Справа № 1304/5081/12 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11/811/9/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2020 року у м.Львові.
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду в складі:

під головуванням судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляцією потерпілого ОСОБА_6 на вирок Галицького районного суду м.Львова від 19 червня 2018 року відносно ОСОБА_7

з участю потерпілого ОСОБА_6 ,
представника потерпілого ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,
виправданої ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Галицького районного суду м.Львова від 19.06.2018 року ОСОБА_7 визнано невинуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та за ч.1 ст.125 КК України виправдано.

У задоволенні цивільного позову ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про стягнення моральної шкоди відмовлено за безпідставністю позовних вимог.

Згідно з вироком суду, відповідно до постанови судді про порушення кримінальної справи приватного обвинувачення від 10.09.2012 року, підсудна ОСОБА_7 обвинувачувалась в тому, що 08 жовтня 2011 року, біля 13 години, знаходячись у приміщенні квартири АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних відносин ображала потерпілого ОСОБА_6 непристойними словами, била руками по обличчю, голові, дряпала нігтями по обличчю, здушувала руками шию, чим заподіяла останньому тілесні ушкодження у вигляді синців та саден на голові, шиї, синець на лівій руці, які згідно акту судово-медичного обстеження № 2710 від 10 жовтня 2011 року відносяться до легкого тілесного ушкодження.
В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_6 просить виправдувальний вирок суду скасувати та постановити новий вирок, визнавши ОСОБА_7 винною у вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України. Цивільний позов задоволити повністю.

У своїх доводах на підтвердження апеляційних вимог потерпілий зазначає, що судом першої інстанції судовий розгляд проведено не об`єктивно та неповно, а саме необґрунтовано судом першої інстанції поставлено під сумнів та не взято до уваги висновок судово-медичного дослідження №2710, згідно яким на думку апелянта визначено дату нанесення йому ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, а саме 08.10.2011 року і таке ставиться в провину останній. Потерпілий зазначає, що його покази з приводу заподіяння йому тілесних ушкоджень є послідовними та не змінювалися.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції потерпілий та його представгик підтримали подану апеляційну скаргу з мотивів, що наведені в апеляційній скарзі.

Виправдана ОСОБА_7 та її захисник заперечили проти апеляційної скарги потерпілого, вважає вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим. При дачі пояснень на заперечення апеляційної скарги ОСОБА_7 вказала, що між нею та її племінником ОСОБА_6 довгий час існують неприязні відносини через поділ квартири, через що вона у зазначені у вироку даті, місці та часі під час сварки із ОСОБА_6 завдала останньому своєю правою рукою лише один ляпас по його обличчю з ліва, при цьому нанесення будь-яких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 категорично заперечує.

Колегія суддів, заслухавши доповідача про обставини справи і зміст апеляційної скарги, пояснення учасників апеляційного розгляду, вивчивши матеріали провадження, дослідивши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Відповідно до ч.4 ст.327 КПК України 1960 року виправдувальний вирок постановляється у випадках, коли не встановлено події злочину, коли в діянні підсудного немає складу злочину, а також коли не доведено участі підсудного у вчиненні злочину.

Однак суд першої інстанції постановляючи відносно ОСОБА_7 у виправдувальний вирок не вказав, підстави виправдання останньої у відповідності до вище вказаної вимоги кримінально-процесуального закону.

Відповідно до ч.7 ст.334 КПК України 1960 року мотивувальна частина виправдувального вироку повинна містити формулювання обвинувачення, яке пред`явлене підсудному і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання підсудного з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення. Не допускається включення у вирок формулювань, які ставлять під сумнів невинність виправданого.

Досліджуючи оскаржуваний вирок суду, колегія суддів встановила, що такий містить взаємовиключні висновки що обставин зокрема щодо дати нанесення потерпілому тілесних ушкоджень 08.10.2011 року, які встановлені висновком судово-медичного дослідження №2710, та на чому наполягає сам потерпілий ОСОБА_6 , і такі судом були відкинуті з підстав неприязних стосунків між сторонами конфлікту.

Також незрозуміла для апеляційного суду є позиція суду першої інстанції щодо недопиту свідка ОСОБА_10 брата потерпілого ОСОБА_6 з підстав того, що сторони відмовились від допиту останнього в судовому засіданні.

Крім цього, при попередньому апеляційному розгляді потерпіла ОСОБА_7 змінила свої покази, що були надані нею в суді першої інстанції та зазначила, що о 13 год. 00 хв. 08.10.2011 року її не було дома, в той час як вироком суду першої інстанції встановлено інші обставини, на які в тому числі вказувала і сама ОСОБА_7 ..

Тобто судом першої інстанції повною мірою не перевірено всіх версій розвитку конфлікту між потерпілим ОСОБА_11 та виправданою ОСОБА_7 , з нанесенням тілесних ушкоджень потерпілому, така зміна показів ОСОБА_7 може свідчити як про намагання останньої уникнення від кримінальної відповідальності та і про можливість потерпілого ОСОБА_11 оговорити ОСОБА_7 у скоєному, і таке суду першої інстанції слід було ретельно дослідити.

Виходячи з наведеного колегія суддів приходить до обґрунтованого переконання про те, що виправдувальний вирок суду відносно ОСОБА_7 підлягає скасуванню, а кримінальна справ направленню на новий судовий розгляд до суду першої інстанції, під час якого суду слід ретельно перевірити всі можливі версії перебігу події, що мала місце між ОСОБА_11 та ОСОБА_7 , дослідити всі можливі докази, та за наслідками судового розгляду постановити законне та вмотивоване рішення.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.366, 367, 374 КПК України 1960 року, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію потерпілого ОСОБА_6 задоволити частково.

Вирок Галицького районного суду м.Львова від 19 червня 2018 року відносно ОСОБА_7 скасувати, а кримінальну справу відносно ОСОБА_7 направити на новий судовий розгляд до того ж суду першої інстанції в іншому складі суду.

Ухвала апеляційного суду є остаточна та оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: