, проведення досудового розслідування виключно з обвинувальним ухилом, неврахування доказів зібраних стороною захисту, недостовірне відображення даних на схемі огляду місця події, невиконання вимог ухвали суду про призначення комплексної експертизи.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник - адвокат ОСОБА_4 заявлені вимоги скарг з наведених мотивів підтримали повністю та просили суд їх задовольнити.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 проти задоволення вказаних скарг заперечив, вказавши, що на даній стадії процесу, прийняття процесуальних рішень суду за такими скаргами не передбачено.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали скарги, з`ясувавши обставини справи, суд приходить до наступних висновків.

Нормою ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зокрема, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, передбачені пунктами 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9-1 частини першої статті 303 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314 -316 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 303 КПК України під час підготовчого судового засідання можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, передбачені п.п. 5 та 6 частини першої цієї статті, а це п. 5 рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою, та п. 6 рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом.

Згідно п. 4 Листа Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування» № 1640/0/4-12 від 09.11.2012 року роз`яснено, що рішення, дії, бездіяльність, перелік яких визначено у ч. 1 ст. 303 КПК, можуть бути оскаржені на стадії досудового розслідування, але не можуть бути предметом оскарження на стадії підготовчого судового засідання. Водночас рішення, дії, бездіяльність слідчого чи прокурора, які не визначені у ч. 1 ст. 303 КПК, можуть бути оскаржені під час підготовчого судового засідання. Як під час досудового розслідування, так і під час підготовчого судового засідання можуть бути оскаржені лише 2 різновиди рішень: 1) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим; 2) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки.

Окрім того, під час підготовчого судового засідання можуть бути оскаржені лише рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора лише згідно з правилами, визначеними статтями 314 -316 цього Кодексу.

Разом із тим, статтею 314 КПК України визначено вичерпний перелік процесуальних рішень, які у підготовчому судовому засіданні має право прийняти суд (затвердити угоду; закрити провадження; повернути обвинувальний акт прокурору; направити обвинувальний акт до відповідного суду для визначення підсудності; призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта).

Натомість доводи скарг сторони захисту стосуються виключно законності дій слідчого та прокурорів щодо проведення слідчих дій та окремих процесуальних дій у даному кримінальному провадженні тобто, на думку суду, стосуються процесуального питання щодо допустимості доказів у кримінальному провадженні.

Проте, згідно вимог ч. 1 ст. 89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

Суд, відповідно до вимог статей 314-316 КПК України, не вправі виходити за межі наданих йому нормами КПК України повноважень при проведенні підготовчого судового засідання та вдаватись фактично до оцінки інших процесуальних документів у кримінальному провадженні, що не передбачено стадією підготовчого провадження.

Таким чином, суд, розглянувши дану скаргу приходить до висновку, що оскільки подана скарга заявлена захисником на стадії підготовчого судового засідання і доводи, викладені у скарзі повно, всебічно та об`єктивно можуть бути досліджені судом тільки під час безпосереднього судового розгляду та дослідження доказів у даному кримінальному провадженні, які на даній стадії відсутні у суду і не можуть бути долучені стороною обвинувачення до обвинувального акту, то дана скарга та доводи у ній заявлені передчасно, у зв`язку з чим скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 303, 314, 315, 372 КПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

У задоволенні скарг обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_4 на дії слідчого та прокурорів щодо проведення слідчих дій та окремих процесуальних дій, у кримінальному провадженні № 0000788 від 11.08.2016 року про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1