В И Р О К
іменем України
12 лютого 2020 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області у складі:
головуючого - ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

з боку обвинувачення: прокурора - ОСОБА_3 ,

представника потерпілого - ОСОБА_4 ,

з боку захисту: обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Змієві кримінальне провадження №0001114 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, пенсіонера, вдівця, не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
14.12.2019, приблизно о 12 год, ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, прибув на територію кварталу 9 виділу 2 Таранівського лісництва «ДП Зміївське лісове господарство» в адміністративних межах Бірківської сільської ради Зміївського району Харківської області, де зустрівся з ОСОБА_6 , якого ОСОБА_5 заздалегідь попросив допомогти йому з перевезенням деревини на належному ОСОБА_6 автомобілі ТМ «Газель», держаний номер НОМЕР_1 та ввів останнього в оману, повідомивши йому, що має всі необхідні документи та дозвіл від ДП «Зміївське лісове господарство» на вивезення деревини.
З метою реалізації свого умислу ОСОБА_5 в той же день та час, перебуваючи на території вищевказаного лісництва, скориставшись тим, що його дії ніким помічені не будуть, з корисливих мотивів, таємно, з метою наживи, усвідомлюючи протиправність вчинюваних ним дій, разом з ОСОБА_6 погрузив до кузову вищевказаного автомобіля деревину породи сосна в кількості 1,792 м. куб., якою в подальшому збирався розпорядитись на власний розсуд, а саме, використати для розтоплення печі.
Однак, заволодіти викраденим майном ОСОБА_5 не вдалось, так як останній був затриманий на місці скоєння злочину працівниками поліції, у зв`язку з чим не вчинив всіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця з причин, які не залежали від його волі.
Сторони кримінального провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставинам справи, які ними не оспорюються. З урахуванням принципів диспозитивності та змагальності сторін кримінального провадження, з огляду на визнання обвинуваченим фактичних обставин, якими обґрунтовано обвинувачення, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів, які характеризують його особу.

Допитаний в судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_5 вину в інкримінованому йому злочині визнав у повному обсязі, щиро розкаявся, пояснив, що кримінальне правопорушення вчинене ним при вищевикладених обставинах.

Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні вище зазначеного кримінального правопорушення і його дії правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України, визнається його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Суд, досліджуючи дані про особу ОСОБА_5 , враховує, що він раніше не судимий, є пенсіонером, за місцем проживання характеризується позитивно, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Відповідно до п. 8 Постанови Пленумум Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 "Про практику призначення судами кримінального покарання", призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, або непризначення обов`язкового додаткового покарання (ст. 69 КК) ( 2341-14 ) може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

Враховуючи наявність декількох пом`якшуючих обставин, у тому числі, відсутність завданої злочином шкоди, вік обвинуваченого, суд дійшов висновку про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 із застосуванням ст. 69 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_5 , враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів є покарання у виді штрафу.

Враховуючи ту обставину, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив злочин середньої тяжкості, є особою, яка не має судимості, активне сприяння обвинуваченого у розкритті злочину, усвідомлення наслідків скоєного правопорушення та щире його каяття, суд дійшов висновку про можливість накладення штрафу в мінімальних межах даного виду покарання, встановленого ст. 53 КК України.

Питання речових доказів вирішити у порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368-374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 30 (тридцяти) мінімумів доходів громадян, що складає 510 (п`ятсот десять) грн.

Скасувати арешт автомобіля марки «Газель», реєстраційний номер НОМЕР_1 , сокири з дерев`яною рукояткою, колоди твердої деревини в кількості 25 штук.
Речові докази у кримінальному провадженні № 0001114:

автомобіль марки «Газель», реєстраційний номер НОМЕР_1 , сірого кольору, переданий на зберігання до кімнати речових доказів Зміївського ВП ГУНП в Харківській області, - повернути ОСОБА_7 ;
сокиру з дерев`яною рукояткою довжиною 40 см., передану на зберігання до кімнати речових доказів Зміївського ВП ГУНП в Харківській області - конфіскувати;
колоди твердої деревини в кількості 25 штук, діаметром від 7 до 18 см., довжиною по 2 м. кожна, передані на відповідальне зберігання ОСОБА_6 ,- повернути Державному підприємству "Зміївське лісове господарство".
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.

Копію вироку негайно після його проголошення належить вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий: