справа №619/833/18
провадження №1-кп/619/64/20
02 квітня 2020 року Дергачівський районний суд Харківської області у складі:
головуючого- судді ОСОБА_1
за участю: секретаря судового засідання- ОСОБА_2 ,
прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
потерпілого - ОСОБА_6 ,
представника потерпілого - ОСОБА_7 ,
захисника - ОСОБА_8 ,
обвинуваченого - ОСОБА_9 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України
16 липня 2016 року близько 04 години 00 хвилин в приміщенні прихожої житлової квартири АДРЕСА_2 між обвинуваченим ОСОБА_9 та його сусідом ОСОБА_6 , які перебували в стані алкогольного сп`яніння, виник конфлікт на підставі раптово виниклих неприязних стосунків.
В ході конфлікту ОСОБА_9 , стоячи в передпокоях вищевказаної квартири навпроти ОСОБА_6 на відстані близько 0,5 метра, маючи прямий злочинний умисел, направлений на нанесення останньому тяжких тілесних ушкоджень, вихопив із сумки, яка висіла на дверях однієї з кімнат пістолет «ПМР» № НОМЕР_1 , що згідно висновку експертизи зброї (судово-балісіичної експертизи) №7851/7852 від 13 жовтня 2016 року - належить до категорії нестандартної коротко-ствольної гладко-ствольної вогнепальної зброї калібру 7 мм, що перебував в його володінні згідно дозволу № НОМЕР_2 виданого 08 червня 2015 року, після чого, реалізовуючи свій злочинний умисел, навів вказаний пістолет «ПМР» № НОМЕР_1 на ОСОБА_6 та здійснив один постріл в область черева потерпілого. Від отриманого поранення ОСОБА_6 почав нахилятися та схопив своїми руками ОСОБА_9 за плечі, щоб втриматись на ногах. В цей момент ОСОБА_9 низом руків`я пістолету «ПМР» № НОМЕР_1 наніс декілька ударів по волосяній частині голови ОСОБА_6 , від яких останній впав на підлогу. Потерпілий у важкому стані був госпіталізований бригадою швидкої медичної допомоги та доставлений до КЗОЗ РТМО «Дергачівська центральна районна лікарня».
В результаті злочинних дій ОСОБА_9 , що мали місце 16 липня 2016 року, ОСОБА_6 були нанесені наступні тілесні ушкодження: забиття м`яких тканин голови у вигляді рваної рани на волосяній частині голови, яке згідно висновку експерта судово-медичної експертизи № 198/16Д від 21 вересня 2016 року за ступенем тяжкості відноситься до легкого тілесного ушкодження, що утворилося від дії удару-тертя о твердий тупий предмет, індивідуальні властивості контактуючої поверхні котрого за даними наданої медичної документації встановити не представилося можливим, проникаюче поранення тулубу з утворенням раневого каналу, який бере початок з рани в лівій клубовій області, з наскрізним пошкодженням передньої черевної стінки, що проникає в черевну порожнину та пошкоджує брижу та стінки тонкої кишки, заочеревинну порожнину та сліпо закінчується в м`яких тканинах грудини в проекції 5-го сегменту правої легені, з наявністю чужорідного тіла металевої щільності, яке згідно висновку експерта судово-медичної експертизи № 198/16Д від 21 вересня 2016 року за ступенем тяжкості відноситься до тяжкого тілесного ушкодження за категорією небезпеки для життя, що утворилося від одноразової пробивної дії предмету з обмеженими поверхнями.
Своїми діями ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 121 ч.1КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
Зазначений висновок суду грунтується на наступному.
Згідно ст. 1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.
Як чітко зазначено в ст. 62 Конституції України, яка є Основним Законом України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненому злочині.
Обвинувачення не може грунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь.
Як слідує зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів « 2,4,7 та 11 до Конвенції» від 17 липня 1997 року, № 475/97-ВР, яка є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним та безстороннім судом , який встановить обгрунтованість будь-якого висунутого проти нього обвинувачення.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-1У національні суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Так, Європейський суд з прав людини у п. 58 рішення «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04, рішення від 10 лютого 2010) зазначив, що згідно з усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони грунтуються.
Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження, серед іншого, є щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, щоб жоден невинуватий не був обвинувачений чи засуджений.
Запорукою виконання завдань кримінального провадження є, зокрема, правильне вирішення питань, пов`язаних з доказуванням.
Так, відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні, серед іншого, підлягають доказуванню:
-подія кримінального правопорушення;
-винуватість обвинуваченого, форма вини, мотив, мета вчинення злочину;
-вид і розмір шкоди, завданої злочином, розмір процесуальних витрат;
-обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання;
-питання, пов`язані зі спеціальною конфіскацією.
Обов`язок доказування на підставі ст. 92 КПК України покладається на слідчого, прокурора, та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
Вина обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого злочину підтверджується встановленими судом фактичними даними, а саме:
-показаннями обвинуваченого ОСОБА_9 , який свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав частково. При цьому пояснив, що напередодні події йому зателефонував його знайомий ОСОБА_10 та запросив його в гості. В ході зустрічі ОСОБА_10 вживав спиртне, а він каву. Через 40 хв. він пішов додому. Десь о 24-00 в його квартиру хтось почав гучно стукати. Це був ОСОБА_10 , який кричав, щоб він, тобто обвинувачений, повернув йому золотий ланцюжок, який він нібито викрав у потерпілого. Коли він відчинив двері, ОСОБА_10 схопив його, почав зривати з нього його, обвинуваченого, ланцюжок. Він, обвинувачений, почав його відштовхувати. Поцерковський схопив сумку, почав шукати там ланцюжок, але знайшов пістолет. Він, обвинувачений, хотів забрати пістолет і в процесі віднімання пістолета трапився постріл, оскільки пістолет був заряжений. Він забрав пістолет, ударив потерпілого рукояткою двічі по голові, після чого потерпілий упав на підлогу. Його, обвинуваченого, дружина викликала поліцію, швидку допомогу.
В частині визнання своєї вини кається у скоєному. Завдану потерпілому шкоду відшкодував.
- показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який пояснив, що запросив ОСОБА_11 , який був йому товаришем, до себе, щоб разом повечеряти. В ході зустрічі вони вживали горілку. Він, потерпілий, показав обвинуваченому золоті вироби, після чого зник золотий ланцюжок і він запитав у обвинуваченого, чи не бачив він ланцюжок, на що останній сказав, що вранці вони його пошукають і пішов додому. Він, потерпілий, пішов за ним, зайшов в його квартиру, сказав, щоб він вийняв з сумки пістолет, що той і зробив. Коли потерпілий відійшов - обвинувачений вистрелив та попав йому у живіт. Він схопив обвинуваченого, а останній почав бити його рукояткою пістолета по голові. Він упав на підлогу, а обвинувачений на нього. Невдовзі приїхала поліція та швидка допомога. На теперішній час обвинувачений повністю відшкодував йому спричинені збитки, шкоду, він до нього претензій не має.
- показаннями свідка ОСОБА_12 , який пояснив, що зі слів його сина ОСОБА_9 конфлікт спровокував ОСОБА_10 . Деталі інцинденту йому невідомі;
- показаннями свідка ОСОБА_13 , дружини обвинуваченого, яка пояснила, що в ту ніч до них прийшов ОСОБА_10 , який гучно кричав, лаявся, щось вимагав, вона прохала не вести себе так та заспокоїтись. ОСОБА_10 почав зривати з її чоловіка золотий ланцюжок Що відбулось вона не бачила, оскільки з дитиною пішла на балкон, щоб дитина нічого не бачила;
- показаннями свідка ОСОБА_14 , який пояснив, що проживає по сусідству з ОСОБА_9 ніч він бачив, як ОСОБА_10 приходив до ОСОБА_11 , стукав, щось казав. Пізніше він почув хлопок в квартирі Величка, але нічого не бачив;
- показаннями свідка ОСОБА_15 , який пояснив, що прийшов до квартири ОСОБА_11 , коли вже приїхала поліція. У ОСОБА_6 було вогнепальне поранення.
- показаннями свідка ОСОБА_16 , який пояснив, що у складі групи поліцейських виїжджав на місце пригоди. ОСОБА_17 пояснював, що до нього прийшов ОСОБА_10 , який себе вів неправомірно. Останній був з вогнепальним пораненням;
- показаннями свідка ОСОБА_18 , яка пояснила, що, вона. дружина потерпілого, на той час була з дитиною на морі. Вночі їй зателефонував чоловік та сказав, що зник його золотий ланцюжок. Вранці їй зателефонували з поліції та повідомили, що трапилось;
- показаннями свідка ОСОБА_19 , батька потерпілого. який пояснив, що очевидцем події він не був. Про інцидент йому повідомили співробітники міліції;
- даними з протоколу огляду місця події від 16.07.2016, відповідно до якого оглянутий під`їзд АДРЕСА_3 ;
- даними з протоколу обшуку від 16.07.2016, відповідно до якого обшук був проведений у квартирі АДРЕСА_2 та були вилучені речі: дозволи на зброю, членські квитки, посвідчення Преса України на ім`я ОСОБА_9 ,зброю, набої;
- даними з протоколів отримання зразків для експертизи від 16.07.2016, відповідно до яких у ОСОБА_9 були відібрані змиви з рук, відбитки рук для проведення відповідних експертиз;
- даними з протоколу огляду місця події від 16.07.2016, відповідно до якого оглянута прилегла територія біля під`їзду №2 будинку АДРЕСА_4 ;
- даними з протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 09.08.2016, відповідно до якого на підставі ухвали Дергачівського районного суду Харківської області від 04.08.2016 вилучена медична карта ОСОБА_6 ;
-даними з протоколу огляду предметів від 07.10.2016 зброї, патронів, дозволів на зброю, членських квитків на ім`я ОСОБА_9 ;
-даними з протоколу огляду предметів від 06.12.2016 футболки, спортивних брюк, які належать потерпілому ОСОБА_6 ;
- даними з протоколу проведення слідчого експерименту від 09.12.2016, відповідно до якого свідок ОСОБА_13 пояснила, що під час пострілу вона відпочивала з дитиною у кімнаті;
-даними з протоколу огляду предметів від 06.03.2017 пістолету з патронами;
-даними з протоколу проведення слідчого експерименту від 28.08.2017 за участю потерпілого ОСОБА_6 , відповідно до якого потерпілий показав, яким чином він та обвинувачений були розташовані по відношенню один до одного та яким чином були нанесені йому удари та виконаний постріл з пістолета;
-даними з протоколу проведення слідчого експерименту від 03.01.2017 за участю обвинуваченого ОСОБА_9 , судово-медичного експерта ОСОБА_20 , відповідно до якого ОСОБА_9 показав механізм боротьби з потерпілим ОСОБА_6 ;
-висновком експертизи зброї № 7851/7852 від 13.10.2016, відповідно до якого наданий на дослідження пістолет «ПМР» № НОМЕР_1 був виготовлений заводським способом на ТОВ «СОБР» (м. Дергачі, Харківська обл., Україна), на базі пістолету «ПМ» калібру 9 мм № НОМЕР_3 , виготовленого на Іжевському механічному заводі (м. Іжевськ, колишній СРСР, Росія) у 1975 році, та в подальшому в його конструкцію були внесені зміни саморобним способом (діаметр каналу ствола було збільшено до 7 мм:зворотна пружина була замінена на більш жорстку) у результаті чого він втратив своє цільове призначення.
Пістолет придатний для стрільби усіма видами пістолетних патронів калібру 9 мм Р. А. (холостими, газовими, травматичної дії), а також бойовими припасами роздільного заряджання (із використанням шумових пістолетних патронів калібру 9 мм. Р.А. та сферичних уражаючих елементів ? 7 мм, виготовлених із сплаву на основі свинцю).
Надані на дослідження 5 патронів до категорії бойових припасів не належать, а є пістолетними патронами травматичної (несмертельної) дії виготовленими промисловим способом: 3 патрони- « SOBR» ( ТОВ «СОБР», м.Дергачі, Харківська область), 2 патрони «СОВА П» ( ТОВ» СОВА ОРУЖЕЙНАЯ», м.Миколаїв, Україна).
Надані на дослідження 5 патронів придатні для стрільби з наданого на дослідження пістолета;
-висновком експертизи № 1981/16Д від 18.08.2016, відповідно до якого 16.07.2016 о 05.28 год. ОСОБА_6 , 1973 р.н. машиною швидкої медичної допомоги було доставлено до КЗОЗ «Дергачівська ЦРЛ» та госпіталізовано у хірургічне відділення, де після клінічного, лабораторного та інструментальних обстежень, а також оперативного втручання, встановлено діагноз Тороко-абдомінальне вогнепальне поранення. Проникаюче поранення живота з розривом кишківника, брижі тонкої кишки, очеревини. Гематома заочеревиного простору. Гемоперитонеум. Ушкодження органів правої плевральної порожнини, правобічний гідроторакс, Крововтрата середнього ступеню важкості. Рвана рана волосистої частини голови. Травматичний і геморагічний шок ІІ-ІІІ ст. Післяопераційний набряковий панкреатит. 28.07.16 після завершення курсу стаціонарного лікування хворого виписано з відділення для амбулаторного лікування у лікаря хірурга за місцем мешкання.
За даними наданої медичної документації у гр ОСОБА_6 мали місце наступні тілесні ушкодження:
-забиття м`яких тканин голови у вигляді рваної рани на волосяній частині голови (точна локалізація не вказана);
-проникаюче поранення тулубу з утворенням ранового каналу, який бере початок з рани в лівій клубовій області (точна локалізація не вказана), з наскрізним пошкодженням передньої черевної стінки, що проникає в черевну порожнину та пошкоджує брижу та стінки тонкої кишки, заочеревинну порожнину та сліпо закінчується в м`яких тканинах грудей в проекції 5-го сегменту правої легені (точна локалізація не вказана), з наявністю чужорідного тіла металевої щільності.
Вищевказані ушкодження могли бути отримані незадовго до госпіталізації хворого в стаціонар.
Зазначена рана на голові утворилася від дії удару-тертя об твердий, тупий предмет, індивідуальні властивості контактуючої поверхні котрого за даними наданої медичної документації встановити не представляється можливим, та за ступенем тяжкості відноситься до легкого тілесного ушкодження (згідно п. 2.3.2, п. 2.3.5 «Правил судово -медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17січня 1995 р.№6).
Вказане сліпе проникаюче поранення тулубу утворилося від одноразової пробивної дії предмету з обмеженими поверхнями, який встановлено при рентгенологічних дослідженнях (№ 1775; № 1814; № 1840) та за ступенем тяжкості відноситься до тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя (згідно п 2.1.2 п 2.1.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17січня 1995 р.№6).
За даними наданої медичної документації без наявності медико-криміналістичної експертизи одягу потерпілого, що був на ньому під час отримання тілесних ушкоджень, оригіналів рентгенологічних знімків та контрольних комп`ютерних томографічних досліджень встановити з якої зброї було здійснено постріл у постраждалого, об`єктивно встановити напрямок ранового каналу та відстань з якої було здійснено постріл не представилось можливим.
-висновком експертизи № 364-МК/16 від 23.09.2016 , відповідно до якого при дослідженні фуфайки (футболки) виявлено одне вхідне кульове вогнепальне пошкодження, розташоване по передній поверхні в нижньому відділі зліва, про що свідчить його наскрізний характер, округла форма, нерівні, вкручені всередину краю, наявність дефекту «мінус тканина» округлої форми, а також вистояні в просвіт ушкодження, перервані на різних рівнях кінці розволокнення крайових стовпчиків трикотажу, волокна яких стоншені, витягнуті, значно потерті.
При дослідженні представленої фуфайки (футболки) в інфрачервоних і ультрафіолетових променях будь-яких світінь і поглинань світла, характерних для накладень продуктів пострілу (кіптяви, мінеральних масел - рушничного мастила та ін.) не виявлено. Крім того, при стереомікроскопічному дослідженні в області пошкодження будь-яких впроваджень в нитки ткацького переплетення матеріалу одягу частинок пороху (незгорілих, напівзгорілих і повністю згорілих порошинок) не виявлено. Термічного впливу полум`я в зоні пошкодження футболки не встановлено. При дослідженні пошкодження на наявність слідів заліза, міді, свинцю і нікелю контактно-дифузійним методом зазначені метали не виявлено.
Відсутність в області вхідного пошкодження факторів, які супроводжують постріл (додаткових факторів пострілу), може свідчити про постріл з неблизької дистанції.
Зазначене пошкодження по передній поверхні фуфайки (футболки) збігається по локалізації з пораненням тіла ( «... вогнепальне поранення передньої черевної стінки ...»). Ці ушкодження утворюють між собою єдиний канал і могли виникнути в результаті пострілу з пристосування, призначеного для відстрілу патронів. «не смертельної дії» калібру 9мм, споряджених еластичними кулями, як вказано в постанові.
-висновком експертизи № 113/17 Д від 31.08.2017, відповідно до якого при проведенні судово-медичної експертизи гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановлено, що він мав наступні тілесні ушкодження:
-Забиття м`яких тканин голови у вигляді рваної рани на волосяній частині голови (точна локалізація не вказана);
- Проникаюче вогнепальне поранення тулубу з утворенням ранового каналу, який бере початок з рани в лівій клубовій області (точна локалізація не вказана), з наскрізним пошкодженням передньої черевної стінки, що проникає в черевну порожнину та пошкоджує брижу та стінки тонкої кишки, заочеревинну порожнину та сліпо закінчується в м`яких тканинах грудях в проекції 5-го сегменту правої легені (точна локалізація не вказана), з наявністю чужорідного тіла металевої щільності.
Зазначена рана на голові утворилася від дії удару-тертя о твердий, тупий предмет індивідуальні властивості контактуючої поверхні котрого за даними наданої медичної документації встановити не представляється можливим, та за ступенем тяжкості відноситься до легкого тілесного ушкодження (згідно п. 2.3.2 п. 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 січня 1995 р. № 6).
Вказане сліпе проникаюче вогнепальне поранення тулубу утворилося від одноразової пробивної дії предмету з обмеженими поверхнями, який встановлено при рентгенологічних дослідженнях (№ 1775; № 1814; № 1840), та за ступенем тяжкості відноситься до тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя (згідно п. 2.1.2 п. 2.1.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 січня 1995 р. № 6).
Вказані тілесні ушкодження могли утворитися в строк та при обставинах, на які вказує
-висновком експертизи № 9/18 Д від 15.01.2017, відповідно до якого свідчення ОСОБА_9 , надані ним в ході проведення слідчого експерименту від 03.01.2017, суперечать об`єктивним судово-медичним даним про характер та механізм утворення сліпого вогнепального поранення тулубу у потерпілого ОСОБА_6 , з огляду на те, що судово-медичною експертизою одягу потерпілого - «Висновок експерта №364-МК/16» від 25 жовтня 2016 року, встановлено, що його ушкодження утворилися в результаті пострілу з неблизької дистанції. Стосовно механізму утворення рани на голові у ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , не надає відомостей про її виникнення;
Аналізуючи добуті докази в їх cукупності, суд знаходить, що докази є належними, допустимими, достовірними, достатніми у їх взаємозв`язку для висновку суду про винуватість обвинуваченого. Докази є узгодженими, не суперечливими. Деякі неточності в показаннях учасників кримінального провадження є незначними, такими, що пов`язані з можливою різницею в їх психо-емоційному рівні, пов`язані з їх віком, рівнем розвитку, ставленням до скоєного. В цілому ж докази узгоджуються між собою.
Часткове визнання обвинуваченим своєї вини суд розцінює як його бажання пом`якшити свою участь, а також як обрану тактику захисту.
Вивченням даних про особу ОСОБА_9 встановлено, що він раніше не судимий, має постійне місце проживання, на обліку у лікаря-нарколога і лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.
Обставина, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно ст. 66 КК України є відшкодування шкоди потерпілому.
Вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння суд не визнає обставиною, яка обтяжує покарання винуватого ОСОБА_9 .
Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого.
Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Як слідує з п.3 ч.1 ст.65 КК України при призначенні покарання судомвраховується ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного.
Згідно з роз`ясненнями, що містяться в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення покарання» суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного мають суворо додержуватись вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, обгрунтованості, справедливості та індивідуалізації покарання.
Згідно ч.6 ст. 368 КПК України обираючи та застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Так, з постанови Верховного Суду від 01 лютого 2018 (справа № 634/609/15-к) випливає, що підставами для судового розсуду є, серед іншого, індивідуалізація покарання конкретизація виду та розміру міри державного примусу залежно від особливостей злочину і його суб`єкта.
Таким чином, при призначені покарання судвраховує тяжкість злочину, який є тяжким , другорядну роль кари як мети покарання, дані про особу винного, його ставлення до скоєного частково визнає свою вину, відшкодував шкоду потерпілому та вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції даної статті КК України із застосуванням ст. 75 КК України.
Заявлений потерпілим ОСОБА_6 позов підлягає залишенню без розгляду, оскільки в судовому засіданні потерпілий заявив, що спричинена шкода йому відшкодована, на задоволенні позову не наполягав.
Питання про долю речових доказів вирішуються на підставі ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати покласти на обвинуваченого.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України,суд,-
ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.121 ч.1 КК України та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.
Застосувати ст. 75 КК України і звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки.
Зобов`язати ОСОБА_9 на підставі ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_9 процесуальні витрати у кримінальному провадженні за проведення експертизи зброї №7851/7852 від 13.10.2016 3524 гривні 00 копійок.
Позовну заяву ОСОБА_6 залишити без розгляду.
- нарізна зброя ОП СКС з оптикою «Макс» з ременем зеленого кольору, поміщений в чохол; гладкоствольну двохствольчату мисливську рушницю МР-27 ЕМ 12 колібру; пістолет кулемет «Узі» з магазином без куль з балоном повітря, калібру 4.5 мм; пневматичний пістолет по типу`ПМ» з магазином без куль та балону з повітрям; 5 патронів калібру 9 мм з еластичною гумовою кулею в кількості 3 патронів; 2 патрони «СОВА-2» з чорною гумою; 30 патронів калібру 7.62х39 мм «LSW»; 50 патронів калібру 7.62 х39 мм «FMJ» «BARNAUL», дозвіл МВС України на ім`я ОСОБА_9 № НОМЕР_4 , дозвіл № 1390 від 04.10.2014 на гладкоствольну рушницю, дозвіл МВС України на ім`я ОСОБА_9 № НОМЕР_5 дозвіл № 4487 від 02.03.2015 на нарізну зброю; дозвіл МВС України на ім`я ОСОБА_9 № НОМЕР_6 , дозвіл № НОМЕР_2 від 08.06.2015 на пістолет, членські квитки УТМР; посвідчення « Преса України», які знаходяться на зберіганні у ОСОБА_9 - залишити у власника.
- футболку, спортивні брюки, які знаходяться на зберіганні у потерпілого- залишити у розпорядженні потерпілого ОСОБА_6 ;
- пістолет моделі ПМР № НОМЕР_1 з 5 патронами, які відстріляні після експертизи, які знаходяться на зберіганні у камері схову Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області конфіскувати.
- змиви з рук, конверти зі зразками речовини з рук ОСОБА_9 - залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1