У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 травня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянув в порядку письмового провадження матеріали судового провадження за клопотанням засудженого ОСОБА_4 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Заводського районного суду м. Миколаєва від 27 вересня 2018 року, якою задоволено клопотання міністерства юстиції України про приведення вироку Приволжського районного суду м. Казані Республіки Татарстан від 15.11.2017р. у відповідність із законодавством України.

встановив:

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 27 вересня 2018 року, клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України задоволено. Приведено у відповідність із законодавством України вирок Приволжського районного суду м. Казані Республіки Татарстан від 15 листопада 2017 року, яким громадянин України ОСОБА_4 , визнано винним у вчиненні злочину, передбаченому ч.3 ст. 30, ч.5 ст. 228.1 КК Російської Федерації та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 12 (дванадцять) років з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму. Визначено положення КК України, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнано винним, а саме: ч. 3 ст. 30 та ч.5 ст.228.1 КК Російської Федерації, що відповідає ч. 3 ст.15 ч.3 ст. 307 КК України. Призначено засудженому ОСОБА_4 покарання за ч.3 ст.15 ч.3 ст.307 КК України з урахуванням ч.3 ст.68 КК України, що підлягає відбуванню за вироком Приволжського районного суду м. Казані Республіки Татарстан від 15 листопада 2017 року, у виді 8 (восьми) років позбавлення волі без конфіскації майна. Зараховано в строк відбування покарання ОСОБА_4 відбутий ним строк покарання з 16 січня 2018 року, строк перебування його під вартою до набрання вироком законної сили (попереднього ув`язнення) з 16 серпня 2016 року до 15 січня 2018 року (включно) із розрахунку: один день перебування під вартою дорівнює двом дням позбавлення волі.

23 березня 2020 року засудженим ОСОБА_4 на зазначену ухвалу подана апеляційна скарга в якій він просить ухвалу суду змінити в частині приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України, а саме привести вирок Приволжського районного суду м. Казані Республіки Татарстан РФ від 15.11.2017р. у відповідність із законодавством України. Визнати його засудженим за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України до позбавлення волі на строк 12 років без конфіскації майна, у решті ухвалу залишити без змін. Разом з апеляційною скаргою засуджений заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Як на причину несвоєчасного оскарження ухвали, апелянт посилається на те, що ухвалу суду він отримав лише 20.03.2020р., а клопотання Міністерства юстиції України розглядалося за його відсутності.

Розглянувши дане клопотання засудженого, вивчивши надані матеріали, обговоривши доводи, викладені в клопотанні, колегія суддів вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 395 КПК України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим з моменту її вручення.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 27 вересня 2018 року, клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України задоволено. Приведено у відповідність із законодавством України вирок Приволжського районного суду м. Казані Республіки Татарстан від 15 листопада 2017 року, яким громадянин України ОСОБА_4 , визнано винним у вчиненні злочину, передбаченому ч.3 ст. 30, ч.5 ст. 228.1 КК Російської Федерації та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 12 (дванадцять) років з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму. Визначено положення КК України, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнано винним, а саме: ч. 3 ст. 30 та ч.5 ст.228.1 КК Російської Федерації, що відповідає ч. 3 ст.15 ч.3 ст. 307 КК України.
Визначено засудженому ОСОБА_4 покарання за ч.3 ст.15 ч.3 ст.307 КК України з урахуванням ч.3 ст.68 КК України, що підлягає відбуванню за вироком Приволжського районного суду м. Казані Республіки Татарстан від 15 листопада 2017 року, у виді 8 (восьми) років позбавлення волі без конфіскації майна. Зараховано в строк відбування покарання ОСОБА_4 відбутий ним строк покарання з 16 січня 2018 року. Зараховано в строк відбування покарання ОСОБА_4 строк перебування його під вартою до набрання вироком законної сили (попереднього ув`язнення) з 16 серпня 2016 року до 15 січня 2018 року (включно) із розрахунку: один день перебування під вартою дорівнює двом дням позбавлення волі.
Ухвала Заводського районного суду м. Миколаєва від 27.09.2018р. була постановлено без участі засудженого ОСОБА_4 . З апеляційної скарги засудженого вбачається, що копію ухвали суду він отримав 20 березня 2020 року поштою, після того, як на його прохання копію ухвали надіслала його мати. Разом з тим, матеріали справи не містять жодного доказу того, що ухвала дійсно направлялася судом засудженому, з чого апеляційний суд робить висновок, що ОСОБА_4 отримав ухвалу суду тією датою, яку вказав в клопотанні про поновлення строку.

Згідно ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Зазначені в клопотанні обставини, в даному конкретному випадку, апеляційний суд визнає поважними, що є підставою для поновлення строку засудженому ОСОБА_4 на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 117, 393, 395 КПК України, апеляційний суд

постановив:

Клопотання засудженого ОСОБА_4 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Заводського районного суду м. Миколаєва від 27 вересня 2018 року якою задоволено клопотання міністерства юстиції України про приведення вироку Приволжського районного суду м. Казані Республіки Татарстан від 15.11.2017р. у відповідність із законодавством України - задовольнити.

Поновити засудженому ОСОБА_4 строк на апеляційне оскарження ухвали Заводського районного суду м. Миколаєва від 27 вересня 2018 року.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення

Головуючий:

Судді: