Справа № 466/1840/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2020року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретаря с/з ОСОБА_2

справа №466/1840/18, 1-кп/466/86/20

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Львова обвинувальні акти у кримінальному провадженні №0001079, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 22.03.2018, №0000653 від 23.02.2018 року про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Львова, громадянина України, українця, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_6 , 2016 р.н., не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз: вироком Сихівського районного суду м. Львова від 11 листопада 2019 року за ч. 2 ст. 185, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 1 місяць,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України, -

встановив:

ОСОБА_5 14 лютого 2018 року о 17 години 45 хвилин, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, діючи повторно, протиправно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та його суспільно-небезпечні наслідки, і бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, перебуваючи у торговому залі магазину «EVA», що знаходиться по вул. Мазепи, 24, у м. Львові, з прилавка магазину, таємно викрав 11 шоколадних кіндерів «Ферреро Кіндер Джой» загальною вартістю в сумі 249,15 грн. без ПДВ, та залишив приміщення вищевказаного магазину, не оплативши за товар, чим спричинив матеріальні збитки ТзОВ «РУШ» ЄРДПОУ 32007740 на загальну суму 249,15 грн.

Крім цього, ОСОБА_5 15 березня 2018 року близько 18 години 34 хвилин, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, діючи повторно, протиправно, тобто, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та його суспільно-небезпечні наслідки, і бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, перебуваючи у торговому залі супермаркету «Сільпо», що знаходиться по вул.Мазепи, 11, у м. Львові, з прилавка магазину, таємно викрав 20 шоколадних кіндерів «Сюрприз», загальною вартістю 384,40 грн. без ПДВ, та залишив приміщення вищевказаного супермаркету, не оплативши за товар, чим спричинив матеріальні збитки ТзОВ «СІЛЬПО-ФУД» ЄРДПОУ 38 на загальну суму 384,40 грн.

Крім цього, ОСОБА_5 20 березня 2018 року близько 12 години 40 хвилин, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, діючи повторно та протиправно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та його суспільно-небезпечні наслідки, і бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу перебуваючи у приміщенні магазину «Свій Маркет», який розташований по вул.Кошиця, 1, у м. Львові, з прилавка магазину, таємно викрав жувальні гумки «Дірол» у кількості 29 штук, та жувальні гумки «Ексліпс» у кількості 27 штук, загальною вартістю 382,36грн. без ПДВ, залишив приміщення вищевказаного магазину, не оплативши за товар, чим спричинив матеріальні збитки ТзОВ «Рітейл Україна» ЄРДПОУ 36808029 на загальну суму 382,36 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, не заперечив кількість та суму викраденого, яка зазначена в обвинувальних актах. Розкаявся у скоєному, просить його суворо не карати. Цивільний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Рітейл Україна» визнав повністю.

Представникі потерпілих ТзОВ «РУШ», ТзОВ`Сільпо-Фут» в судове засідання не з`явились, скерували на адресу суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, покладаються при винесені вироку на думку суду.

Представник ТзОВ «Рітейл Україна» просив суд задовольнити цивільний позов товариства та розглянути справу у його відсутності.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню щодо тих обставин, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються, і немає сумнівів у добровільності їх позиції, обмежився допитом обвинуваченого.

Оцінюючи показання обвинуваченого, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні злочину повністю і об`єктивно доведена.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 слід вірно кваліфікувати за ч.2 ст.185 КК України, оскільки своїми умисними діями він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно.

Відповідно до ст.65 КК України, особі яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення до своїх дій, інші особливості справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості скоєного злочину.

У відповідності до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2004р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Згідно з п.3 вищезазначеної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 міру покарання, у відповідності до ст.65 КК України, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінальних правопорушень, його наслідки, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, обставиною, яка пом`якшує покарання є щире каяття обвинуваченого, обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено та приходить до висновку, що йому слід призначити покарання в межах санкції частини статті, за якою кваліфіковано злочини у виді позбавлення волі.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 засуджений вироком Сихівського районного суду м. Львова від 11 листопада 2019 року за ч. 2 ст. 185, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 1 місяць.

ОСОБА_5 за зазначеним вище вироком вчинив крадіжку 27 березня 2018 року, тобто після вчинення ним злочинів у даному кримінальному провадженні (14.02.2018,15.03.2018 та 20.03.2018).

На підставі наведеного вище, згідно ч. 4 ст. 70 КК України, обрати ОСОБА_5 покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим (визначеного вироком Сихівського районного суду м. Львова від 11.11.2019) та остаточно призначити покарання йому у виді позбавлення волі.

Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, на підставі ст. 127 КПК України, вирішуючи питання щодо відшкодування ТзОВ «Рітейл Україна» матеріальної шкоди в розмірі 382,36грн., суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Таким чином, суд вважає, що позов ТзОВ «Рітейл Україна» слід задовольнити та стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 в користь ТзОВ «Рітейл Україна» за заподіяну матеріальну шкоду в розмірі 382,36 грн.

Речові докази по справі- 3 (три) диск з відеозаписом з камер відеоспостереження, які відповідно до постанов слідчого СВ Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_7 від 23 березня 2018року, 24 березня 2018року, 26 березня 2018року, визнані речовими доказами - слід залишити при матеріалах даного кримінального провадження.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні не обирався.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 370, 373, 374 КПК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавленні волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, обрати покарання ОСОБА_5 шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 1(один ) місяць.

Речові докази по справі- 3 (три) диск з відеозаписом з камер відеоспостереження, які відповідно до постанов слідчого СВ Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_7 від 23 березня 2018року, 24 березня 2018року, 26 березня 2018року, визнані речовими доказами - залишити при матеріалах даного кримінального провадження.

Запобіжний захід ОСОБА_8 в даному кримінальному провадженні не обирався.

Цивільний позов ТзОВ «Рітейл Україна»-задовольнити.

Стягнути з засудженого ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Рітейл Україна» (, юридична адреса: Львівська область, Пустомитівський район, с. Ставчани, будинок 225/А) за заподіяну матеріальну шкоду в розмірі 382,36 (триста вісімдесят дві гривні тридцять шість коп.)

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова, засудженим у цей же строк, але з часу вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги встановленого ст.395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1