Справа № 278/845/20
Провадження №1-кп/278/278/20
В И Р О К
іменем України

11 червня 2020 року, Житомирський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000188 від 18 березня 2020 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Усть-Іванівка, Благовіщенського району, Амурської області, Росія, громадянина України, з неповною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України не судимого

у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.357, ч.3 ст.357 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , перебуваючи в будинку свого знайомого ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , 14 січня 2019 року, приблизно о 08 год. 00 хв., керуючись корисливими мотивами, маючи умисел, направлений на незаконне заволодіння паспортом, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, відкрив дверцята шафи, в якій ОСОБА_5 зберігав документи, викрав паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 та інші важливі особисті документи, а саме: атестат про загальну середню освіту серії НОМЕР_2 , свідоцтво про неповну загальну середню освіту серії НОМЕР_3 та додаток до нього, посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_4 , диплом кваліфікованого робітника серії НОМЕР_5 та додаток до нього, свідоцтво про народження серії НОМЕР_6 , трудову книжку серії НОМЕР_7 та картку платника податків № НОМЕР_8 , які належать ОСОБА_5 та видані на його ім`я.

В подальшому, ОСОБА_4 , утримуючи вищевказані документи при собі, місце скоєння злочину покинув.

Після цього ОСОБА_4 15 березня 2020 року приблизно о 15 годині, перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , усвідомлюючи свої злочинні дії, з метою працевлаштування на роботу та надання паспорта, якого у нього не було, діючи в особистих інтересах, умисно, пошкодив особливо важливий документ ОСОБА_5 - паспорт громадянина України серії НОМЕР_9 , виданого 10.01.2001 року Червоноармійським РВ УМВС України в Житомирській області, відокремивши за допомогою канцелярських ножиць фотокартку, яка була вклеєна на першій сторінці вищезазначеного паспорта, тим самим унеможливив подальше використання даного документа за цільовим призначенням, не застосовуючи відновлювальні заходи.

30 березня 2020 року у кримінальному провадженні №0000188 між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 у порядку, передбаченому ст.ст.468, 469, 471 КПК України, укладено угоду про примирення.

З даної угоди вбачається, що обвинувачений та потерпілий дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч.2 ст.357, ч.3 ст. 357 КК України.

Сторони угоди визначили та узгодили покарання, яке повинен понести обвинувачений за вчинений ним злочинів, а саме: за ч.2 ст.357 КК України у виді 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, за ч.3 ст.357 КК України у виді 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян та отримана згода обвинуваченого на призначення даного покарання. Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. В угоді передбачені наслідки її укладення, які роз`яснені сторонам.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд дійшов висновку, що вказана угода підлягає затвердженню, у зв`язку з наступним.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні повністю визнав себе винним у вчиненні інкримінованих йому злочинів та просив суд затвердити вказану угоду з потерпілим, призначивши йому узгоджений в ній вид покарання та при цьому зазначив, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Прокурор у судовому засіданні заявила, що укладення даної угоди відповідає вимогам і правилам КПК та КК України, а тому просила цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджений в ній вид покарання.

Потерпілий у суді пояснив, що дана угода між ним та обвинуваченим укладена добровільно, у зв`язку з чим просив суд затвердити угоду та призначити обвинуваченому узгоджений в ній вид покарання.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним. При цьому сторони повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про примирення, наслідки затвердження цієї угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність всіх законодавчо визначених підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин, суд вважає доведеною у підготовчому судовому засіданні вину ОСОБА_4 , а тому кваліфікує його дії за ч.3 ст.357 КК України, як незаконне заволодіння паспортом та іншими важливими особистими документами та за ч.2 ст.357 КК України, як умисне пошкодження особливо важливого документа (паспорта), за якими обвинуваченому належить призначити узгоджене сторонами угоди про примирення покарання.

Долю речових доказів у даному кримінальному провадженні суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.314, 373, 374, 394, 474, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Затвердити у кримінальному провадженні №0000188 угоду про примирення, укладену 30 березня 2020 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених за:

-ч.2 ст.357 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень;

-ч.3 ст.357 КК України розмірі 30 (тридцять) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 510 (п`ятсот десять) гривень.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речові докази, а саме: паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , атестат про загальну середню освіту серії НОМЕР_2 , свідоцтво про неповну загальну середню освіту серії НОМЕР_3 та додаток до нього, посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_4 , диплом кваліфікованого робітника серії НОМЕР_5 та додаток до нього, свідоцтво про народження серії НОМЕР_6 , трудову книжку серії НОМЕР_7 та картку платника податків № НОМЕР_8 , які видані на ім`я ОСОБА_5 та передані на зберігання потерпілому ОСОБА_5 - повернути останньому.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення вказаного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Потерпілий має право в суді отримати копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1