Справа № 182/5067/15-к
Провадження № 1-кс/0182/3899/2019
У Х В А Л А
Іменем України

12.12.2019 року м. Нікополь

Слідчий-суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши клопотання начальника відділення СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 яке погоджено прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000134 від 15.01.2015 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення з правовою кваліфікацією за ч.4 ст. 187 КК України, -

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,-

ВСТАНОВИВ:

Начальник відділення СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , звернулася до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, що має правову кваліфікацію ч.4 ст. 187 КК України, яке мотивоване наступним:

17.10.2015 року близько 15.00 години ОСОБА_5 , маючи намір на розбійний напад з метою заволодіння майном гр. ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , та ОСОБА_11 , на автомобілі марки «ВАЗ 2101» д/н НОМЕР_1 жовтого кольору, виїхали з м. Нікополь до с. Дмитрівка Нікопольського району Дніпропетровської області, при цьому ОСОБА_9 при собі мав обріз двоствольної мисливської рушниці невстановленої марки 16 калібру.

Приїхавши в с. Дмитрівка, Нікопольського району Дніпропетровської області, ОСОБА_11 вказав на розташований за селом автомобіль марки «Хюндай Акцент» д.н. НОМЕР_2 , після чого, під`їхавши впритул до зазначеного автомобіля, тим самим заблокувавши його, ОСОБА_10 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 вибігли з автомобілю ВАЗ 2101 і направились до потерпілих, які перебували в автомобілі «Хюндай», а ОСОБА_11 залишився в автомобілі.

Після чого, реалізуючи свій спільний злочинний намір на розбійний напад, умисно з корисних мотивів, групою осіб ОСОБА_10 , ОСОБА_5 , та ОСОБА_9 , наблизились до автомобіля , де ОСОБА_9 направив обріз в салон автомобіля де знаходились потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . В цей час ОСОБА_10 , знаходячись біля автомобіля вдарив рукою по склу передньої пасажирської двері, а ОСОБА_9 , побачивши що потерпілий ОСОБА_7 став рухатись в салоні автомобіля, здійснив один постріл в бік потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Після чого, потерпілий ОСОБА_8 , з тілесними ушкодженнями у вигляді вогнепального поранення носа випав з машини, а потерпілий ОСОБА_7 отримавши вогнепальне поранення серця випав з машини зліва та від отриманого поранення помер. В цей час ОСОБА_9 з обрізом в руках став питати про місцезнаходження грошей, а ОСОБА_10 в цей час шукав їх в салоні автомобіля. В цей час потерпілий ОСОБА_8 повідомив, що грошей не має, після чого ОСОБА_9 наніс декілька ударів ногами по обличчю та тілу потерпілого, ОСОБА_8 , після чого останній повідомив, що гроші знаходяться в бардачку автомобіля. Почувши це, ОСОБА_10 забрав гроші в сумі 25 000 доларів США, що по курсу НБУ України станом на 17.10.2014 року складає 325250 грн., після чого з грошима з місця події зникли.

Умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, а саме напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.

Підозрюваний ОСОБА_5 вчинив особливо тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 8 до 15 років позбавленням волі.

Причетність ОСОБА_5 в скоєні ним суспільно небезпечного діяння, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: показаннями свідків, протоколами оглядів, протоколами обшуків, вилученими речовими доказами та іншими матеріалами кримінального провадження.

Враховуючи той факт, що для забезпечення належної поведінки підозрюваного під час досудового розслідування та розгляду в розумні строки даного кримінального провадження в суді, необхідне забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також те, що наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 може:

-переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки, вчинив особливо тяжкий злочин та усвідомлює що за даний злочин може понести покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років, Даний ризик підтверджується тим, що 19.01.2015 підозрюваного ОСОБА_5 оголошено в розшук та місце знаходження останнього встановлено лише 30.11.2019 року в м. Дніпро;

-незаконно впливати на свідків по даному кримінальному провадженню;

-перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

Тому слідчий вважає, що виникла наявна необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 строком на два місяця.

Запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, неможливо, оскільки:

- застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, застави, домашнього арешту, фактично не зможе забезпечити реальне запобігання спробам вчинити ним дії, передбачені п.п.1-5 ч.1 ст. 177 КПК України;

- у разі обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання ОСОБА_5 може впливати на свідків та потерпілого його задокументованої злочинної діяльності з метою зміни ними своїх показань та неповідомлення про свій незаконний вплив слідчому, прокурору та покинути відомі слідству його можливі місця перебування;

- під час досудового розслідування не надійшло жодних звернень про передачу ОСОБА_5 комусь на поруки, що виключає передачу його на поруки;

- враховуючи те, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення із застосуванням насилля, то відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України виключається можливість застосування до нього запобіжного заходу у вигляді застави;

- ОСОБА_12 не має грошових заощаджень або родичів, які могли б його матеріально забезпечити, що виключає можливість застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_5 , усвідомлює наслідки скоєного ним кримінального правопорушення, що може спонукати його переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків та потерпілого, а також зважаючи на те, що останній вчинив особливо тяжкий злочин, із застосуванням насилля небезпечним для життя та здоров`я особи, та зважаючи на те, що останній починаючи з 19.01.2015 перебував в розшуку, а також, щоб забезпечити належну поведінку підозрюваного та запобігти зазначеним ризикам, тому слідчий і звернувся до суду з клопотанням про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, що про те, що знаходився в розшуку йому не відомо, він мешкав в м.Дніпро, де у нього є цивільна дружина і народилась дитина, він посварився з батьками і тривалий час не спілкувався з ними, але тепер повернувся до батьків і проживає з ними і своєю сім`єю. Підозрюваний просив обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем проживання батьків АДРЕСА_1 .

Захисник ОСОБА_6 заперечував проти клопотання слідчого, просив суд застосувати більш м*який запобіжний захід до свого підзахисного домашній арешт.

Слідча ОСОБА_13 в судовому засіданні зазначила, що підозрюваний, після відновлення кримінального провадження з`являвся по виклику слідчого, повідомив про своє лікування в лікарні. Що стосується розшуку обвинуваченого, то слідчий зазначила, що їй надавались тільки рапорти від співробітників карного розшуку, їй не відомо, чи відбирались пояснення у батьків чи сусідів.

Батько підозрюваного ОСОБА_14 , зазначив, що він гарантує поведінку сина під домашнім арештом та його утримання і просив суд обрати сину запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в належному йому будинку розташованому за адресою АДРЕСА_1 .

Вивчивши матеріали клопотання, суд приходить до висновку про можливість задоволення клопотання підозрюваного та його захисника з наступних підстав.

23 жовтня 2014 року повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.

Частинами 3 та 5 ст. 122 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування запобіжного заходу забезпечення кримінального провадження, в тому числі, при визначенні запобіжного заходу, сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин , на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків в цьому кримінальному провадженні.

Запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України без застосування запобіжного заходу не можливо.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, на які вказує слідчий, прокурор;

3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Підозра, оголошена ОСОБА_5 є обґрунтованою.

За думкою суду існують ризики того, що підозрюваний дійсно може переховуватись від суду.

Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, суд враховує вимоги п.п. З і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема, справу «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, справу «Комарова проти України» від 16 травня 2013 року, «Калашников проти Росії» від 15 липня 2002 року, в яких Європейським судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримується Суд у вирішенні питань щодо застосування тримання під вартою, а саме:

-тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі;

-у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення;

Також слідчим суддею враховується стан здоров`я обвинуваченого він страждає на гепатит «С».

ОСОБА_5 має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , факт перебування його в розшуку в матеріалах клопотання не відображений, так як відсутні матеріали, які підтверджують проведення слідчих чи розшуковий дій, направлених на розшук підозрюваного.

Отже, враховуючи викладене, оцінюючи сукупність обставин, суд вважає за можливе обрати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який зможе запобігти встановлених ризикам.

Строк дії запобіжного заходу належить встановити на два м сяці.

Керуючись ст. ст. 176 179, 184, 194 КПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання начальника відділення СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погодженого з прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовити.

Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово залишати постійне місце проживання: АДРЕСА_1 .

Покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обовязок зявлятися до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою.

Строк дії ухвали два місяці, рахуючи з 12.12.2019 до 12.02.2020 року включно.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1