КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київський апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 11 лютого 2020 року апеляційну скаргупрокурора відділу прокуратури Київської області ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 20 січня 2020 року, відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, працюючого директором ТОВ «Спектрум Європа», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 204, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 204 КК України,-

за участі: прокурора захисників підозрюваного ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого з ОВС ВРКП СУ ФР Головного управління ДФС у Київській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , тазастосовано до нього запобіжній захід у вигляді особистого зобов`язання, зобов`язано його прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 в межах строку досудового розслідування, тобто до 27 лютого 2020 року, включно, наступні обов`язки:
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи,
- не відлучатися з м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду.
Попереджено підозрюваного ОСОБА_6 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі, визначеному КПК України.
09 січня 2020 року ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри, а саме у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 204, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 204 КК України.
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів.
Вважаю оскаржувану ухвалу незаконною, у зв`язку із невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Зокрема, на думку апелянта, слідчим суддею не взято до уваги, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого умисного злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до десяти років з конфіскацією майна, а тому усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину та реальність покарання, може переховуватися від органів досудового розслідування, з метою уникнення покарання за інкримінований злочин, Окрім того, ОСОБА_10 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальногоправопорушення та перебувають у його віданні, а саме: документів виробництва та обігу підакцизних товарів, тобто походження тютюнових виробів, документів щодо придбання та реалізації готової продукції.
Як зазначає прокурор, існує ризик незаконного впливу ОСОБА_6 на свідків, а саме: раніше найманих працівників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , та підозрюваного ОСОБА_17 у кримінальному провадженні або перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
З огляду на викладене, на переконання сторони обвинувачення, особисте зобов`язання у межах, визначених ст. 179 КПК України не здатне забезпечити виконання ОСОБА_6 покладених на цього обов`язки.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, пояснення захисників та підозрюваного, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, Слідчим управлінням фінансових розслідувань Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 06 березня 20180 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000020, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч.ч. 1, 2 ч. 3 ст. 204 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 01 серпня 2019 працівниками СУ ФР ГУ ДФС у Київській області проведено обшук у орендованих ТОВ «Спектрум Європа» складських приміщеннях розташованих за адресою: Київська обл., Броварський р-н., с. Калинівка, вул. Ігорева, 4, де директор ТОВ «Спектрум Європа» ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_17 , фактично незаконного зберігали та здійснювали виготовлення тютюнових виробів (тютюну для кальянів), за результатами якого виявлено та вилучено, тютюн та тютюнові вироби (тютюн для кальяну) у загальній кількості понад 5 тон, а також обладнання, за допомогою якого незаконно виготовлялися тютюнові вироби (тютюн для кальянів).
При цьому встановлено, що директор ТОВ «Спектрум Європа» ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_17 при здійсненні незаконного виготовлення тютюнових виробів в порушення Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» не подали заявку для включення приміщення та обладнання, за допомогою якого здійснювали виготовлення тютюнових виробів до Єдиного державного реєстру обладнання промислового виробництва сигарет та цигарок, а також у порушення Податкового Кодексу України не забезпечили маркуванням марками акцизного податку виготовлені ними тютюнові вироби (тютюн для кальяні) та не відображали в податковій звітності виготовлений ними об`єм тютюнових виробів.
Також встановлено, що виготовлення виявлених у ході проведення обшуку тютюнових виробів здійснювалося за допомогою працівників, які офіційно не були працевлаштовані на ТОВ «Спектрум Європа».
Крім того, службові особи надали документи щодо підтвердження придбання тютюнової сировини у кількості 1 000 кг., однак у ході проведення обшуку 01 серпня 2019 року виявлено тютюнових виробів у кількості понад 5 000 кг., таким чином не підтверджено походження сировини (тютюну) з якої здійснювалося виготовлення тютюнових виробів (тютюну для кальянів) у кількості понад 4 000 кг.
Крім того встановлено, що директор ТОВ «Спектрум Європа» ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_17 в порушення вимог Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» не отримавши відповідну ліцензію на право здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами у період 2018-2019 років, систематично здійснювали продаж виготовлених нами тютюнових виробів (тютюну для кальяну) без марок акцизного податку встановленого зразка.
27 грудня 2019 року ОСОБА_6 повідомлено про те, що він підозрюється у незаконному придбанні з метою збуту, зберіганні з цією метою тютюну, а також збуті незаконного виготовлених тютюнових виробів, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 204 КК України, та у незаконному виготовленні тютюнових виробів, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 204 КК України.
27 грудня 2019 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 204 КК України.

09 січня 2020 року ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри, а саме у незаконному придбанні з метою збуту, зберіганні з цією метою тютюну, а також збуті незаконно виготовлених тютюнових виробів, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 204 КК України, та у незаконному виготовленню тютюнових виробів, що становлять загрозу для життя і здоров`я людей, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 204 КК України.

16 січня 2020 року старший слідчий з ОВС ВРКП СУ ФР Головного управління ДФС у Київській області ОСОБА_9 , за погодженням прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу процесуального керівництва при проведенні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Київської області ОСОБА_5 звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 20 січня 2020 року судді відмовлено у задоволенні вказаного слідчого тазастосовано до ОСОБА_6 запобіжній захід у вигляді особистого зобов`язання, строком до 27 лютого 2020 року.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми обрання запобіжного заходу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Згідно зі ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під варто перевірялись при розгляді клопотання. При цьому, допитано підозрюваного ОСОБА_6 заслухано думку прокурора та захисника, з`ясовано інші обставини, які мають значення при вирішенні питання обрання запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчим суддею також враховано вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 , у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, характеризуючі дані про його особу, в їх сукупності.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Крім того, колегія суддів, рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти долученого Королівства», де зазначено, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Як правильно зазначив в ухвалі слідчий суддя, з чим погоджується і колегія суддів, стороною обвинувачення не доведено наявність обставин, які вказують про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_6 найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак є підстави вважати, що застосування підозрюваному такого виду запобіжного заходу як особисте зобов`язання, зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України та виконання покладених процесуальних обов`язків.
Доводи прокурора, які зазначені в апеляційній скарзі, про те що прийняте слідчим суддею рішення є незаконним, колегія суддів вважає непереконливими, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту дослідив всі обставини, з`ясування яких могло мати істотне значення для ухвалення законного обґрунтованого та вмотивованого рішення, відповідно до вимог ст. 370 КПК України.

Безпідставними колегія суддів вважає посилання в апеляційній скарзі на те, що слідчим суддею не достатньо враховано тяжкість вчиненого злочину, який інкримінується ОСОБА_6 , особу підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, а також наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, оскільки вказані твердження спростовуються змістом оскаржуваної ухвали.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких прокурор просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

Суд обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 177, 178, 181, 194 КПК України, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 даних про його особу, застосував запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182, 183, 184, 193, 194, 197-199, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 20 січня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого з ОВС ВРКП СУ ФР Головного управління ДФС у Київській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , та застосовано до нього запобіжній захід у вигляді особистого зобов`язання, строком до 27 лютого 2020 року, - залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Київської області ОСОБА_5 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11сс/824/1204/2020 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_18

Категорія ст.179 КПК України Доповідач: ОСОБА_1