Провадження №11-сс/4820/373/20
Категорія: запобіжний захід Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали справи за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 16 червня 2020 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 16 червня 2020 року задоволено клопотання заступника начальника відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_9 та продовжено дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою по 13 серпня 2020 року включно відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Водички, Білогірського району Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , військовозобов`язаного, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого:

-вироком Білогірського районного суду від 01.11.2019 року за ч.1 ст.382 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.286, ч.1 ст.135 КК України.

Цією ухвалою постановлено у разі внесення застави у розмірі 63 060 грн., визначеної ухвалою слідчого судді Білогірського районного суду Хмельницької області від 22.04.2020 року, продовжити по 13.08.2020 року включно термін дії покладених на ОСОБА_8 обов`язків:

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання та/або роботи;

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою.

Органами досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у тому, що він 20 квітня 2020 року близько 00 год. 30 хв., в порушення п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки «ВАЗ» моделі «21063», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Центральній в с. Миклаші Білогірського району Хмельницької області зі сторони вул. Ланової в напрямку с. Човгузів Теофіпольського району Хмельницької області, в порушення вимог п.12.4 Правил перевищив дозволену швидкість руху в населеному пункті 50 км/год., рухаючись зі швидкістю біля 60-70 км/год., навпроти території Миклашівського ліцею, що по вулиці Центральній, № 3, в порушення вимог 10.1 Правил не дотримався безпечного бокового інтервалу, змінив напрямок свого руху праворуч, та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_10 , яка перебувала на правому краю проїзної частини автодороги поблизу припаркованого на узбіччі автомобіля «Opel Zafira» реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Внаслідок наїзду на пішохода ОСОБА_10 із подальшим її затисненням між передньою правою частиною автомобіль марки «ВАЗ 21063» реєстраційний номер НОМЕР_1 та заднім правим крилом автомобіля марки «Opel Zafira» реєстраційний номер НОМЕР_2 спричинено тілесні ушкодження у вигляді повної травматичної ампутації правої нижньої кінцівки на рівні верхньої третини гомілки, розриву правого колінного суглобу, розчавлення м`яких тканин правої нижньої кінцівки, закритої травми грудної клітки, забою грудної клітки справа, тупої травми живота та забою передньої черевної стінки, які відповідно до «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я № 6 від 17.01.1995 року, можуть бути визнані тяжкими тілесними ушкодженнями.

Продовжуючи свої протиправні дії, відразу після вчинення дорожньо-транспортної пригоди за вказаних вище обставин, 20.04.2020 року, близько 00 год. 30 хв., на вул. Центральній с. Миклаші Білогірського району ОСОБА_8 , усвідомлюючи, що він здійснив наїзд на людину, поставивши у такий спосіб потерпілу в небезпечний для життя стан, а також те, що потерпіла в даній обстановці внаслідок безпорадного стану, спричиненого отриманням тілесних ушкоджень, що заподіяні в результаті здійсненого наїзду автомобілем марки «ВАЗ 21063» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_8 , без сторонньої допомоги була позбавлена можливості вжити заходи до самозбереження, маючи при цьому реальну можливість надати потерпілій допомогу, знехтував моральними і правовими нормами, що зобов`язують надати допомогу людині, яка перебуває у небезпечному для життя стані, не вжив будь-яких заходів необхідних для відведення небезпеки, що загрожувала життю потерпілої внаслідок її безпорадності, не бажаючи надати їй допомогу, перебуваючи за кермом автомобілем марки «ВАЗ 21063» реєстраційний номер НОМЕР_1 , не зупиняючись, поїхав з місця події і таким чином умисно залишив потерпілу ОСОБА_10 у небезпеці.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні суспільно небезпечного тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, на момент судового розгляду наявні відповідні ризики, передбачені ст.177 КПК України, які не зменшились та виправдовують подальше тримання особи під вартою.

Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою, захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Свої вимоги аргументує відсутністю підстав тримання ОСОБА_8 під вартою, так як наявні у справі докази не підтверджують ризиків неналежної процесуальної поведінки останнього, який визнав свою вину за ч.2 ст.286 КК України, має постійне місце проживання, позитивно характеризується, є учасником АТО, має стійкі соціальні зв`язки, є єдиним працездатним годувальником своєї сім`ї, до складу якої входить мати інвалід 2 групи.

Наголошує, що слідчий суддя, в порушення вимог ст.331 КПК України, не розглянув по суті клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу підозрюваному на більш м`який.

Заслухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення з коротким викладом доводів апеляційної скарги, пояснення захисника та підозрюваного на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді та безпідставність доводів сторони захисту, перевіривши судове рішення та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінільного провадження, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, яка задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи, що в апеляційній скарзі не ставиться під сумнів обґрунтованість підозри, зазначене питання колегією суддів не досліджується.

Що стосується доводів апеляційної скарги про відсутність ризиків, встановлених ухвалою слідчого судді, а також не доведеність стороною обвинувачення достатності встановлених під час розгляду клопотання про продовження строків тримання під вартою обставин для переконання, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з вимогами п.1 ч.3 ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

З оскаржуваної ухвали вбачається, що під час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваному прокурором доведено обставини, які свідчать про наявність ризиків переховування від органів досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на свідків, потерпілу та продовження вчинення кримінальних правопорушень, які не зменшилися.

Ризик переховування від правосуддя колегія суддів оцінює в світлі обставин цього кримінального провадження та особи підозрюваного.

Існування ризику переховування від суду обумовлюється, зокрема, тяжкістю можливого покарання, передбаченого санкцією частини 2 статті 286 КК, а саме до восьми років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортним засобом строком на 3 роки або без такого.

Суд першої інстанції надав вірну оцінку наявним у провадженні доказам та поведінці підозрюваного після ДТП, який залишив місце події, має непогашену судимість.

Наведені вище обставини в сукупності дають підстави колегії суддів дійти висновку щодо наявності ризиків ймовірного переховування та вчинення нового кримінального правопорушення.

Той факт, що свідками у вказаному кримінальному провадженні виступають друзі та знайомі підозрюваного, обґрунтовано вказує на існування й ризику незаконного впливу на учасників кримінального провадження.

При цьому наявність соціальних зав`язків, постійного місця проживання, позитивної характеристики в світлі наведених вище фактичних даних не є настільки переконливими обставинами, що могли б знизити наведені вище ризики до маловірогідності чи до їх виключення.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та вмотивоване рішення, колегією суддів не виявлено, а наведені в апеляційній скарзі доводи не є достатніми для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді.

У зв`язку із наведеним, керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 16 червня 2020 року, якою підозрюваному ОСОБА_8 продовжено дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою по 13 серпня 2020 року включно, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4