ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 629/1132/18 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/440/19 Суддя доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

Головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Харківської області на вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 31 травня 2018 року відносно ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Петрівське Старобешівського району Донецької області, громадянин України, з середньою освітою, не одружений, не працює, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, та йому призначено покарання за ч.1 ст. 185 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі; за ч. 2 ст. 185 КК України - 2 років позбавлення волі; за ч. 3 ст. 185 КК України - 5 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено остаточне покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим терміном на 3 роки.

На підставі ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_7 такі обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу Лозівського міськрайонного відділу з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України; повідомляти Лозівський міськрайонний відділ з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтися для реєстрації в Лозівський міськрайонний відділ з питань пробації.

Долю речових доказів вирішено в порядку ст. 100 КПК України.

Згідно вироку, 07 серпня 2017 року, близько 12 години 00 хвилин, ОСОБА_7 , знаходячись в приміщенні Управління освіти, молоді та спорту, розташованому за адресою: Харківська область, м. Лозова, м-н 1, буд. 1, під приводом продажу книжок зайшов до кабінету начальника ОСОБА_9 , двері якого не було зачинено на замок. Перебуваючи у приміщенні кабінету, впевнившись у відсутності сторонніх осіб, у ОСОБА_7 виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з корисливого мотиву, з метою наживи, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав з сумки ОСОБА_9 , яка лежала у верхній шухлядці робочого столу, грошові кошти в сумі 100 доларів США та 8500 гривень, чим завдав матеріальної шкоди потерпілій на загальну суму 11084 гривні, після чого з місця скоєння злочину зник та розпорядився викраденим на власний розсуд.

Крім того, 20 вересня 2017 року, близько 08 години 30 хвилин, ОСОБА_7 , знаходячись в приміщенні Лозівського навчально-виховного комплексу «Загально освітній навчальний заклад» Дитячий навчальний заклад №8, розташованому за адресою: Харківська область, м. Лозова, вул. О. Бричука, буд. 43-А, під приводом продажу книжок зайшов до навчального кабінету 301, двері якого не було зачинено на замок. Перебуваючи в приміщенні кабінету, впевнившись у відсутності сторонніх осіб, побачивши на столі жіночу сумку, у ОСОБА_7 виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з корисливого мотиву з метою наживи, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, повторно, таємно викрав з гаманця який знаходився в сумці ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 300 гривень, чим завдав матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_10 на вказану суму, після чого з місця скоєння злочину зник та розпорядився викраденим на власний розсуд.

Також, 18 жовтня 2017 року, близько 08 години 30 хвилин, ОСОБА_7 , знаходячись в приміщенні Лозівського навчально-виховного комплексу «Загально освітній навчальний заклад» Дитячий навчальний заклад №8, розташованому за адресою: Харківська область, м. Лозова, вул. О. Бричука, буд. 43-А, під приводом продажу книжок зайшов до навчального кабінету 301, двері якого не було зачинено на замок. Перебуваючи в кабінеті, переконавшись у відсутності сторонніх осіб, побачивши на столі жіночу сумку, у ОСОБА_7 виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізовуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з корисливого мотиву, з метою наживи, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, повторно, таємно викрав з гаманця, який знаходився в сумці ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 400 гривень, чим завдав матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_10 на вказану суму, після чого з місця скоєння злочину зник та розпорядився викраденим на власний розсуд.

Крім того, 20 жовтня 2017 року, близько 09 години 00 хвилин, ОСОБА_7 , знаходячись в приміщенні ДК «Дніпро», розташованому за адресою: Харківська область, Лозівський район, смт. Краснопавлівка, вул. Площа Незалежності, під приводом продажу книжок зайшов до вестибюлю. Перебуваючи в приміщенні вестибюлю, помітивши гаманець на полиці стійки вахтера, у ОСОБА_7 виник умисел на таємне викрадення грошей. Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з корисливого мотиву, з метою наживи, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, повторно, таємно викрав з гаманця ОСОБА_11 грошові кошти в сумі 400 гривень, чим завдав матеріальної шкоди потерпілій на вказану суму, після чого з місця скоєння злочину зник та розпорядився викраденим на власний розсуд.

Також, 19 грудня 2017 року, близько 11 години 30 хвилин, ОСОБА_7 , знаходячись в приміщенні Краснопавлівської селищної ради, розташованої за адресою: Харківська область, Лозівський район, смт. Краснопавлівка, мікрорайон, буд. 16-А. під приводом продажу книжок зайшов до підсобного кабінету для технічних працівників, двері якого не було зачинено на замок. Перебуваючи в приміщенні кабінету, переконавшись у відсутності сторонніх осіб, помітивши на стільці жіночу сумку, у ОСОБА_7 виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з корисливого мотиву, з метою наживи, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, повторно, таємно викрав з гаманця, який знаходився в сумці ОСОБА_12 , грошові кошти в сумі 270 гривень, чим завдав матеріальної шкоди потерпілій на вказану суму, після чого з місця скоєння злочину зник та розпорядився викраденим на власний розсуд.

Крім того, 20 грудня 2017 року, близько 14 години 00 хвилин, ОСОБА_7 під приводом продажу книжок прийшов в приміщення клубу філії ПВРЗ ПАТ Укрзалізниця, що розташоване за адресою: Харківська область, м. Лозова, смт. Панютине, вул. Заводська, буд. 1. Помітивши ключ в замку двері кабінету бухгалтеру, у ОСОБА_7 виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Відчинивши вказаним ключем двері ОСОБА_7 , з метою викрадення чужого майна, проник до приміщення кабінету бухгалтера ОСОБА_13 , де на тумбочці помітив жіночу сумку. Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з корисливого мотиву, з метою наживи, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, повторно, таємно викрав з гаманця, який знаходився в сумці ОСОБА_13 , грошові кошти в сумі 900 гривень, чим завдав матеріальної шкоди потерпілій на вказану суму, після чого з місця скоєння злочину зник та розпорядився викраденим на власний розсуд.

Також, 15 січня 2018 року, близько 12 години 00 хвилин, ОСОБА_7 , знаходячись в приміщенні Управління освіти, молоді та спорту, розташованому за адресою: Харківська область, м. Лозова, м-н 1, буд. 1, під приводом продажу книжок зайшов до кабінету секретаря. Перебуваючи в кабінеті помітив за стійкою двері, які вели до підсобного приміщення і не були зачинені на замок. Зайшовши до підсобного приміщення, переконавшись у відсутності сторонніх осіб, помітивши на стільці жіночу сумку, у ОСОБА_7 виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з корисливого мотиву, з метою наживи, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, повторно, таємно викрав з гаманця, який знаходився в сумці ОСОБА_14 , грошові кошти в сумі 340 гривень, чим завдав матеріальної шкоди потерпілій на вказану суму, після чого з місця скоєння злочину зник та розпорядився викраденим на власний розсуд.

Окрім того, 30 січня 2018 року, близько 13 години 00 хвилин, ОСОБА_7 , знаходячись в приміщенні їдальні ТОВ «Агросвіт», що розташована за адресою: Харківська область, Лозівський район, с. Катеринівка, вул. Слобожанська, буд. 20, під приводом продажу книжок зайшов до кабінету роздягальні, двері якого не було зачинено на замок. Перебуваючи в приміщенні кабінету, переконавшись у відсутності сторонніх осіб, побачивши на дивані жіночу сумку, у ОСОБА_7 виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з корисливого мотиву, з метою наживи, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, повторно, таємно викрав з гаманця, який знаходився в сумці ОСОБА_15 , грошові кошти в сумі 860 гривень, чим завдав матеріальної шкоди потерпілій на вказану суму, після чого з місця скоєння злочину зник та розпорядився викраденим на власний розсуд.

Також, 31 січня 2018 року, близько 10 години 30 хвилин, ОСОБА_7 , знаходячись в приміщенні Краснопавлівської селищної ради, розташованої за адресою: Харківська область, Лозівський район, смт. Краснопавлівка, мікрорайон, буд. 16-А, під приводом продажу книжок зайшов до підсобного кабінету технічних працівників, двері якого не було зачинено на замок. Перебуваючи в приміщенні кабінету, впевнившись у відсутності сторонніх осіб, побачивши в тумбочці жіночу сумку, у ОСОБА_7 виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з корисливого мотиву, з метою наживи, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, повторно, таємно викрав з гаманця, який знаходився в сумці ОСОБА_16 , грошові кошти в сумі 950 гривень, чим завдав матеріальної шкоди потерпілій на вказану суму, після чого з місця скоєння злочину зник та розпорядився викраденим на власний розсуд.Прокурор в апеляційній скарзі просить вирок суду в частині призначеного обвинуваченому покарання скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, а саме застосування закону, який не підлягає застосуванню - ст. 75 КК України, що потягло за собою безпідставне та неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання.

Призначити ОСОБА_7 за ч.1 ст. 185 КК України покарання у виді 1 року позбавлення волі, за ч. 2 ст. 185 КК України 2 роки позбавлення волі, за ч. 3 ст. 185 КК України 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на 5 років.

Вказує на те, що судом не враховані дані, які характеризують особу обвинуваченого, а саме те, що він скоїв 8 епізодів умисних середньої тяжкості та один тяжкий злочин проти власності. Характер та систематичність вчинення злочинів вказує на те, що він обрав для себе таку злочинну поведінку як спосіб заробітку.

Разом з тим, ОСОБА_7 не одружений, не працює, тобто фактично не пов`язаний з соціальними інститутами, які могли б сприяти його перевихованню без ізоляції від суспільства.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора який підтримав подану апеляційну скаргу, обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

За загальними положеннями призначення покарання, визначеними ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» передбачено, що рішення суду про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням має бути належним чином мотивоване.

Відповідно до ст. 75 ч. 1 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Призначаючи покарання ОСОБА_7 та звільняючи його від відбування покарання суд зазначених вимог дотримався.

При призначенні покарання суд враховував ступінь тяжкості скоєного злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують чи обтяжують покарання.

Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 12 КК України обвинувачений ОСОБА_7 скоїв злочини середньої тяжкості та тяжкий злочин.

Дослідженням особи обвинуваченого ОСОБА_7 встановлено, що він з середньою освітою, не працює, не одружений, на обліку лікарів нарколога та психіатра не знаходиться, раніше не судимий.

Згідно досудової доповіді Лозівського міськрайонного відділу з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України від 31.05.2018 року, ризик вчинення ОСОБА_7 повторного кримінального правопорушення є середній, ризик небезпеки для суспільства середній.

Відповідно до вимог ст. 66 КК України обставинами, пом`якшуючими покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд визнав щире каяття.

Відповідно до вимог ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 не встановлено.

Також, Погоджуючись із висновками суду про можливість звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 колегія суддів також наголошує на тому, що ОСОБА_7 встановлено максимальний іспитовий строк, передбачений ч.4 ст. 75 КК України, що буде для нього як стимулюючим так і стримуючим фактором не вчиняти в злочини в подальшому.

За таких обставин вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим та підстави для його скасування відсутні,-

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Харківської області залишити без задоволення.

Вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 31 травня 2018 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Головуючий -

Судді -