Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/141/20 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.04.2020 року м. Кропивницький
Колегія суддів Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
переглянула у відкритому судовому засіданні, у м. Кропивницькому, в

апеляційному порядку, за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_7 , ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 05 березня 2020 року /у межах кримінального провадження № 0000018 про задоволення клопотання про арешт майна, -

ВСТАНОВИЛА:

До слідчого судді місцевого суду подано клопотання старшим слідчим в ОВС СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_8 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 30.01.2020 року за № 0000018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, про арешт майна.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання слідчого, постановив задовольнити клопотання слідчого про арешт майна, зазначивши, що вилучені під час проведення по місцю тимчасового проживання підозрюваного обшуку 11 лютого 2020 року речі, відповідають критеріям ст. ст. 98, 167, 170 КПК України, визнані речовими доказами у справі (ніж в шкіряному чохлі та пістолет чорного кольору).

Слідчий суддя прийшов до висновку, що зазначене в клопотанні майно підлягає арешту, є речовим доказом, є розумні підстави для застосування такого виду забезпечення кримінального провадження як арешт майна, в разі повернення вказаних предметів, речей (цінностей) їх власникам вони можуть не залишитися неушкодженими та є підстави вважати, що є загроза зміни або знищення виявлених предметів, речей (цінностей), що мають значення для встановлення обставин, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні.

Заборонено користування та розпорядження вказаним майном.

В апеляційній скарзі:
підозрюваний ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді про арешт майна.

Свої вимоги мотивує наступними доводами.

Судове засідання проведено без участі сторін, зокрема, сторони захисту.
Щодо майна, вилученого під час обшуку, як вказано слідчим у клопотанні, за місцем тимчасового проживання ОСОБА_7 , - не встановлено його приналежність будь-якій особі, а також і приналежність до даної справи.
Відсутні дані про проведення обшуку санкціоновано, є підстави вважати, що обшук незаконний.
Вилучене майно не є предметом злочину, не має слідів кримінального правопорушення, а тому не може бути речовим доказом.
Вислухавши доповідь судді-доповідача, у дебатах думку прокурора, який заперечив задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як встановлено ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України визначено поняття речових доказів, зокрема, як регламентовано ч. 1: Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Статтею 173 КПК України, ч. 2, регламентовано: При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Вказана норма також узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, згідно якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Слідчим управлінням ГУНП в Кіровоградській області здійснюється розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 30.01.2020 року за № 0000018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.

Відповідно до обставин справи, як їх наразі встановлено досудовим розслідуванням, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець м. Кропивницький, не бажаючи займатися суспільно-корисною працею, настирливо виношуючи наміри щодо вчинення кримінального правопорушення, як джерело прибутку з метою збагачення за рахунок чужої власності, став на шлях реалізації своїх злочинних намірів.
З метою заволодіння чужим майном, ОСОБА_9 обрав способом вчинення вказаного злочину вимагання, а його об`єктом - мешканця с. Созонівка Кіровоградського району Кіровоградської області - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,
ОСОБА_9 з метою протиправного збагачення, як привід вимагання та отримання грошових коштів, вирішив використати конфліктну ситуацію, що виникла між ним та ОСОБА_10 у січні 2020 року.
Розуміючи, неможливість реалізації свого злочинного плану, одноособово, ОСОБА_9 запропонував спільну участь у кримінальному правопорушенні своєму знайомому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , й запропонував спільну участь у його реалізації шляхом вчинення заволодіння чужим майном шляхом вимагання.
У подальшому 11.02.2020 приблизно о 15 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 , ОСОБА_12 та ОСОБА_9 , реалізовуючи свої злочинні наміри, за попередньою змовою, групою осіб, з погрозою насильства над потерпілим, діючи умисно та спільно, прибули на зустріч з ОСОБА_10 до паркувального майданчику Торгівельного комплексу «Епіцентр», розташованого за адресою: м. Кропивницький, вулиця Космонавта Попова, 8, де зустрілись з ОСОБА_10 та отримали від останнього грошові кошти на суму 2 155 гривень.
В той же час, 11.02.2020 року, приблизно о 15 годині 33 хвилин, ОСОБА_12 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 затримано працівниками поліції на місці вчинення злочину.
Як встановлено матеріалами клопотання, у даному кримінальному провадженні повідомлено про підозру ОСОБА_7 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.

Кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжких, за які законом України про кримінальну відповідальність передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до семи років позбавлення волі; є умисним, корисливим, за підозрою вчинене у співучасті.

Підозра ОСОБА_7 підтверджується наявними зібраними в ході досудового розслідування доказами, такими як: протоколами допиту потерпілого від 31.10.2020, 06.02.2020, 11.02.2020; протоколом пред`явлення особи для впізнання від 31.01.2020; іншими матеріалами кримінального провадження.
В ході досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, 11 лютого 2020 року, за місцем тимчасового проживання підозрюваного ОСОБА_7 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , - працівниками поліції проведено обшук.
В ході обшуку виявлено та вилучено ніж у шкіряному чохлі, пістолет чорного кольору.
Виявлені та вилучені речі визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.
У конкретному кримінальному провадженні, вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, що встановлені для речових доказів у кримінальному провадженні, могли зберегти на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

У даному випадку арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Доводи апеляційної скарги підозрюваного з приводу незаконності проведення обшуку, оскільки відсутнє відповідне рішення суду, що передувало б проведенню такого обшуку, - необґрунтовані.

Обшук проведено на підставі положень ч. 3 ст. 233 КПК України, - у невідкладеному випадку, що дозволено кримінальним процесуальним законом без ухвали слідчого судді.

Тож, підстави для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді не віднайдені, а тому її слід залишити без змін як законну та обґрунтовану.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422, 424 КПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 , залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 05 березня 2020 року про задоволення клопотання у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 30.01.2020 року за № 0000018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, про арешт майна, залишити без змін.

Ухвала Кропивницького апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3