Справа № 947/7684/20
Провадження № 1-кс/947/3760/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.04.2020 року

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001006 від 06.04.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,
ВСТАНОВИВ:

Відповідно до клопотання, у провадженні слідчого відділу Київського відділу поліції в місті Одесі ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001006 від 06.04.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, процесуальне керівництво у якому здійснюється Одеською місцевою прокуратурою № 1.

05.04.2020 до Київського ВП м. Одеси ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення від командира взводу № 1 роти № 5 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області ДПП ОСОБА_5 про те, що в ході патрулювання території обслуговування в складі екіпажу «Океан 0152», за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, буд. 16/11, було зупинено автомобіль марки «BMW» в кузові сірого кольору, з державним номерним знаком реєстрації Німеччини « НОМЕР_1 », під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , при перевірці документів у особи, яка керувала вказаним транспортним засобом було встановлено, що гр. ОСОБА_7 , надав водійське посвідчення (ID21029667) на якому відсутні голографічні позначення (водяні знаки) та наявні сліди фарби, у зв`язку з чим виникли підстави вважати, що воно має ознаки підробки

За вказаним фактом 06.04.2020 слідчим СВ Київського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області були внесені відомості про кримінальне правопорушення на підставі ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань за

№ 0001006 від 06.04.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Так, 05.04.2020 слідчим СВ Київського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області у період часу з19год. 25 хв по 19 год. 45 хв. було проведено огляд місця події за адресою: м. Одеса, вул.Фонтанська дорога, 16/11, а саме частини дороги на узбіччі якого розташовано транспортний засію марки «BMW» в кузові сірого кольору державний номерний знак Німеччини ( НОМЕР_1 ), в ході якого було виявлено та вилучено): посвідчення водія «Іnternational drivers license» НОМЕР_2 , на ім`я ОСОБА_8 від 04.10.2018.

Слідчий звертається з клопотанням з метою збереження речового доказу.

Слідчий в судове засідання не з`явився надавши до суду заяву про розгляд клопотання в його відсутність.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вважаю, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п.1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п.2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Відповідно до п.1, п.2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 2 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Відповідно ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.

Так, на переконання слідчого судді, ні в клопотанні, ні в доданих до клопотання матеріалах, слідчим жодним чином не обґрунтовується можливість досягнення завдань застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.

В судовому засіданні також не доведено, що на теперішній час існує загроза можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення або відчуження зазначеного в клопотанні слідчого документу.

Крім того, слідчий звертаючись з клопотання про накладення арешту на майно, посилається на збереження речових доказів в рамках кримінального провадження, однак в матеріалах клопотання відсутня постанова про визнання речовими доказами.

На підставі викладеного, враховуючи, що слідчим не обґрунтовано необхідність в застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, тому з урахуванням норм національного законодавства та практики ЄСПЛ, слідчий суддя приходить до переконання, що слідчим у клопотанні не доведено необхідність в накладенні арешту на зазначене майно, у зв`язку із чим клопотання слідчого задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст.170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погодженому прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001006 від 06.04.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1