Номер провадження 1-кп/754/742/20
Справа№754/4085/20
В И Р О К
Іменем України

12 червня 2020 року

Деснянський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві матеріали кримінального провадження відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця Сургутського р-ну РФ, громадянина Росії,

освіта середня, не одруженого, не працюючого,

мешкає: АДРЕСА_1 ,

раніше судимого:

1. 16.06.2014р. Деснянським районним судом м.Києва

за ст.15 ч.2, 185 ч.2, 185 ч.2 КК України до 3-х років позбавлення волі,

2.09.09.2014р. Деснянським районним судом м.Києва

за ст.186 ч.2, 70 ч.4 КК України до 4-х років позбавлення волі,

звільнився 23.01.2018р. по відбуттю строку покарання,

3. 12.03.2019р. Деснянським районним судом м.Києва

за ст.15 ч.3, 185 ч.2, 185 ч.2 КК України до 2-х років позбавлення волі

з іспитовим строком на 2 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.2 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

04.03.2020р. приблизно в 15.30 годин ОСОБА_3 , знаходячись у дворі будинків АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , з метою повторного заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, яка виникла внаслідок знайомства у зв`язку із сусідством, під вигаданим приводом здійснення телефонного дзвінка, попросив у малолітнього ОСОБА_7 надати йому його мобільний телефон, не маючи наміру його повертати, на що ОСОБА_7 передав йому мобільний телефон, з яким ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, тим самим повторно шляхом зловживання довірою заволодів чужим майном, яке належить ОСОБА_8 , а саме: мобільним телефоном «МЕІZY М2 Nоtе» вартістю 1594,33грн., з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Лайф», яка матеріальної цінності для потерпілого не становить.

ОСОБА_3 визнається винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.2 КК України, а саме у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, згідно наданих ним показань, визнав частково та показав, що 04.03.2020р. в післяобідній час у дворі будинків АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 він попросив малолітнього ОСОБА_7 , який є його сусідом по будинку, надати йому мобільний телефон для тимчасового користування, зазначивши що поверне його хвилин через 40, на що ОСОБА_7 надав йому мобільний телефон «МЕІZY», з яким він пішов та відніс його в майстерню по ремонту телефонів, де заклав його, оскільки йому необхідні були грошові кошти, увечері цього ж дня він йшов у вказану майстерню забрати мобільний телефон щоб повернути його ОСОБА_7 , однак був зупинений потерпілим, який викликав працівників поліції. Наміру заволодівати мобільним телефоном у нього не було, він мав намір викупити мобільний телефон та повернути його ОСОБА_7 . У своїх діях кається.

Встановлені судом обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами у їх сукупності, а саме:

- показаннями потерпілого ОСОБА_6 про те, що 04.03.2020р. після 18.00 годин його малолітній син ОСОБА_7 повідомив йому, що сусід з їх будинку забрав у нього мобільний телефон та не повернув, зі слів сина він встановив, що це був ОСОБА_3 та пішов до нього додому, однак двері в квартирі ніхто не відчиняв, тому він почав чекати ОСОБА_3 на вулиці, приблизно в 22.00 години неподалік від їх будинку біля магазину «Сільпо» по вул.Драйзера, 8 в м.Києві він побачив ОСОБА_3 , який побачивши його почав тікати, ОСОБА_3 наздогнали та зупинили сусіди з їх будинку, які допомагали йому в пошуках ОСОБА_3 , на його запитання щодо мобільного телефону ОСОБА_3 вказав про відсутність у нього мобільного телефону, оскільки він його здав, тоді він викликав працівників поліції. Як йому пояснив його син, ОСОБА_3 попросив у нього мобільний телефон зателефонувати та сказав що поверне через 10 хвилин та пішов з телефоном і не повернувся. Мобільний телефон марки «МЕІZY», яким заволодів ОСОБА_3 , придбав він та ним користувався його син ОСОБА_7 ,

- показаннями свідка ОСОБА_7 про те, що 04.03.2020р. в денний час неподалік від його будинку до нього підійшов його сусід по будинку ОСОБА_3 та попросив надати йому мобільний телефон для здійснення дзвінка, він сказав ОСОБА_3 що мобільний телефон знаходиться у нього вдома та в ньому на рахунку немає грошових коштів, на що ОСОБА_3 зазначив про поповнення ним рахунку, оскільки йому необхідно зателефонувати, він пішов додому, взяв мобільний телефон «МЕІZY» та передав його ОСОБА_3 , оскільки довіряв йому та він сказав що поверне йому мобільний телефон через 10 хвилин, однак в зазначений час ОСОБА_3 мобільний телефон не повернув, приблизно в 17.00 годин він знову зустрів ОСОБА_3 та попросив повернути йому мобільний телефон, на що ОСОБА_3 сказав що поверне телефон через 5 хвилин, однак знову не повернув йому мобільний телефон, після чого він пішов додому та розповів про це своєму батьку,

- показаннями свідка ОСОБА_9 про те, що 04.03.2020р. приблизно в 16.00 годин в майстерню по ремонту мобільних телефонів по вул.Закревського, 12 в м.Києві, де він працює, прийшов ОСОБА_3 та приніс мобільний телефон «МЕІZY М2 Nоtе», який запропонував придбати у нього, оскільки йому терміново потрібні гроші, при цьому ОСОБА_3 запевнив що телефон належить йому та розблокував його, тому у нього не виникло сумнівів щодо належності телефону ОСОБА_3 , він придбав у ОСОБА_3 вказаний мобільний телефон за 400грн., при цьому ОСОБА_3 зазначив, що можливо через декілька днів викупить цей мобільний телефон, наступного дня в майстерню прийшли працівники поліції та повідомили, що вказаний мобільний телефон не належить ОСОБА_3 , і він віддав працівникам поліції вказаний мобільний телефон,

- даними, які містяться в протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 04.03.2020р., згідно якого ОСОБА_6 заявив про заволодіння шахрайським шляхом наглядно знайомим чоловіком на ім`я ОСОБА_10 мобільним телефоном «МЕІZY М2 Nоtе» у його малолітнього сина ОСОБА_7 ,

- даними, які містяться в протоколі огляду від 05.03.2020р., згідно якого з 00.10 до 00.20 годин оглянута ділянка місцевості між будинками №31-Б та АДРЕСА_3 , на якій ОСОБА_7 передав мобільний телефон наглядно знайомому на ім`я ОСОБА_10 ,

- даними, які містяться в протоколі огляду від 05.03.2020р., згідно якого з 00.30 до 00.40 годин оглянута ділянка місцевості біля магазину «Сільпо» по вул.Драйзера, 8 в м.Києві, на якій знаходиться ОСОБА_3 , який видав з кишені своєї куртки сім-картку, про яку пояснив, що вона була встановлена в мобільний телефон марки «МЕІZY М2 Nоtе», який він здав в майстерню по ремонту мобільних телефонів по вул.Закревського в м.Києві, яка була вилучена,

- даними, які містяться в протоколі огляду місця події від 05.03.2020р., згідно якого оглядається приміщення під №25 на торгівельному майданчику по вул.Закревського, 1214 в м.Києві, в ході якого ОСОБА_9 добровільно видав мобільний телефон «МЕІZY М2 Nоtе», пояснивши, що вказаний мобільний телефон 04.03.2020р. приблизно в 16.00 годин йому приніс незнайомий йому чоловік, щоб здати, та він передав цьому чоловіку за вказаний телефон грошові кошти в сумі 400грн.,

- даними, які містяться в протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.03.2020р., згідно якого ОСОБА_7 вказав на фотознімок ОСОБА_3 як особи, яка заволоділа у нього мобільним телефоном 04.03.2020р.,

- даними, які містяться у висновку експерта №13-1/586 від 19.03.2020р., згідно якого ринкова вартість мобільного телефону марки «МЕІZY М2 Nоtе» станом на 04.03.2020р. могла становити 1594,33грн.

- речовими доказами, якими визнано вилучену у ОСОБА_3 сім-кратку, мобільний телефон «МЕІZY М2 Nоtе».

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 про те, що він не мав наміру заволодівати мобільним телефоном «МЕІZY М2 Nоtе» та мав намір його повернути ОСОБА_7 , спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами у їх сукупності.

Так, про намір заволодіння ОСОБА_3 мобільним телефоном у малолітнього ОСОБА_7 , зловживаючи його довірою, свідчать дії ОСОБА_3 , які були ним вчинені щодо вказаного мобільного телефону.

Як вбачається з показань свідка ОСОБА_7 , на прохання ОСОБА_3 він передав йому мобільний телефон для здійснення телефонного дзвінка, при цьому ОСОБА_3 вказав про повернення йому мобільного телефону через 10 хвилин, однак в зазначений час не повернув мобільний телефон, після чого в цей же день приблизно в 17.00 годин ОСОБА_3 на прохання ОСОБА_7 повернути йому мобільний телефон сказав про повернення мобільного телефону через 5 хвилин, однак знову не повернув мобільний телефон.

З показань свідка ОСОБА_9 вбачається, що ОСОБА_3 приніс мобільний телефон в майстерню по ремонту мобільних телефонів по вул.Закревського, 12 в м.Києві приблизно в 16.00 годин для здійснення продажу мобільного телефону, оскільки йому терміново були потрібні гроші, і ОСОБА_9 купив у ОСОБА_3 вказаний мобільний телефон за 400грн., при цьому ОСОБА_3 зазначив, що можливо через декілька днів викупить цей мобільний телефон.

Крім того, ОСОБА_3 витягнув з вказаного мобільного телефону сім-картку та залишив її собі, про що свідчать дані протоколі огляду від 05.03.2020р.

З досліджених судом доказів вбачається, що ОСОБА_3 одразу після отримання ним мобільного телефону від ОСОБА_7 пішов та продав його ОСОБА_9 , що свідчить про те, що у ОСОБА_3 не було наміру повертати ОСОБА_7 мобільний телефон і вказаний мобільний телефон він брав у ОСОБА_7 саме з метою заволодіння ним.

Тому, вказані показання обвинуваченого ОСОБА_3 про відсутність у нього умислу на заволодіння мобільним телефоном суд розцінює як намагання завадити встановленню істини у справі, зменшити ступінь своєї вини та міри відповідальності, уникнути покарання за умисний злочин, оскільки оцінюючи в сукупності досліджені в судовому засіданні докази з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, які є узгодженими між собою, суд виходить з сукупності всіх обставин справі та бере до уваги ті з них, які переконливо свідчать про вчинення ОСОБА_3 заволодіння мобільним телефоном у малолітнього ОСОБА_7 , та вважає його вину у вчиненні вищевикладеного кримінального правопорушення доведеною в повному обсязі.

Зазначення обвинуваченим ОСОБА_3 в судовому засіданні про визнання ним вини у вказаному кримінальному правопорушенні в повному обсязі не узгоджується з наданими ним показаннями в судовому засіданні, оскільки про визнання обвинуваченим вини в повному обсязі встановлюється з його показань, а згідно показань ОСОБА_3 в судовому засіданні свою винність у заволодінні мобільним телефоном він визнає частково.

Обставини, які згідно ст.66 ч.1 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлені.

Як обставину, яка згідно ст.67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає вчинення злочину щодо малолітнього.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, який раніше судимий, однак належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, кримінальне правопорушення по даній справі вчинив в період іспитового строку, тому суд вважає неможливим його виправлення без ізоляції від суспільства та обирає йому покарання у виді позбавлення волі, яке він має відбувати в ізоляції від суспільства з урахуванням особи і тяжкості вчиненого злочину.

При обранні ОСОБА_3 строку позбавлення волі суд враховує його вік, посередню характеристику по місцю проживання, його ставлення до вчиненого, конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, вид та вартість майна, яким заволодів, повернення вказаного майна потерпілому, та обирає йому строк позбавлення волі в межах санкції ст.190 ч.2 КК України, який суд вважає необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

З урахуванням того, що ОСОБА_3 був засуджений 12.03.2019р. Деснянським районним судом м.Києва за ст.185 ч.2, 15 ч.3, 185 ч.2 КК України до 2-х років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки, новий злочин по даній справі вчинив в період невідбутого покарання за попереднім вироком, суд призначає ОСОБА_3 покарання за правилами, передбаченими ст.71 КК України, приєднавши частково невідбуте покарання за попереднім вироком.

Згідно вимог ст.100 КПК України речові докази: сім-кратка підлягає поверненню потерпілому ОСОБА_8 , мобільний телефон «МЕІZY М2 Nоtе» - підлягає залишенню у потерпілого ОСОБА_8 .

Згідно вимог ст.124 КПК України з ОСОБА_3 на користь держави підлягають стягненню витрати на залучення експерта в сумі 471грн. 03коп. - вартість проведеної товарознавчої експертизи.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст.190 ч.2 КК України та призначити йому покарання у виді 2-х (двох) років 6-ти (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України ОСОБА_3 частково приєднати до покарання за цим вироком невідбуте покарання за вироком Деснянського районного суду м.Києва від 12.03.2019р. та призначити остаточне покарання у виді 3-х (трьох) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту затримання.

Речові докази: сім-кратку повернути потерпілому ОСОБА_8 , мобільний телефон «МЕІZY М2 Nоtе» - залишити у потерпілого ОСОБА_8 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 471грн. 03коп.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м.Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: