УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2020 року слідчий суддя Смілянського міськрайонного суду ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого відділу Смілянського відділу поліції ГУНП у Черкаській області, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

встановив:

ОСОБА_3 звернулася до суду зі скаргою на бездіяльність слідчого відділу Смілянського відділу поліції ГУНП у Черкаській області, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Свою скаргу ОСОБА_3 обґрунтовує тим, що 22 листопада 2019 року вона звернулася до Смілянського відділу поліції ГУНП в Черкаській області як до органу досудового розслідування із заявою про вчинений громадянкою ОСОБА_4 злочин, а саме заволодіння нею грошовими коштами у сумі 22000 гривень, які перебували у її віданні, тобто вчинення злочину, передбаченого ст. 191 КК України. Заяву було зареєстровано у ЖЄОЗП під № 12532.

11 лютого 2020 року заявнику стало відомо, що органом досудового розслідування - Смілянським ВП ГУНП в Черкаській області у порушення вимог ст. 214 КПК України відомості про вчинений злочин до ЄРДР не внесено, досудове розслідування не розпочато.

Оскільки жодних дій, для внесення відомостей до ЄРДР та здійснення досудового слідства не вчинялося, ОСОБА_3 звернулася до суду та просить зареєструвати заяву про вчинення злочину, яка була подана нею 22 листопада 2019 року, внести відомості до ЄРДР та видати їй з нього витяг.

В судове засідання скаржник не з`явилася, надавши до суду заяву про розгляд скарги без її участі. Скаргу підтримала повністю та просила її задовольнити.

Представник Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про час та місце його проведення був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Враховуючи зазначену норму КПК України, суд приходить до висновку про можливість розгляду скарги без представника Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області.

Відповідно до ч.4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи зазначену норму та неявку всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, слідчий суддя приходить до висновку про можливість проведення судового засідання без фіксування його технічними засобами.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя вважає, що така підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів скарги 22 листопада 2019 року ОСОБА_3 звернулася до Смілянського відділу поліції ГУНП в Черкаській області із заявою про вчинений громадянкою ОСОБА_4 злочин, а саме заволодіння нею грошовими коштами у сумі 22000 гривень, які перебували у її віданні, тобто вчинення злочину, передбаченого ст. 191 КК України. 11 лютого 2020 року вона дізналася що дана заява не внесена до ЄРДР та досудове розслідування у формі досудового слідства за вчинення дій, які мають ознаки складу злочину, передбаченого ст. 191 КК України не розпочато.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які полягають у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.

В статті 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Такі висновки підтверджуються й усталеною практикою Європейського суду з прав людини, висновки якого з цього приводу відображені, зокрема, в рішенні по справі Іванов проти України № 15007/02, пп. 74-75, рішення від 7 грудня 2006 року, відповідно до якого сумлінність за ініціювання слідчих дій або відмову у кримінально-правовому переслідуванні особи повністю покладається на державу.

Також у рішенні Європейського суду з прав людини у справі Ашингдейн проти Сполученого Королівства від 28 травня 1985 року, встановлено, що право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням. Одним із таких обмежень є переслідування особи у кримінально-правовому порядку шляхом внесення повідомлення до ЄРДР щодо конкретної особи за бажаною кримінально-правовою кваліфікацією.

Відповідно до узагальнення ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування» якщо особа звертається із певним документом до органів, відповідальних за реалізацію завдань кримінального провадження, пов`язаних із вчиненням, на її думку, кримінального правопорушення, то таке звернення недопустимо розцінювати як таке, в якому реалізується право особи на внесення пропозицій стосовно вдосконалення роботи органів досудового розслідування, викриття недоліків у їх роботі або як прояв участі у державних справах. Також неправильно (з цих же міркувань) розглядати заяви, які, на думку уповноважених суб`єктів органів досудового розслідування, містять відомості про кримінальне правопорушення, за правилами ст. 214 КПК, а які таких відомостей не містять, за правилами Закону України «Про звернення громадян», оскільки така ознака не може використовуватись як розмежувальна для цих двох видів звернень.

Отже, якщо зі звернення особи вбачається, що вона порушує перед органом досудового розслідування питання про вчинення кримінального правопорушення, ініціюючи здійснення ним дій, визначених КПК, то навіть за умови, що результати аналізу наведених особою відомостей свідчать про відсутність ознак складу злочину, такі відомості мають бути внесені до ЄРДР.

Таким чином, обов`язок слідчого або прокурора не вимагає оцінки цими суб`єктами такої заяви (повідомлення) на предмет наявності ознак складу злочину для того, щоб вчинити процесуальну дію, яка полягає у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. Наведене підтверджується імперативними положеннями ч. 4 ст. 214 КПК, згідно з якою відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги, відтак слідчий суддя не вбачає підстав у задоволенні скарги в частині розпочати за заявою про вчинення злочину досудове розслідування у формі досудового слідства у зв`язку із вчиненням дій, які мають ознаки складу злочину.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 214, 303-304, 307, 372 КПК України, -

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого відділу Смілянського відділу поліції ГУНП у Черкаській області, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань задовольнити.

Зобов`язати відповідальну особу Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області внести відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 191 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань по заяві ОСОБА_3 від 22 листопада 2019 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1