ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 636/1087/20
Провадження № 1-кс/636/299/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М УКРАЇНИ
19 березня 2020 року м. Чугуїв
Слідчий суддя Чугуївського міського суду Харківської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув клопотання слідчого СВ Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000308, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.03.2020, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, -

в с т а н о в и в:
Слідчий СВ Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_4 , про арешт майна, вилученого в ході складання протоколу огляду місця події від 16.03.2020 з 21 години 20 хвилин до 22 години 45 хвилин 16.03.2020 за адресою: АДРЕСА_1 (другий поверх п`ятиповерхової будівлі), а саме: речові докази у кримінальному провадженні № 0000308, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 березня 2020 року.

В обгрунтування клопотання зазначає, що 16 березня 2020 року, приблизно о 20 годині 10 хвилин, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувала у стані алкогольного сп`яніння за місцем реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де у останньої виникла сварка зі своїм чоловіком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ході якої у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння та бажаючи діяти саме таким чином, ставлячи за мету умисне позбавлення життя ОСОБА_6 з мотивів особистих неприязних відносин, ОСОБА_5 , тримаючи у правій руці ніж, нанесла один удар в область лівої грудної клітини ОСОБА_6 ззаду, внаслідок чого заподіяла потерпілому тілесне ушкодження у вигляді колото-різаної рани лівої порожнини грудної клітини, проникаючу в плевральну порожнину (лівосторонній гемо-пневмоторакс), однак з причин, які не залежали від волі ОСОБА_5 , остання свій злочинний умисел до кінця не довела у зв`язку зі своєчасно наданою медичною допомогою потерпілому.

Відомості про кримінальне правопорушення, відповідно до вимог ч. ч. 1, 4 ст. 214 КПК України внесено слідчим СВ Чугуївського ВП ГУ НП в Харківській області, до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 березня 2020 року за № 0000308 за попередньою кваліфікацією ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, тобто закінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Так, в ході складання протоколу огляду місця події від 16.03.2020 року з 21 години 20 хвилин до 22 години 45 хвилин 16.03.2020 року за адресою: АДРЕСА_1 , п`ятиповерхової будівлі) у встановленому законом порядку виявлено та вилучено:

- кухонний ніж, що був виявлений на дерев`яному столі у кімнаті № 1 (кухня), який має наступні характеристики: загальна довжина 23 см., не складний, довжина клинка 12,5 см., ширина (найбільша) 23 мм., товщина приблизно 1,5 мм., довжина рукоятки 10, 5 см., ширина 19 мм., товщина 11 мм. Рукоятка полімерна чорного кольору в якій мається отвір овальної форми розмір 4x1 см. При огляді вказаного ножа в променях косопадаючого світла та лампи (MIC IN P/ НОМЕР_1 ) УФЛ на поверхні клинка виявлені нашарування лінійної форми речовини бурого кольору біологічного походження. Вказаний ніж для подальшого дослідження був упакований в картонну коробку (№ 1) та вилучений;

- одна пара кімнатних тапочок, які були виявлені на підлозі кімнати № 1 (кухня), на відстані 0,3 м. від правого кута дерев`яного стола, 1,2 м від правої стіни, яка має наступні особливості: синього кольору, «PROGRES SPORT», чоловічі, на підошві мається рельєфний напис № 43, при огляді яких на їх поверхні виявлені чисельні плями нашарування речовини бурого кольору, біологічного походження. Вказана пара кімнатних тапочок для подальшого дослідження була упакована до картонної коробки (№ 2) та вилучена;

- фрагмент тканини, який був виявлений на відстані 0,7 м від дерев`яного столу та 1,53 м від вхідних дверей на підлозі, зеленого кольору з малюнками квітів, який має наступні розміри: довжина 115 см, ширина 37 см. Вказаний фрагмент має нашарування речовини бурого кольору, біологічного походження. Вказаний фрагмент тканини для подальшого дослідження був упакований до картонної коробки (№ 3) та вилучено;

- зразок нашарування речовини бурого кольору, біологічного походження у вигляді крапель на марлевому тампоні, який виявлений на відстані 6 см від правої стійки дверного коробу на підлозі при вході в кімнату № 2 (спальня), який відібраний з вище вказаних плям для подальшого дослідження та змочений дистильованою водою і упакований в паперовий конверт № 4.

Огляд місця події проводив слідчий СВ Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області лейтенант поліції ОСОБА_3 .

Зважаючи на викладене вище, у органу досудового розслідування наявні достатні підстав вважати про існування ризиків та реальних загроз зміни або знищення тимчасово вилученого майна, а також знищення слідової інформації, тому з метою подальшого детального дослідження та призначення експертиз у галузі судово-цитологічних, судово-імунологічних, судово-медичних та судових молекулярно - генетичних досліджень, 16 березня 2020 року, на підставі ч. 2 ст. 100, ч. 1 ст. 98, ч. 3 ст. 110 КПК України винесено постанову про визнання вищеописаного майна речовими доказами, після чого їх було поміщено до камери схову Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області.

Згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень ст. 170 цього кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік вилученого майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним таким майном.

До клопотання мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, передбачено ч.1 ст.167 КПК України.

Тимчасово вилученим майном може бути, в тому числі і майно у вигляді речей, грошей, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони, зокрема, підшукані, виготовлені, пристосовані як засоби чи знаряддя кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, випливає зі змісту ч. 2 ст. 167 цього кодексу.

Тимчасове вилучення майна може бути здійснене під час обшуку та огляду, що передбачено ч. 2 ст. 168 КПК України.

Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч.5 ст.132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Частина 1 ст.170 КПК України вказує на те, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається, зокрема, і з метою забезпечення:

п. 1 - збереження речових доказів,

п. 2 - спеціальної конфіскації,

п. 3 - конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

У випадку, передбаченому п. 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього кодексу.

У випадку, передбаченому п. 2 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених КК України. При цьому арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у п.п. 104 частини 1 ст. 96-2 КК України.

У випадку, передбаченому п. 3 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Стаття 170 КПК України наголошує, що не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Стаття 171 КПК України зобов`язує слідчого, прокурора у клопотанні про арешт майна обов`язково зазначати зокрема і :

1) підстави і мету відповідно до положень ст. 170 цього кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Стаття 173 ч. 1 КПК України зазначає, що слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 частини 1 статті 170 цього кодексу.

При цьому слід звернути увагу на зміст ст. 173 КПК України, яка наголошує, що вирішуючи питання про арешт майна необхідно враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 цього кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п. п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 цього кодексу);

4) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п. 2 ч. 2 ст. 170 цього кодексу).

У разі задоволення клопотання в ухвалі обов`язково потрібно зазначити перелік майна, на яке накладено арешт (ч. 5 ст. 173 КПК України).

Слідчий, звертаючись до суду з цим клопотанням, не вказав, яким чином отримано дані речові докази.

Відповідно до вимог ст.172 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 цього кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене майно в особи підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а в разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Враховуючи, що клопотання слідчого про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 цього кодексу, вважаю за необхідне, відповідно до вимог ч. 3 ст. 172 КПК України, повернути його прокурору та встановити строк в сімдесят дві години для усунення зазначених в мотивувальній частині вказаної ухвали недоліків.

Слідчий суддя, дослідивши документи та матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, приходить до висновку про відсутність достатніх підстав для задоволення клопотання, оскільки відсутні відомості про те, згідно якого документа та яким чином здобуті дані речові докази.

Таким чином, клопотання підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків вказаних в ухвалі.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 173,175, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :
Клопотання слідчого СВ Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000308, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.03.2020, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, - повернути прокурору ОСОБА_4 та встановити строк в сімдесят дві години з моменту отримання ухвали для усунення недоліків, перелічених в мотивувальній частині цієї ухвали.

Роз`яснити учасникам процесу, що в такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Ухвала оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя -