Справа №487/9194/19
Провадження №1-кс/487/9552/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.12.2019 року м.Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва клопотання слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000990 від 10.12.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:
18.12.2019 року слідчий Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, яке вилучено 17.12.2019 у ході проведення огляду транспортного засобу марки BMW, 5 серії, державний номерний знак Литовської Республіки НОМЕР_1 ,, а саме: грошові кошти у вигляді 18 купюр номіналом кожна по 500 гривень із наступними серійними номерами: УЗ 9256390, ЗГ 1875761, МА 0634508, ВВ 8137327, ЛБ 1720767, ВЗ 9345013, ВГ 8091699, ВИ 2207038, ВЕ 9628757, СБ 2496036, ВЕ 6378261, ХК 9621066, СЗ 0943577, СГ 5829692, СЗ 5417821, ГК 3850286, ХЗ 3397731, СГ 8485127, на загальну суму 9000 гривень, які упаковано в сейф пакет В1017464; аркуш формату А4, який поміщено до сейф пакету S1030638.

Підставою для внесення клопотання стало те, що зазначене майно зберегло може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Слідчий до судового засідання не з`явився, надав заяву, в якій клопотання підтримав, просив розглянути справу за своєї відсутності.

Дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Із матеріалів клопотання встановлено, що Першим слідчим відділом слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві за процесуальним керівництвом прокуратури Одеської області здійснюється досудового розслідування у кримінальному провадженні за № 0000990 від 10.12.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що заступник начальника Миколаївського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 та начальник СРПП № 2 Миколаївського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 вимагають неправомірну вигоду у розмірі 9000 гривень від громадянина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за не притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Вищезазначені працівники бажають отримати неправомірну вигоду через посередника ОСОБА_8 (цивільний), який є знайомим останніх.

Як наслідок, 17.12.2019 приблизно о 08 годині 30 хвилин, ОСОБА_8 діючи умисно, за попередньою змовою з заступником начальника Миколаївського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 та начальником СРПП № 2 Миколаївського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 зателефонував ОСОБА_7 та наполягав на зустрічі з метою отримання неправомірної вигоди.

Так, 17.12.2019 приблизно о 12 годині 00 хвилин, ОСОБА_8 приїхав на зустріч із ОСОБА_7 в с. Стрюкове, Миколаївського району Одеської області на транспортному засобі марки BMW, 5 серії, державний номерний знак Литовської Республіки НОМЕР_1 , для отримання неправомірної вигоди.

Далі, з метою особистого збагачення, перебуваючи в салоні транспортного засобу марки BMW, 5 серії, державний номерний знак Литовської Республіки НОМЕР_1 , біля будинку № 11 по вул. Генерала Петрова в с. Стрюкове, Миколаївського району Одеської області, ОСОБА_8 одержав від ОСОБА_7 , який діяв з відома та під контролем правоохоронних органів, обумовлену неправомірну вигоду у розмірі 9000 (дев`ять тисяч) гривень за вирішення питання щодо не притягнення ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Після отримання ОСОБА_8 неправомірної вигоди, проведено огляд транспортного засобу марки BMW, 5 серії, державний номерний знак Литовської Республіки НОМЕР_1 , який знаходився біля будинку № 11 по вул. Генерала Петрова в с. Стрюкове, Миколаївського району Одеської області.

За результатами огляду з транспортного засобу вилучено грошові кошти у вигляді 18 купюр номіналом кожна по 500 гривень із наступними серійними номерами: УЗ 9256390, ЗГ 1875761, МА 0634508, ВВ 8137327, ЛБ 1720767, ВЗ 9345013, ВГ 8091699, ВИ 2207038, ВЕ 9628757, СБ 2496036, ВЕ 6378261, ХК 9621066, СЗ 0943577, СГ 5829692, СЗ 5417821, ГК 380286, ХЗ 3397731, СГ 8485127, на загальну суму 9000 гривень, які упаковано в сейф пакет В1017464.

Також, вилучено аркуш формату А4, який поміщено до сейф пакету S1030638.

Частиною 1 ст.170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно вимог ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, слідчим доведено, що майно, щодо якого ініційоване клопотання, має значення речових доказів, а також доведено необхідність такого арешту та наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Вказане у своїй сукупності свідчить про обґрунтованість клопотання та наявність достатніх підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вказаного у клопотанні майна.

Керуючись ст. ст. 131-132, 167, 169, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000990 від 10.12.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене 17.12.2019 у ході проведення огляду транспортного засобу марки BMW, 5 серії, державний номерний знак Литовської Республіки НОМЕР_1 майно, а саме: грошові кошти у вигляді 18 купюр номіналом кожна по 500 гривень із наступними серійними номерами: УЗ 9256390, ЗГ 1875761, МА 0634508, ВВ 8137327, ЛБ 1720767, ВЗ 9345013, ВГ 8091699, ВИ 2207038, ВЕ 9628757, СБ 2496036, ВЕ 6378261, ХК 9621066, СЗ 0943577, СГ 5829692, СЗ 5417821, ГК 3850286, ХЗ 3397731, СГ 8485127, на загальну суму 9000 гривень, які упаковано в сейф пакет В1017464; аркуш формату А4, який поміщено до сейф пакету S1030638.

Ухвала підлягає негайному виконанню, яке доручити слідчому Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_3 .

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Слідчий суддя Заводського
районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1