Єдиний унікальний № 946/3195/20
Провадження № 1-кп/946/479/20
УХВАЛА
про закриття кримінального провадження,
у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності

22 червня 2020 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачена ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

розглянувши в місті Ізмаїлі Одеської області у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000709 від 21.05.2020 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , що народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Ізмаїл Одеської області, громадянки України, українки за національністю, із середньою освітою, працюючої, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 раніше не судима

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

Органами досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що відповідно до ст. 1 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям це щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім`ям у грошовій формі в розмірі, що залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім`ї.

Згідно ст. З Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» право на державну соціальну допомогу мають малозабезпечені сім`ї, які постійно проживають на території України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державну соціальну допомогу сім`ям з дітьми» громадяни України, в сім`ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Так, відповідно до ст. 7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» та п. 10 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 250 від 24.02.2003 року, соціальна допомога не призначається коли під час вибіркового обстеження матеріально побутових умов сім`ї з`ясовано, що малозабезпечена сім`я має додаткові джерела для існування, не зазначені у декларації про доходи та майно.

Згідно п. 49 Постанови КМУ «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми» від 27.12.2001 № 1751 особи, яким виплачується державна допомога сім`ям з дітьми, зобов`язані повідомляти органи, що призначають і виплачують зазначену допомогу, про зміну всіх обставин, які впливають на виплату державної допомоги (зміни у складі сім`ї, перевищення середньомісячного сукупного доходу сім`ї тощо).

Згідно ст. 18-1 Закону України «Про державну соціальну допомогу сім`ям з дітьми» право на допомогу на дітей одиноким матерям мають одинокі матері (які не перебувають у шлюбі), одинокі усиновлювачі, якщо у свідоцтві про народження дитини або документі про народження дитини, виданому компетентними органами іноземної держави, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку (рішенні про усиновлення дитини), відсутній запис про батька (матір) або запис про батька (матір) проведено в установленому порядку органом державної реєстрації актів цивільного стану за вказівкою матері (батька, усиновлювача) дитини.

Так, 26.07.2016 у ОСОБА_4 виник єдиний злочинний корисливий умисел, направлений на шахрайське заволодіння грошовими коштами шляхом обману. Цього ж дня, остання звернулась до Управління праці та соціального захисту населення Ізмаїльської міської ради для призначення їй державної соціальної допомоги як одинокій матері.

В подальшому, 26.07.2016 при зверненні до Управління праці та соціального захисту населення Ізмаїльської міської ради для призначення їй державної соціальної допомоги як одинокій матері, будучи попередженою про обов`язок вчасно повідомляти органи соціального захисту населення, що призначають і виплачують зазначену допомогу, про зміну всіх обставин, які впливають на виплату державної допомоги (зміни у складі сім`ї, перевищення середньомісячного сукупного доходу сім`ї тощо), переслідуючи єдиний злочинний корисливий умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами шляхом обману, розуміючи протиправність своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків, ОСОБА_4 , умисно внесла до декларації, форма та зміст якої затверджено Наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 204 від 22.07.2003 року, неповні відомості про наявність додаткових джерел для існування, що виразилось у не зазначенні та неповідомленні про інші види додаткових джерел існування, які були виплачені їй згідно договору підряду № 145 САХО від 12.04.2016 року та договору підряду № 277 САХО від 20.07.2016 року, укладеного з ПрАТ «УДП», згідно яких ОСОБА_4 отримала заробітну плату, у період з квітня по червень 2016 року у сумі 7 200 грн., у період з липня по вересень 2016 року у сумі 8000 грн., внаслідок чого з державного бюджету незаконно отримала надлишково нараховану державну соціальну допомогу на дітей одиноким матерям за період з 01.07.2016 року по 30.04.2017 року на суму 6 266 грн.68 коп., які остання отримувала та використовувала на власний розсуд, тобто вчинила злочин передбачений ч. 1 ст. 190 КК України, за ознаками заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Крім того, при оформленні ОСОБА_4 у січні 2017 року соціальної допомоги на дітей одиноким матерям, остання подала до Управлінням праці та соціального захисту населення Ізмаїльської міської ради заяву про утримання 20% від щомісячних виплат, завдяки чому частково відшкодувала матеріальний збиток завданий своїми злочинними діями.

У підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченої ОСОБА_5 заявив клопотання про закриття кримінального провадження, мотивуючи його тим, що згідно обвинувального ату, з моменту вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення (30.04.2017 року) минуле більше трьох років, у зв`язку з чим відповідно до положень ст. 49 КК України, вона підлягає звільненню від кримінальної відповідальності та кримінальне провадження підлягає закриттю, оскільки закінчились строки притягнення до кримінальної відповідальності.

Прокурор Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні проти заявленого клопотання не заперечував.

Обвинувачена ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні не заперечувала проти закриття кримінального провадження.

Суд роз`яснив обвинуваченій наслідки закриття кримінального провадження.

Представник потерпілого належним чином повідомлений про час та місце проведення підготовчого судового засідання, в судове засідання не прибув, до суду надійшла заява про розгляд зазначеного кримінального провадження без участі представника потерпілого.

Проведення підготовчого судового засідання без участі представника потерпілого ОСОБА_6 , яка була належним чином повідомлена про дату, час та місце його проведення та не подала клопотання про його відкладення, не відобразиться на повноті вирішення питань у підготовчому судовому засіданні, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про можливість його проведення без участі представника потерпілого.

Заслухавши думки учасників судового провадження перевіривши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

Крім того, ст. 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст. 49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності - це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 та ст. 106 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2 ст. 49 КК).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 інкриміновано вчинення кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), яке відбулося 30.04.2017 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України є злочином невеликої тяжкості.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості.

Початком перебігу строку давності є день, коли злочин був вчинений, тобто, згідно обвинувального акту- 30.04.2017 року і ця обставина сторонами не заперечується.

Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України є лише таке закінчення відповідного строку давності, який сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила злочин певної тяжкості.

Таким чином, строк давності спливає і під час досудового розслідування, і під час судового провадження, і після проголошення обвинувального вироку суду. Будь-які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх перебіг. Якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження щодо цієї особи.

З огляду на наведене, у даному кримінальному провадженні і розгляду клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_5 , закінчився трирічний строк давності, передбачений п. 2 ч. 1 ст.49 КК України.

Згідно з ч. 2 ст. 49 КК України перебіг строків давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.

Судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч. ч. 2, 3 ст.49 КК України.

Згідно п.1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч. 8 ст.284 КПК України).

Також суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст. 49 КК України є безумовною і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.

Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа) досудове розслідування, попередній розгляд справи суддею, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.

Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою підозрюваного, обвинуваченого, підсудного ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого, підсудного від кримінальної відповідальності.

У відповідності до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи вищенаведене, перевіривши законність заявленого клопотання та отримавши згоду на таке звільнення обвинуваченої ОСОБА_4 з огляду на те, що злочин за яким вона обвинувачується є злочином невеликої тяжкості, та з моменту скоєння злочину минуло більше трьох років, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, в розумінні ст.49 КК України, не зупинявся і не переривався, суд приходить до переконання, що клопотання захисника обвинуваченої про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, а відтак таке слід задовольнити і звільнити останню від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 п.2 ст. 49 КК України, закривши відносно неї кримінальне провадження за ч.1 ст. 190 КК України.

Також суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинуваченої від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченої, що є недопустимим.

Крім цього, така відмова може призвести до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку, що є також неприйнятним.

Керуючись ст.ст.128, 284,288,314-316, 369-372 КПК України, ст.49 КК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 190 КК України на підставі ч.1 п. 2 ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000709 від 21.05.2020 року відносно ОСОБА_4 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст. 190 КК України - закрити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1