КОМСОМОЛЬСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
Справа № 534/1937/19
Провадження № 1-кп/534/49/20
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2020 рокум.Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю: секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження № 0001097 від 23.11.2019 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Сахновщина Харківської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, працюючого охоронцем охоронної фірми «Еверест», раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого у АДРЕСА_2

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в :
23.11.2019 близько 02 год. ОСОБА_5 , з метою вчинення крадіжки, прибув до буд. АДРЕСА_3 .

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , маючі ключі до квартири АДРЕСА_4 , власником якої є ОСОБА_6 , проник до вищевказаної квартири, де, діючи таємно, з корисливих мотивів і мети, здійснив крадіжку кейса з грошовими коштами в сумі 5500 доларів США, які в еквіваленті, відповідно до курсу НБУ становлять 133045 грн., що належать ОСОБА_7 .

Після цього, ОСОБА_5 з місця скоєння злочину зник і розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_7 матеріальних збитків на суму 133045 грн.

Таким чином ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та показав, що у встановлений судом спосіб, час і місці здійснив крадіжку грошових коштів належних потерпілому, скориставшись ключами від його квартири. Обвинувачений ОСОБА_5 не оспорював фактичних обставин та доказів по справі за фактом таємного викрадення чужого майна, поєднаного із проникненням до приміщення, об`єм викраденого не заперечував.

Будучи належно повідомленим про дату, час і місце розгляду справи потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не прибув, звернувшись із відповідним клопотанням про здійснення судового провадження за його відсутності. У наданій на адресу суду заяві потерпілий ОСОБА_7 при призначенні покарання поклався на розсуд суду та повністю підтримав пред`явлений до обвинуваченого цивільний позов про відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, враховуючи повне визнання вини обвинуваченим ОСОБА_5 , думку прокурора, обвинуваченого, який пояснив, що бажає закінчити судовий розгляд без дослідження доказів, що маються в матеріалах справи в частині підтвердження фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, судом визнано недоцільним дослідження вказаних доказів.

З урахуванням викладеного, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення проти власності. Його дії суд кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане із проникненням до житла.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд, відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених ст.65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, всі обставини по справі в їх сукупності, а також особу обвинуваченого, його вік і стан здоров`я, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.

Разом із цим, суд зазначає, що згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, тому особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, має законне джерело доходу, на обліку і лікарів психіатра та нарколога не знаходиться.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд враховує щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Інших обставин, які б пом`якшували або обтяжували покарання, судом не встановлено.

З огляду на викладене, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, думку потерпілого, який у вирішенні питання щодо міри покарання поклався на розсуд суду, особу обвинуваченого та положення ст.50, ч.2 ст.65 КК України, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання в межах санкції ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі.

Тільки таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Підстав для застосування положень статей 69 та 69-1 КК України суд не знаходить.

Вирішуючи питання щодо можливості звільнення обвинуваченого від покарання з випробуванням, суд звертає увагу на положення, закріплені в ч.1 ст.75 КК України, і зазначає, що тільки комплексне з`ясування підстав застосування цього виду звільнення від відбування покарання може забезпечити обґрунтований висновок суду про можливість виправлення засудженого без реального відбування покарання, але в умовах належного контролю за його поведінкою та виконанням покладених на нього судом обов`язків.

Суд зазначає, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше не засуджувався, вперше вчинив тяжкий злочин проти власності, у вчиненні якого щиро розкаявся, має міцні соціальні зв`язки та законне джерело доходу. При цьому суд також враховує відсутність у ОСОБА_5 жодних негативних характеристик та негативних наслідків вчиненого кримінального правопорушення, його молодий вік, тому вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбуття покарання, з огляду на що знаходить можливим звільнити його від призначеного покарання з випробуванням в порядку, визначеному ст.ст.75,76 КК України.
Потерпілим ОСОБА_7 до обвинуваченого ОСОБА_5 пред`явлено цивільний позов про відшкодування заподіяної моральної шкоди в розмірі 5000 грн., який потерпілим було підтримано у повному обсязі.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 пред`явлений до нього цивільний позов визнав повністю.

Дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що вимога потерпілого є обґрунтованою і підлягає задоволенню повністю виходячи з наступного.

Так, відповідно до загальних підстав відповідальності за завдану моральну шкоду, визначених ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості позову про стягнення моральної шкоди, суд виходить з того, що факт заподіяння такої шкоди є доведеним і очевидним, оскільки являється наслідком злочинних дій з боку обвинуваченого ОСОБА_5 .

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, що підлягає стягненню з обвинуваченого, суд враховує тяжкість вчиненого ним злочину та ступень його вини, характер і глибину завданих потерпілому страждань, пов`язаних із викраденням його майна та проникненням до його житла. Виходячи з засад розумності та справедливості, враховуючи також майновий стан обвинуваченого та реальну можливість відшкодування завданої ним шкоди за рахунок наявного у нього майна, суд вважає, що розмір суми, достатньої для компенсації заподіяної моральної шкоди, має становити 5000 грн.

Процесуальні витрати у справі відсутні, заходи забезпечення не застосовувались.

Питання про речові докази вирішено судом у відповідності до ст.100 КПК України.
Запобіжний захід до обвинуваченого не застосувався і з урахуванням належної процесуальної поведінки обвинуваченого, суд не вбачає підстав для його застосування до набрання вироком чинності.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді 03 років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_5 від цього покарання, якщо він протягом однорічного строку випробування не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього такі обов`язки:

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 задовольнити повністю.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 відшкодування завданої кримінальним правопорушенням моральної шкоди в розмірі 5000 грн.

Речові докази у справі:

-грошові кошти купюрами по 100 доларів США у кількості 57 шт. на загальну суму 5700 доларів США; згорток паперу перемотаний канцелярською гумовою стрічкою; 2 паспорти громадянина України; водійське посвідчення; посвідчення тракториста-машиніста; трудову книжку; паспорт на тварину; код платника податків; документи на земельну ділянку; документи на оренду землі; 9 посвідчень на роботи з підвищеною небезпекою; військовий квиток; довідку медичного огляду; медичну книжку; рибальський квиток; свідоцтво про соціальне страхування на ім`я ОСОБА_7 ; 4 банківські карти; хрестик з металу жовтого кольору на мотузку; 8 фотокарток та конверти з ксерокопіями вказаних документів залишити потерпілому ОСОБА_7 , як йому належні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 діб з моменту його проголошення через Комсомольський міський суд Полтавської області, а засудженим у той же строк з моменту його отримання.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому роз`яснюється право подати клопотання про помилування, а також роз`яснюється учасникам кримінального провадження право ознайомитись із журналом судового засідання та подавати на них зауваження.

Суддя ОСОБА_1