Справа № 401/2884/18;
Провадження № 1-кп/401/39/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2020 року місто Світловодськ

Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001750 від 11 жовтня 2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Світловодськ Кіровоградської області, українця, громадянина України, який має базову середню освіту, не одруженого, який немає дітей, до затримання ніде не працюючого, зареєстрованого та проживаючого до затримання за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 15 вересня 2015 року вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

- 08 листопада 2016 року вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, на підставі ст.71 КК України, призначено покарання за сукупністю вироків у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки позбавлення волі;

- 15 березня 2017 року вироком Апеляційного суду Кіровоградської області вирок від 08 листопада 2016 року змінено та засуджено за ч.3 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст.71 КК України, призначено покарання за сукупністю вироків у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць позбавлення волі.

- 13 серпня 2018 року звільнений від відбуття покарання умовно-достроково не відбувши терміну покарання 11 місяців 29 днів.

в скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.186 та ч.1 ст.125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 будучи раніше неодноразово судимим за вчинення злочинів проти власності, маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, будучи умовно-достроково звільненим з місць позбавлення волі, скоїв відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, та умисне заподіяння легкого тілесного ушкодження, за наступних обставин.

10 жовтня 2018 року близько 22 години 00 хвилин, ОСОБА_6 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прогулювався вулицями м.Світловодськ Кіровоградської області. Не маючи засобу існування, з корисливого мотиву, з метою власного збагачення незаконним шляхом у ОСОБА_6 виник злочинний умисел направлений на повторне викрадення чужого майна, а саме будь-яких виробів з металу з території будь-якого домоволодіння м.Світловодськ Кіровоградської області, які в подальшому можна продати та в такий спосіб покращити власне матеріальне становище.

Реалізуючи свій злочинний задум, ОСОБА_6 прибув до домоволодіння АДРЕСА_2 , в якому проживала ОСОБА_7 .

Доводячи свій злочинний задум до кінця ОСОБА_6 , через незачинену хвіртку зайшов на територію вказаного домоволодіння, де знаходиться житловий одноповерховий будинок. Підійшовши до будинку почав стукати у вікна та двері, з проханням до раніше знайомої йому ОСОБА_7 , впустити його до приміщення будинку. ОСОБА_7 відчинивши двері, впустила ОСОБА_6 до приміщення будинку. Перебуваючи в будинку ОСОБА_6 почав оглядати його приміщення у пошуках майна, яке можна викрасти та продати. Помітивши в одній із кімнат емальовану каструлю з кришкою, ємкістю 10 л., емальовану каструлю з кришкою, ємкістю 3 л., алюмінієву каструлю з кришкою, ємкістю 5 л., ОСОБА_6 вирішив повторно відкрито викрасти зазначене майно належне ОСОБА_7 .

Діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, усвідомлюючи, що діє відкрито у присутності власника майна, не реагуючи на вимоги ОСОБА_7 припинити незаконні дії, ОСОБА_6 поклав до поліетиленового пакету: емальовану каструлю з кришкою, ємкістю 10 л., вартістю 210 гривень, емальовану каструлю з кришкою, ємкістю 3 л., вартістю 80 гривень, алюмінієву каструлю з кришкою, ємкістю 5 л., вартістю 138 гривень. Тим самим незаконно повторно відкрито ним заволодів, в подальшому не реагуючи на заперечення ОСОБА_7 , утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення злочину зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_7 , матеріальну шкоду на загальну суму 428 гривень.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_6 , вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст.186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж) вчинене повторно.

Крім того, 16 жовтня 2018 року о 23 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився за місцем свого проживання, а саме в будинку АДРЕСА_1 , де проживав разом із своєю бабусею ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Знаходячись за вказаною адресою ОСОБА_6 , почав займатись домашніми справами.

Виконуючи домашні справи, ОСОБА_6 перебуваючи в збудженому стані, поводячи себе зухвало, випадково зламав дерев`яну швабру, якою намагався помити підлогу. Помітивши такі дії, ОСОБА_4 зробила усне зауваження ОСОБА_6 та попрохала заспокоїтись останнього.

В свою чергу у ОСОБА_6 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виник злочинний умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_6 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, умисно наніс один цілеспрямований потужний удар шматком держаку дерев`яної швабри, яка залишилась в його руках після злому швабри, в обличчя, в область лівого ока ОСОБА_4 . Спричинивши ОСОБА_4 тілесні ушкодження, ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зник.

В результаті злочинних дій ОСОБА_6 , згідно висновку судово-медичного експерта №98 від 25 жовтня 2018 року потерпілій ОСОБА_4 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: кровопідтіку обличчя, рани лівої брови, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_6 , вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину в інкримінованих злочинах визнав частково. Так, за ч.1 ст.125 КК України вину визнав повністю, щиро розкаявся, попросив в судовому засіданні вибачення у потерпілої ОСОБА_4 . Пояснив, що в той день вживав алкоголь у вигляді 1 літру пива, а коли мив підлогу, на дорікання бабусі, дав кінцем держака швабри їй в область лівого ока. За ч.2 ст.186 КК України вину не визнав повністю, стверджує, що ніякого майна у потерпілої ОСОБА_7 не викрадав. Потерпіла проживає у будинку його вітчима ОСОБА_8 , орендуючи його. Чому вона саме його обвинувачує у скоєнні викрадення майна не знає. Стверджував, що остання його оговорює. На початку судового розгляду справи стверджував, що каструлі здавав на металобрухт, але вони належали його вітчиму ОСОБА_8 . Брав він їх з дозволу вітчима, з будинку, де проживала ОСОБА_7 .

Потерпіла ОСОБА_7 01 лютого 2019 року в судовому засіданні пояснила, що вона є одинокою пенсіонеркою, якій 66 років. Протягом 6 років вона проживає у орендованому в ОСОБА_8 будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 . 10 жовтня 2018 року пізно увечері до неї прийшов ОСОБА_6 , який є пасинком ОСОБА_8 . Він зайшов до будинку, де вона проживає і викрав весь металевий посуд. Нічого їй не залишивши, ні каструль, ні мисок. Це були каструлі емальовані на 10, 12, 5 літрів. Потоптав все, положив у мішок і поніс на металобрухт. Посуд належав їй особисто. Посуд забирав ОСОБА_6 сам, у її присутності, на зауваження не реагував. Просила призначити обвинуваченому найсуворіше покарання.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що вона пенсіонерка, має 82 роки та є рідною бабусею обвинуваченого ОСОБА_6 , якого сама виховувала з дитинства, оскільки його мати, а її рідна донька, зловживає алкоголем. У серпні 2018 року онук вийшов з тюрми. Жив разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 , почав пити, ніде не працював. Жив за те, що здавав старі металеві речі домашнього вжитку, а саме різні кружки, миски, або викопаний чермет на металобрухт. 16 жовтня 2018 року заробив 30 грн., купив собі пляшку та почав пити. Вона випадково розлила на підлогу воду, він почав їй допомагати. Зробивши йому якесь зауваження, точно яке вже не пам`ятає, ОСОБА_6 взяв держак від швабри та вдарив їй в область лівого ока. Від удару на обличчі з`явилася кров. Свого онуку вона вже пробачила, тому просила звільнити його з під варти.

Свідок сторони обвинувачення ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що він тимчасово працював на неофіційному пункті прийому металу, приймальником, який розташований за адресою: вул.Комарова в м.Світловодськ. ОСОБА_6 знає як особу, яка разів 2-3 на тиждень приходить щось здавати на металобрухт. ОСОБА_6 приносив здавати різні миски собачі, із засохлими залишками їжі, кружки, емальовані каструльки, які з дірочками, які без, які пом`яті або копаний чермет. Осінню 2018 року, точної дати він не пам`ятає, ОСОБА_6 лише один раз приходив з емальованими каструльками, але точного переліку він не пам`ятає. Говорив, що це все його. Отримав кошти він близько 100 грн. Метал ми перепродали дальше.. А через деякий час на пункт приїхали працівники поліції, які запитували чи не приходила ця особа здавати каструлі і показували з телефону фото обвинуваченого ОСОБА_6 . Понятих не було, присутнім був лише його напарник.

Свідок сторони захисту ОСОБА_8 , який приходиться вітчимом обвинуваченому ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що у нього із ОСОБА_7 неприязне ні стосунки. ОСОБА_7 живе у будинку, який належить його батькові, який хворіє та є лежачим. ОСОБА_7 живе та орендує будинок протягом 6-7 років. Будинок розташований за адресою: АДРЕСА_2 . Він через 1-2 дні туди навідується, дає ОСОБА_7 їжу для котів. Неприязні стосунки через те, що ОСОБА_7 з будинку зробила смітник. Всякий непотріб з вулиць, смітників, приносить до будинку. Я її ніколи не чіпав. Всі наші речі були закриті в сараї. Їй залишили лише диван, ліжко, холодильник і дві тумбочки. Каструль він ніяких не бачив, бо в будинок не заходив. Його речі ніякі не пропали.

Під час додаткового допиту свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що після переїзду ОСОБА_7 з будинку він знайшов під кущем єжевіки миски, які викинув геть.

Аналізуючи покази обвинуваченого та свідка сторони захисту ОСОБА_8 , судом встановлено, що твердження ОСОБА_6 з приводу належності каструль вітчиму, які він здавав на металобрухт, не підтвердились. Оскільки, свідок пояснив, що їхні речі були замкнені в сараї, окрім дивана, ліжка, холодильника і двох тумбочок. Його речі ніякі не пропали.

Під час судового розгляду судом досліджували наступні докази.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0001750, 11 жовтня 2018 року до відділу поліції звернулася ОСОБА_7 із заявою про кримінальне правопорушення, зокрема, відкритого викрадення належного їй майна, на підставі чого 11 жовтня 2018 року до ЄРДР внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.186 КК України. (Т.1 а.с.102)

Згідно постанови слідчого СВ Світловодського ВП ГУНП у Кіровоградській області ОСОБА_10 від 24 жовтня 2018 року, кримінальне правопорушення по матеріалам досудового розслідування, внесені до ЄРДР за №0001750 від 11 жовтня 2018 року перекваліфіковано з ч.1 ст.186 КК України на ч.2 ст.186 КК України. (Т.1 а.с.104-105)

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0001750, 11 жовтня 2018 року відносно ОСОБА_6 до ЄРДР внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України. (Т.1 а.с.106-107)

Постановою про об`єднання матеріалів досудового розслідування від 29 жовтня 2018 року матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні, які внесені до ЄРДР №0001750 від 11 жовтня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.2 ст.186 КК України, та №0001779 від 18 жовтня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.1 ст.125 КК України, об`єднані в одне провадження та зареєстровано в ЄРДР за №0001750. (Т.1 а.с.109-112)
Згідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 11 жовтня 2018 року ОСОБА_7 , невстановлена особа 10 жовтня 2018 року близько 22 години 00 хвилин, перебуваючи з її дозволу в приміщенні будинку АДРЕСА_2 , відкрито викрала належний їй посуд, тим самим спричинивши їй матеріальну шкоду на суму близько 1000 грн. (Т.1 а.с.113)

Протоколом огляду місця події від 11 жовтня 2018 року встановлено, що місцем огляду є територія домоволодіння АДРЕСА_2 . Територія домоволодіння огороджена дерев`яним парканом, вхід на територію домоволодіння здійснюється через дерев`яну хвіртку. На території домоволодіння розташований одноповерховий будинок. В ході проведення огляду виявлено пошкодження вікна будинку праворуч від вхідних дверей, нічого не вилучено. (Т.1 а.с.115)
З протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12 жовтня 2018 року вбачається, що потерпіла ОСОБА_7 впізнала ОСОБА_6 як особу, яка 10 жовтня 2018 року, перебуваючи в приміщенні будинку в її присутності відкрито викрала належне їй майно. (Т.1 а.с.118-123)

З протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18 жовтня 2018 року вбачається, що свідок ОСОБА_9 впізнав ОСОБА_6 як особу, яка у жовтні 2018 року продала йому вироби з металу, а саме посуд. (Т.1 а.с.124-129)

Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 3920 від 23 жовтня 2018 року, ринкова вартість станом на 10 жовтня 2018 року з урахуванням зносу:

- каструлі з кришкою, ємністю 10 літрів, яка перебувала у використанні на протязі 8-ми років складає 210,00 (двісті десять) грн.;

- каструлі з кришкою ємністю 3 літра, яка перебувала у використанні на протязі 6-ти років складає 80,00 (вісімдесят) грн.;

- каструлі з кришкою ємністю 5 літрів, яка перебувала у використанні на протязі 6-ти років складає 138,00 (сто тридцять вісім) грн. (Т.1 а.с.134-138)

Згідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 18 жовтня 2018 року ОСОБА_4 , ОСОБА_6 16 жовтня 2018 року близько 23 години, перебуваючи в приміщенні будинку АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, наніс їй один удар палицею по обличчі, там самим спричинивши останній тілесні ушкодження. (Т.1, а.с.140)

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 98 від 29 жовтня 2018 року, у потерпілої ОСОБА_4 виявлено тілесні ушкодження у вигляді синця на обличчі та рани лівої брови, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Вказані тілесні ушкодження утворились від дії тупого предмету, індивідуальні особливості якого не відобразились на тілі потерпілої, не могли утворитись при падінні з висоти власного зросту, а механізм їх утворення відповідає механізму їх спричинення викладеному потерпілою. (Т.1, а.с.148)

Згідно висновку судово-психіатричного експерта №407 від 26 жовтня 2018 року КЗ «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня», який складено на досудовому розслідуванні, ОСОБА_6 в момент скоєння правопорушення страждав і в даний час страждає легкою розумовою відсталістю (відповідно до МКХ-10, F-70). Проте ступінь розумового недорозвинення у ОСОБА_6 такий, що не позбавляє його можливості усвідомлювати свої дії та розумно керувати ними. Підпадає під дію ч.1 ст.19 КК України. У відношенні інкримінованого йому діяння слід вважати осудним. Застосування заходів медичного характеру не потребує. (Т.1, а.с.189-191)

Згідно переглянутого відеозапису судового засідання від 25 жовтня 2018 року, у справі №1-кс/401/847/18, за клопотанням прокурора, під час обрання ОСОБА_6 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вбачається, що будучи на час розгляду клопотання в статусі підозрюваного, свою вину у скоєнні злочинів передбачених ч.2 ст.186, ч.1 ст.125 КК України, останній визнав повністю.

Під час судового розгляду справи, за клопотанням обвинуваченого, ухвалою суду від 03 липня 2019 року було призначено проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи, проведення якої доручено експертам Комунального закладу Дніпропетровської клінічної психіатричної лікарні Дніпропетровської обласної ради.

Підставою призначення експертизи були часті видіння обвинуваченого потерпілої ОСОБА_7 , яка здавлювала його колючої проволкою, та які супроводжуються важкими головними болями та погіршенням стану здоров`я.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта №21 від 30 січня 2020 року, висловлювання іспитованого ОСОБА_6 під час проведення стаціонарної експертизи про те, що він періодично чує «голоси», бачить видіння, прагнення показати себе психічно хворим, не носять хворобливого характеру, а є симулятивними, т.я. вони надумані, ізольовані, надаються у навмисній формі, не мають динаміки та не вкладаються у клінічну картингу будь-якого психічного захворювання. ОСОБА_6 на хронічне психічне захворювання, тимчасовий хворобливий розлад психічної діяльності, недоумство, інший хворобливий стан психіки в період інкримінованого йому діяння не страждав і в теперішній час не страждає. Виявляв раніше і виявляє в теперішній час легку розумову відсталість. Під час інкримінованого йому діяння він міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Іспитований у теперішній час також може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. (Т.2 а.с.9-12)

Аналізуючи вказаний висновок експерта, суд вважає доказом того, що обвинувачений в різні способи намагається ухилитися від призначення покарання за вчиненні ним злочини.

Під час судових дебатів захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні, стверджував, що в діях обвинуваченого відсутній склад кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.186 КК України. Оскільки, потерпіла ОСОБА_7 даючи пояснення в суді стверджувала, що коли прийшов ОСОБА_6 , та намагався проникнути до будинку де вона жила через вікно, вона в той час вибігла через двері і протягом тривалого часу переховувалася в кущах та болоті. Крім того, потерпіла пояснювала щодо викрадення алюмінієвої каструлі ємкістю 12 літрів, яка не міститься в переліку викраденого майна. Сама ж потерпіла страждає на хворобу голови, оскільки постійно стверджувала, що в неї провали в пам`яті. А доказ протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18 жовтня 2018 року свідку ОСОБА_9 не є належним та допустимим доказом, оскільки даний свідок в судовому засіданні пояснив, що впізнав ОСОБА_6 по фото з телефону працівника поліції, яке там було одне. І понятих при цьому, окрім його напарника не було.

Вказані твердження також не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи, виходячи з наступного. По епізоду за ч.2 ст.186 КК України потерпілою є особа похилого віку ОСОБА_7 , яка з урахуванням свого віку може не в повній мірі чітко пам`ятати всі події. В матеріалах справи відсутні докази того, що вона страждає на психічні захворювання, тому твердження, що вона страждає на хворобу голови є безпідставним.

Дійсно, на початку надання своїх пояснень в суді ОСОБА_7 стверджувала, що спочатку до неї прийшов ОСОБА_8 , який почав їй викручувати руки, а поті через деякий час прийшов ОСОБА_6 , який стукав та вибивав двері, а потім взявши кирпич в руки розбив скло в коридорі та почав через нього влазити до будинку. Вона перелякавшись, що він може її вбити, поки він перелазив вікно, через вхідні двері вибігла на вулицю і побігла в ліс, де переховувалася декілька днів, без їжі, в болоті та кущах. Проте, потім в своїх поясненнях вона стверджувала, що викрадення її власних каструль з будинку мало місце пізніше, під час перебування її в будинку. Жодних пояснень, що у неї викрадено було алюмінієву каструлю ємкістю 12 літрів в суді не було.

Твердження, що протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_9 ним не підписувався, а впізнання ОСОБА_6 було по одному фото з телефону працівника поліції не знайшло свого підтвердження, спростовується протоколом від 18.10.2018 року, який складено слідчим за участю свідка та двох понятих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , на яких містяться відповідні підписи. (Т.1 а.с.124-128)

Оцінюючи досліджені судом докази, які є належними, допустимими, достовірними в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає їх достатніми для визнання винуватим ОСОБА_6 у вчиненні встановлених судом кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Параграфом 65 Рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року, яке набуло статусу остаточного 21.10.2011 року у справі «Коробов проти України», визначено, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Даючи оцінку результатам судового розгляду справи, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого в інкримінованих злочинах доведена повністю, дії ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч.2 ст.186 та ч.1 ст.125 КК України, за ознаками відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, та умисне заподіяння легкого тілесного ушкодження.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченому є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та вчинення злочинів щодо осіб похилого віку.

Дані, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_6 : раніше неодноразово судимий за злочини проти власності. Інкриміновані йому злочини вчинив будучи умовно-достроково звільненим з місць позбавлення волі за вироком Апеляційного суду Кіровоградської області від 15 березня 2017 року. Зареєстрований та проживав до затримання за адресою: АДРЕСА_1 . Не працюючий, неодружений, дітей немає, за місцем проживання характеризується посередньо. Проживав за вищевказаною адресою разом з бабусею ОСОБА_4 , 1937 року народження. У лікаря нарколога на обліку не перебуває, перебуває на обліку у лікаря психіатра на «Д» обліку з діагнозом F70.0.

Ухвалою слідчого судді Світловодського міськрайонного суду ОСОБА_13 від 25 жовтня 2018 року ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з 25 жовтня 2018 року.

При обранні виду та міри кримінального покарання суд приймає до уваги обставини скоєння злочинів, характер діянь та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані, які характеризують особу обвинуваченого, те що він вчинив злочини невеликої тяжкості та тяжкий, будучи звільненим від відбування покарання умовно-достроково, з невідбутим терміном покарання 11 місяців 29 днів, і приходить до висновку про можливе його виправлення лише в умовах ізоляції від суспільства.

Кримінальним правопорушенням за ч.2 ст.186 КК України, обвинуваченим спричинено матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_7 на загальну суму 438 грн.

Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_4 цивільні позови не заявляли.

З огляду на те, що суд не знаходить підстав для звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням або призначення покарання не пов`язаного з позбавленням волі, обраний запобіжний захід до набрання вироком законної сили підлягає залишенню без змін.

Судові витрати та речові докази у справі відсутні.

Керуючись ст.ст.100, 368, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.125 та ч.2 ст.186 КК України, на підставі яких призначити покарання:

за ч.1 ст.125 КК України у виді громадських робіт на строк 80 (вісімдесят) годин;

за ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання повністю приєднати невідбуте покарання за вироком Апеляційного суду Кіровоградської області від 15 березня 2017 року і остаточно до відбуття ОСОБА_6 призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років 11 місяців 29 днів позбавлення волі.

Строк покарання відраховувати з дня взяття ОСОБА_6 під варту, а саме з 25 жовтня 2018 року.

Запобіжний захід ОСОБА_6 на час набрання вироком законної сили залишити у виді тримання під вартою.

В строк покарання зарахувати період знаходження ОСОБА_6 під вартою, з 25 жовтня 2018 року.

Вирок набирає законної сили після спливу строку на апеляційне оскарження.

Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Світловодський міськрайонний суд упродовж 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з дня отримання копії вироку.

Копія вироку після його проголошення негайно вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя Світловодського міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1