Справа № 758/1773/14-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/2096/2020 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_9 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 12 березня 2020 року,

В С Т А Н О В И Л А:
В провадженні Подільського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 27, п.п. 6,11,12 ч. 2 ст. 115 КК України, ОСОБА_10 за ч.2 ст. 27, п.п.6,11,12 ч.2 ст. 115 КК України та ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 27, п.п.6,11,12 ч.2 ст. 115 КК України.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 12 березня 2020 рокупродовжено строк тримання під вартою ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 до 10 травня 2020 року включно.

Суд присяжних, обґрунтовуючи доцільність перебування обвинувачених під вартою, вказав на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого їм злочину, покарання за який передбачене до 15 років позбавлення волі або довічне позбавлення волі, та на існування ризиків, передбачених п. 1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України. При цьому суд зазначив, що на даний час застосування інших більш м`яких запобіжних заходів обвинуваченим є недостатнім, оскільки в ході судового розгляду не допитані обвинувачені та не досліджені всі матеріали кримінального провадження.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу, якою застосувати до обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Вважає, ухвалу незаконною, постановленою з порушенням норм матеріального та процесуального права, та такою, що підлягає скасуванню, оскільки при розгляді клопотання не було взято до уваги доводи захисту, не визначено ступінь ризиків у даній справі, не розглянуто можливість обрання більш м`якого запобіжного заходу. В доповненнях до апеляційної скарги звертає увагу на те, що заявлені прокурором клопотання є тотожними і не містять викладу нових обставин, які б виправдовували доцільність тримання під вартою ОСОБА_8 .

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу, вважає її незаконною. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає про упереджену позицію прокурора при вирішенні питання про тримання його під вартою, оскільки останній заявляв про не ознайомлення з матеріалами справи, а також вказує на те, що суд продовжив йому термін перебування під вартою, не зважаючи на те, що попередня ухвала про продовження строку тримання під вартою від 24.01.2020 не набрала законної сили, оскільки оскаржена ним до суду апеляційної інстанції і апеляційний розгляд не закінчений.

Заслухавши доповідь судді, захисника, який підтримав апеляційні скарги, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційних скарг, перевіривши надані в копіях матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

За змістом ч.3 ст.331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Суд присяжних, розглядаючи питання доцільності перебування обвинувачених під вартою, фактично дійшов висновку про наявність підстав для продовження строку його тримання під вартою у зв`язку з існуванням ризиків, передбачених п. 1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо необхідності продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , оскільки продовжують існувати обставини, які виправдовують подальше обмеження їх права перебувати на волі.

Доводи апеляційних скарг не спростовують правильність висновків суду присяжних про доцільність подальшого перебування під вартою ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на час судового розгляду.

Твердження апеляційної скарги захисника про тотожність обґрунтування прокурором позиції про необхідність продовження строку тримання під вартою не свідчить про припинення існування ризиків чи істотне їх зменшення , що могло б свідчити про можливість пом`якшення запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 .

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_9 про упередженість прокурора при розгляді судом питання про доцільність подальшого перебування обвинуваченого під вартою, є безпідставними, оскільки зазначена обставина є підставою для заяви відводу прокурору від участі у кримінальному провадженні, яка обвинуваченим під час судового розгляду не висловлювалася.

Також не є порушенням вимог кримінального процесуального законодавства розгляд судом першої інстанції питання доцільності подальшого перебування під вартою обвинувачених за умови перебування на розгляді суду апеляційної інстанції апеляційної скарги на попередню ухвалу суду про продовження запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.

Як випливає із змісту судового рішення про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд врахував обставини, передбачені ст.178 КПК України, а тому доводи захисника обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що такі дані залишилися поза увагою суду, є безпідставними.

Суд першої інстанції прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

За таких обставин, колегія суддів, приймаючи до уваги також дані про обвинуваченого у сукупності з іншими наведеними вище даними, вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано продовжив раніше обраний щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, можуть на даному етапі розгляду кримінального провадження забезпечити виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків, що випливають із ч.5 ст.194 КПК України.

Рішення суду першої інстанції не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відтак, колегія суддів вважає, що лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, дію якого продовжено судом першої інстанції, має забезпечити виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні на даній стадії судового розгляду.

Порушень норм кримінального процесуального законодавства, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали суду першої інстанції, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин ухвала є законною.

Керуючись ст.404, 405,407, 419 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 12 березня 2020 року без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Суддя: Суддя: