У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2020 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 ,з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,з участю прокурора ОСОБА_3 ,підозрюваної ОСОБА_4 ,захисника ОСОБА_5 ,розглянувши клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженки м. Запоріжжя,громадянки України,не працюючої,до затримання мешкала в АДРЕСА_1 , раніше не судимої

якій оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, що передбачене ч.2 ст.15 п.1,2 ч.2 ст.115 КК України по матеріалам досудового розслідування за № 0002753 в Єдиному реєстрі досудових розслідувань від 20.10.2017 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий СВ Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 ,за погодженням з прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 ,звернувся до слідчого судді з зазначеним клопотанням,в якому просить продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 на строк досудового розслідування кримінального провадження.

В клопотанні зазначив,що ОСОБА_4 підозрюється у тому,що 20.10.2019 р.,знаходячись у приміщенні будинку по АДРЕСА_1 , адресою АДРЕСА_2 ,застосовуючи предмет,схожий на ніж,нанесла чисельні удари в область грудної клітини ОСОБА_7 ,2016 р.н., ОСОБА_8 ,2012 р.н., ОСОБА_9 ,2010 р.н.,чим вчинила закінчений замах на вбивство більше двох осіб,проте не довела свій злочинний намір до кінця з причин,що не залежали від її волі,оскільки діти залишились живими завдяки своєчасно наданій медичній допомозі.

20.10.2019 р. до ЄРДР за № 0002753 внесено відомості про почате досудове розслідування за фактом вчинення злочину

21.10.2019 р. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні вказаних протиправних дій .

18.11.2019 р. ухвалою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя відносно ОСОБА_10 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 16.01.2020 р. (фактичний час затримання 17.40 годин 18.11.2019 р.).

Строк досудового розслідування кримінального провадження продовжено постановою керівника Запорізької місцевої прокуратури № 1 до 04.02.2020 р.

Слідчий за змістом клопотання просить про продовження строку тримання під вартою підозрюваної на 60 днів з посиланням на те,що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину,не працює,не має міцних родинних і соціальних зв`язків,постійного місця мешкання,вчинила замах на вбивство власних дітей.У відсутність запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою підозрювана може продовжити злочинну діяльність,а також ухилятися від органу досудового розслідування та суду,впливати на свідків.

В суді слідчий та прокурор підтримали клопотання з наведених у ньому підстав.

Підозрювана та захисник проти задоволення клопотання не заперечували.

Заслухавши думку учасників процесу,перевіривши їхні доводи матеріалами справи, слідчий суддя дійшов висновку,що клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст.29 Конституції України,ніхто не може бути арештований або утримуватися під вартою інакше як за мотивованим рішенням суду і лише на підставах та в порядку,встановлених законом.

Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 25.04.2003 р.(із змінами)»Про практику застосування судами запобіжного заходу у виді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою на стадії досудового розслідування»,тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом і застосовується лише за наявності підстав вважати,що інші запобіжні заходи ,передбачені законом,не можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов*язків,передбачених КПК України.

За змістом ст. 178 КПК України,при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує особі, у разі визнання її винуватою, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, репутацію обвинуваченого, наявність у нього судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів у випадках їхнього попереднього застосування.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу та відповідно до ч.3 ст.197 КПК України про його продовження,слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинені підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Із змісту наведених норм випливає, що завданням застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення належної процесуальної поведінки особи, яка піддана кримінальному переслідуванню, а при обранні того чи іншого запобіжного заходу, достатнього і необхідного у кожному конкретному випадку, крім тяжкості звинувачення, необхідно враховувати сукупність перелічених в законі обставин.

Відповідно до положень ст. ст. 132, 183 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються. Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до ст.199 КПК України,за клопотанням прокурора строк тримання особи під вартою може бути продовжений за наявності обставин,які свідчать про те,що заявлений ризик не зменшився або з*явилися нові ризики,які виправдовують тримання особи під вартою.

Згідно ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати шести місяців - у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої або середньої тяжкості, дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Геращенко проти України» від 07.11.2013 р.Суд зазначив,що пункт 4 статті 5 Конвенції забезпечує заарештованим чи затриманим особам право на перегляд матеріально-правових та процесуальних умов,які з точки зору Конвенції є суттєвими для забезпечення «законності» позбавлення свободи.Це означає,що компетентний суд має перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства ,а й обгрунтованість підозри,яка стала підставою для затримання,а також мети,з якою застосовувалися затримання та подальше тримання під вартою(також Рішення у справі «Буткевичюс проти Литви»).

У Рішенні «Тимошенко проти України»(2013 рік) Європейський суд з прав людини зазначив:»щоб позбавлення свободи вважалося несвавільним у розумінні пунтку 1 статті 5 Конвенції,самог факту,що цей захід застосовується згідно з національним законодавством,що відповідає визначеним стандартам,ще недостатньо-він також повинен бути необхідним за даних обставин(також рішення у справах «Нештяк проти Словаччини»,від 27.02.2007 р.,»Хайредінова проти України» від 14.10.2010 р.)

Для відмови у досудовому звільненні особи принципи конвенційного прецедентного права передбачають чотири основні підстави:ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд(рішення у справі «Штегмюллер проти Австрії»1969 р.),ризик перешкоджання з боку обвинуваченого у випадку його звільнення,процесові здійснення правосуддя(рішення у справі «Вемгофф проти Німеччини» 1968 р.),вчинення ним подальшого правопорушення(«Мацнеттер проти Австрії» 1969 р.)або спричинення ним порушень громадського порядку(«Летельєр проти Франції» 1991 р.)

З наданих суду разом з клопотанням матеріалів суд встановив наступне.

20.10.2019 р.до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002753 внесено відомості про почате досудове розслідування за фактом замаху на вбивство більше двох осіб.

В результаті проведених слідчих дій отримані дані про те,що до вчинення вказаного злочину причетна ОСОБА_4 ,якій 23.10.2019 р.повідомлено про підозру у вчиненні злочину,передбаченого ч.2 ст.15 п.1,2 ч.2 ст.115 КК України,про що свідчить зміст наданих до клопотання протоколів слідчих дій .

Обгрунтованість підозри захистом не оспорюється.

18.11.2019 р. ухвалою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя відносно ОСОБА_10 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 16.01.2020 р. (фактичний час затримання 17.40 годин 18.11.2019 р.).

Строк досудового розслідування кримінального провадження продовжено постановою керівника Запорізької місцевої прокуратури № 1 до 04.02.2020 р.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу відносно підозрюваного у виді тримання під вартою,слідчим суддею було враховано наявність обґрунтованість підозри відносно ОСОБА_4 , а також відомості про її особу,відсутність стійких соціальних та родинних зв`язків,постійного місця мешкання,доходів тощо.
При розгляді даного клопотання слідчий суддя дійшов до висновку,що заявлені ризики втечі підозрюваної,продовження нею злочинної діяльності не зменшилися та продовжують існувати,що є підставою для відмови у звільненні затриманої особи.
З урахуванням встановлених обставин,тяжкість злочину,в якому підозрюється ОСОБА_4 ,свідчить про суспільну небезпечність цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку,є високим ризик втечі підозрюваного від правосуддя з метою уникнути можливо покарання,продовження злочинної діяльності,обравши менш суворий запобіжний захід,ніж тримання під вартою,вочевидь неможливо.
Слідчий суддя враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини,а також практику Європейського суду з прав людини,згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Водночас,Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював і те,що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Зважаючи на суспільний інтерес,який,з урахуванням презумпції невинуватості,виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, враховуючи мету застосування запобіжних заходів, доведеність всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, розцінюючи зазначені ризики як реальні та такі, що виправдовують обмеження свободи фізичної особи, слідчий суддя з урахуванням викладеного продовжує відносно ОСОБА_4 строк тримання під вартою на строк досудового розслідування до 04.02.2020 р.включно.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Водночас, за змістом ч.4 п.1 цієї ж статті, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрози його застосування.

Враховуючи, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину із застосуванням предмету, схожого на ніж,із застуванням насильства до потерпілих,слідчий суддя при постановленні ухвали про продовження строку тримання під вартою розмір застави не визначає.

Керуючись ст.177,179,180,181,182,183,184,193,196,197,199 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Продовжити строк тримання під вартою відносно ОСОБА_4 ,підозрюваної у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 п.1,2 ч.2 ст.115 КК України,на строк до 04.02.2020 року (17.40 год.)включно.

Ухвалу для виконання направити уповноваженій службовій особі Запорізького СІЗО, вручити копію ухвали підозрюваному,захиснику та прокурору.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1