Дата документу 21.04.2020
Справа № 334/1138/19
Провадження № 1-кп/334/305/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2020 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Запоріжжя, який має повну загальну середню освіту, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, який не має на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

07 грудня 2018 року, приблизно о 03 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з невстановленими слідством особами, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, переконавшись у тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно, відкрив бетонну кришку кабельного колодязя, який розташований біля буд. 46-48, по вул. Дніпровське шосе в м. Запоріжжя, і через вказаний колодязь проник до підземної кабельної каналізації, яка належить ПАТ «Укртелеком», звідки здійснив крадіжку кабелю зв`язку ТІШ 500x2x0,32 довжиною 13,1 метр, вартістю 604,71 грн. за 1 м. на загальну суму 7921,7 гривень.

Після чого, реалізуючи свій злочинний намір направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 вийняв зазначений кабель з колодязя, відтягнув його на відстань 5 метрів, від вищевказаного колодязя, та почав розрізати його на частини кусачками, які в нього знаходились, проте свій злочинний намір не довів до кінця з причин, які не залежали від його волі, так як був зупинений працівниками патрульної поліції.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні повністю визнав себе винним, не заперечував проти фактів, викладених в обвинувальному акті, пояснив суду обставини скоєння злочину, щиро розкаявся у скоєному та просив суд не призначати суворе покарання.

Суд, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, керуючись вимогами ст. 349 КПК України, після допиту обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасники судового провадження, яким було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає.

А тому, крім допиту обвинуваченого, інші докази, за погодженням з учасниками, не досліджувалися, за виключенням документів, які стосуються особи обвинуваченого та характеризуючих даних на нього.

Зазначене повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.

Дії обвинуваченого, кваліфікуються судом за ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України, а саме: закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, необхідні і достатні для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні покарання, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, визнання вини. Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, відношення самого обвинуваченого до вчиненого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України, скоєний ОСОБА_4 злочин за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України КК України до злочину невеликої тяжкості.

ОСОБА_4 раніше судимий, офіційно не працевлаштований, на диспансерному обліку в психіатричному диспансері не перебуває, свою вину у скоєні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, активно сприяв розкриттю злочину, в скоєному щиросердно розкаявся.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, відсутні.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням вчиненого та відомостей про особу ОСОБА_4 враховуючи обставини вчиненого, його відношення до скоєного, суд вважає, необхідним призначити покарання в межах санкцій відповідного закону про кримінальну відповідальність за якими обвинувачений притягується до кримінальної відповідальності, та остаточно призначити покарання обвинуваченому в межаї санкії статті КК, оскільки на думку суду саме призначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Потерпілими у даному кримінальному провадженні був заявлений цивільний позов про відшкодування шкоди в розмірі 19181,25 гривень, яка складається з вартості ремонтних робіт та відновлюваних робіт.

Вирішуючи цивільний позов, заявлений представником потерпілого ПАТ «Укртелеком» на суму 19181,25 грн., суд виходить з наступного.

Згідно з обвинувальним актом, внаслідок вчинення ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, потерпілому ПАТ «Укртелеком» спричинено матеріальну шкоду у розмірі 19 181,25 гривень, вартість якої відшкодована, шляхом повернення викраденого майна, що підтверджено наданими суду матеріалами кримінального провадження.

Окрім спричиненої шкоди, позивачем заявлено вимогу про стягнення з обвинуваченого збитків, понесених у зв`язку із усуненням наслідків викрадення майна, з урахуванням вартості ремонтних та відновлювальних робіт, у зв`язку з чим загальна суму позову заявлена позивачем склала 19 181,25 гривень.

Згідно роз`яснень, викладених у п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочинів» від 02.07.04 № 13, не підлягають розгляду у кримінальній справі позови про відшкодування шкоди, що не випливають із пред`явленого обвинувачення.

Виходячи з того, що завдана злочином матеріальна шкода у розмірі 19 181.25 грн. відшкодована шляхом повернення викраденого майна, цивільний позов ПАТ «Укртелеком» в частині стягнення завданої шкоди не підлягає задоволенню. Заявлені вимоги про стягнення збитків, понесених у зв`язку із усуненням наслідків викрадення майна, з урахуванням вартості ремонтних та відновлювальних робіт, розмір яких включено до загальної суми, пред`явленої до стягнення з обвинуваченого, є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. Суд вважає за необхідне роз`яснити представнику потерпілого його право на пред`явлення позову про стягнення понесених витрат в порядку цивільного судочинства.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314, 373, 374, 394,474, 475 КПК України,суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком один рік, поклавши на нього виконання обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації. Повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» про стягнення з ОСОБА_4 шкоди, завданої злочином у розмірі 19 181,25 грн. залишити без задоволення.

Речові докази: кусачки, довжиною 63 см., з металевими ручками жовтого кольору, які були вилучені у ОСОБА_4 знищити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Запорізького Апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1