Справа № 184/245/20
Номер провадження 1-кп/184/106/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2020 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження № 0000004 від 03.01.2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Покров Дніпропетровської області, громадянина України, одруженого, на утримані неповнолітніх дітей не має, працюючого ПАТ «Покровський ГЗК» на посаді водія вантажного автомобіля, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 186 КК України,-

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ :

03.01.2020 о 03 годині 52 хвилини ОСОБА_3 знаходився в магазині «Продукти-53» «ТОВ АТБ-Маркет», по вул. Л.Чайкіної, буд. 29 у м. Покров Дніпропетровської області, де побачив на полиці стелажу упаковки з презервативами і у нього виник злочинний намір на відкрите викрадення вказаного чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний намір, в цей же день та час, ОСОБА_3 перебуваючи у торговій залі магазину «Продукти-53» «ТОВ АТБ-Маркет», який розташований по вул. Л.Чайкіної, буд. 29 у м. Покров Дніпропетровської області, підійшов до стелажу та взяв в руки шість упаковок презервативів марки «LEX Ultra Thin», по 12 штук у кожній, у картонній упаковці, вартістю 77 гривень 00 копійок за одну упаковку. Охоронець магазину, який перебував поруч з ОСОБА_3 , зробив йому зауваження. Однак, незважаючи на це, ОСОБА_3 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, і, бажаючи їх настання, усвідомлюючи, що охоронець магазину розуміє протиправний грабіжницький характер його дій, діючи відкрито, умисно, із корисливих спонукань, не сплативши вартість презервативів, попрямував повз каси до виходу з магазину «Продукти-53» «ТОВ АТБ-Маркет», з місця вчинення злочину зник, розпорядившись в подальшому відкрито викраденим майном на власний розсуд, заподіявши ТОВ «АТБ-Маркет» матеріальну шкоду на суму 462 гривень 00 копійок.

Крім того, 03.01.2020 о 04 годині 55 хвилини ОСОБА_3 знаходився в магазині «Продукти-53» «ТОВ АТБ-Маркет», по вул. Л.Чайкіної, буд. 29 у м. Покров Дніпропетровської області, де побачив на полиці стелажу пляшки пива і у нього виник злочинний намір на відкрите викрадення вказаного чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний намір, в цей же день та час, ОСОБА_3 перебуваючи у торговій залі магазину «Продукти-53» «ТОВ АТБ-Маркет», який розташований по вул. Л.Чайкіної, буд. 29 у м. Покров Дніпропетровської області, підійшов до стелажу, взяв в руки дві скляні пляшки пива марки «Lowenbrau Original світле», об`ємом 330 мл, вартістю 29 гривень 40 копійок за одну пляшку, дві скляні пляшки пива марки «LeffeBrune», об`ємом 330 мл, вартістю 36 гривень 70 копійок за одну пляшку та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, усвідомлюючи, що охоронець магазину розуміє протиправний грабіжницький характер вчинюваних ним дій, діючи відкрито, умисно, повторно, із корисливих спонукань, не сплативши вартість пива, попрямував повз касу до виходу з магазину «Продукти-53» «ТОВ АТБ-Маркет», з місця вчинення злочину зник, розпорядившись в подальшому відкрито викраденим майном на власний розсуд, заподіявши ТОВ «АТБ-Маркет» матеріальну шкоду на суму 132 гривні 20 копійок.

Під час судового засідання обвинувачуваний ОСОБА_3 свою вину у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень визнав повністю та надав показання, що 03.01.2020 року йому стало відомо, що охоронець, який працює в супермаркеті «АТБ-Маркет» залицяється до його ( ОСОБА_3 ) дружини. З метою з`ясування відносин з охоронцем, він пішов до супермаркету «АТБ-Маркет», що знаходиться по вул. Л.Чайкіної в м.Покров. Зайшовши до магазину, він не знайшов схожого за йому відомими прикметами охоронця, а тоді вирішив на очах охоронця винести з супермаркету презервативи. Взявши у руки біля каси шість упаковок презервативів по 12 штук кожна, усвідомлюючи, що охоронець бачить його дії, не зважаючи на оклики останнього, він без здійснення оплати за товар, пішов до виходу з супермаркету, після чого викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Приблизно через годину, він повернувся до приміщення супермаркету «АТБ-Маркет», знову намагаючись знайти схожого за відомими йому прикметами охоронця, після чого на очах касира та охоронця виніс з магазину чотири пляшки пива, якими розпорядився на власний розсуд.

У вчиненому щиро розкаюється, добровільно відшкодував матеріальну шкоду у сумі 666 грн. 40 коп.

Покази обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, судом з`ясовано добровільність позиції обвинуваченого у визнанні вказаних обставин, а відтак у суду відсутні будь-які сумніви з цього приводу, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України та наслідки її застосування, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, визначивши відповідно до ч. 3 ст.349 КПК України недоцільним дослідженням доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Згідно з ч. 5 ст.9 КПК України, кримінально процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом", така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Отже, суд, допитавши обвинуваченого, доходить висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 «поза розумним сумнівом» доведена повністю:

- у відкритому викраденні чужого майна (грабіж) та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 186 КК України (за епізодом викрадення презервативів);

- у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненого повторно та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 186 КК України (за епізодом викрадення пляшок пива).

Відповідно до змісту ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ст.66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступень тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які, згідно ст. 12 КК України, за ч. 1 ст. 186 КК України є злочином середньої тяжкості, та за ч. 2 ст. 186 КК України тяжким злочином; наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих обставин; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше несудимий, працює, одружений, на обліку у лікарів нарколога, психіатра та фтизіатра не перебуває, за місцем роботи та проживання характеризується позитивно, а також висновки, що містяться у досудовій доповіді, складеної Покровським міським сектором філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області, а саме, що виправлення обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства враховуючи середню ймовірність вчинення повторного правопорушення та середній ризик небезпеки для суспільства.
Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 року у справі № 1-33/2004 покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного; покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Правова держава, вважаючи покарання передусім виправним та превентивним засобом, має використовувати не надмірні, а лише необхідні і зумовлені метою заходи. Обмеження конституційних прав обвинуваченого повинно відповідати принципу пропорційності: інтереси забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та безпеки тощо можуть виправдати правові обмеження прав і свобод тільки в разі адекватності соціально обумовленим цілям.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, у відповідності до ст. 69-1 КК України, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі у межах санкцій ч. 1 ст. 186 КК України та ч. 2 ст. 186 КК України, застосувавши ч. 1 ст. 70 КК України з визначенням остаточного покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, що буде необхідним та достатнім для попередження вчинення нових злочинів і для досягнення мети покарання за ст. 50 КК України.

З огляду на встановлене, керуючись принципами справедливості, домірності, пропорційності та індивідуалізації покарання, враховуючи те, що обвинувачений раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, вчинений ним злочин не є насильницьким, обвинувачений має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання та роботи, бере участь у суспільному житті підприємства, є членом спортивної команди цеху з баскетболу, має позитивні характеристики з місця роботи та проживання, приймаючи до увагу позицію прокурора, висловлену у судових дебатах, та висновки Покровського міського сектору філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області щодо можливості виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без його ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням, що буде домірним покаранням вчиненому злочину, відповідати превентивним цілям кримінального Закону, а тому вважає за можливе застосувати до обвинуваченого норми ст.75 КК України та звільнити від відбуття покарання з випробуванням з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Підстав для застосування ст. 69 КК України суд не вбачає.

Таке покарання, на переконання суду, є співмірним протиправному діянню, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів і не може вважатися явно несправедливим внаслідок м`якості чи недостатнім для досягнення мети покарання.

Процесуальні витрати відсутні. Цивільний позов не заявлено.

Питання про речові докази, суд вирішує виходячи з положень ст.100 КПК України.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід не застосовувався. Підстав для його зміни або скасування суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 128, 129, 349, 368, 370, 371, 373-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69-1 КК України:
- за ч. 1 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на 02 (два) роки;

- за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на 04 (чотири) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі строком на 04 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбуття покарання з випробуванням, встановивши обвинуваченому іспитовий строк 02 (два) роки.

Покласти на ОСОБА_3 обов`язки відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази: - пачку презервативів «LEX Ultra Thin», яка зберігається в камері схову речових доказів Покровського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, після набрання вироком законної сили знищити.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не застосовувався.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області.

За правилами, встановленими ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1