Справа № 308/3180/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2020 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6
законного представника обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_5
захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_7

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді кримінальне провадження №0000295 від 06.03.2020 року, про обвинувачення

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця с. Руські Комарівці Ужгородського району Закарпатської області, громадянина України, ромської народності, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 289, ч.1 ст. 304 КК України

та

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Чоп Ужгородського району, Закарпатської області, громадянина України, ромської народності, неодруженого, мешканця АДРЕСА_2 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Ужгородського міськрайонного суду знаходиться кримінальне провадження №0000295 від 06.03.2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 289, ч.1 ст. 304 КК України та неповнолітнього ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, разом з угодою про визнання винуватості.
18.05.2020 року між прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_7 , за участю захисника адвоката ОСОБА_8 укладено угоду про визнання винуватості.
Також, того ж дня, а саме 18.05.2020 року, укладено угоду про визнання винуватості між прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_4 та неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_5 , за участі законного представника ОСОБА_5 та захисника - адвоката ОСОБА_6 .
З урахуванням даних угод про визнання винуватості укладених 18.05.2019 року між прокурорами ОСОБА_3 і ОСОБА_4 та обвинуваченими відповідно ОСОБА_7 і ОСОБА_5 , суд, відповідно до положень ст. 474 КПК України, переходить до провадження на підставі угоди.
Згідно обвинувального акту, ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що він 03 березня 2020 року близько 23 години 00 хвилин перебуваючи в АДРЕСА_3 , скориставшись темною порою доби, діючи таємно, з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих спонукань, діючи за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_5 , якого ОСОБА_7 втягнув в злочинну діяльність, що виразилось в психічному впливі на неповнолітнього з метою викликати у нього прагнення взяти участь у вчиненні злочину, який у свою чергу погодився на пропозицію ОСОБА_7 , проникли за вказаною вище адресою через незачинену на замок хвіртку. Після чого, оглянувши вказану територію, шляхом вільного доступу проникли до сарайного приміщення, вхід до якого було закрито килимом, де вирішили заволодіти транспортним засобом, який був припаркований у вказаному сарайному приміщенні, а саме мопедом марки DELTA моделі EX 50 QT-B, червоного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер рами НОМЕР_2 , який згідно реєстраційного ДАП №945985 належить громадянину ОСОБА_10 , однак на момент вчинення злочину перебував в законному володінні громадянина ОСОБА_11 та який був припаркований у вказаному сарайному приміщенні.

У подальшому реалізуючи свій спільний злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме мопедом марки DELTA моделі EX 50 QT-B, червоного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_2 , неповнолітній ОСОБА_5 притримавши килим, який знаходився на дверній рамі сарайного приміщення, що надало змогу ОСОБА_7 виштовхати вказаний мопед на подвір`я та залишитись непоміченими власниками вказаного дворогосподарства.

Надалі ОСОБА_7 спільно з неповнолітнім ОСОБА_5 покинули місце вчинення злочину, тим самим незаконно заволоділи вищевказаним транспортним засобом.

Таким чином своїми умисними протиправними діями ОСОБА_7 спільно з неповнолітнім ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду, яка згідно висновку експерта Закарпатського НДЕКЦ №13/60 від 13.03.2020 становить 2 тис. 720 грн.

Зазначеними діями ОСОБА_7 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, вчинене з проникненням у приміщення та ч.1 ст. 304 КК України - втягнення неповнолітнього у злочинну діяльність.
Також, згідно обвинувального акту, неповнолітній ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він 03 березня 2020 року близько 23 години 00 хвилин перебуваючи разом з ОСОБА_7 в АДРЕСА_3 , на пропозицію останнього, скориставшись темною порою доби, діючи таємно, з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих спонукань, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , проникли за вказаною вище адресою через незачинену на замок хвіртку. Після чого, неповнолітній ОСОБА_5 притримав килим, який знаходився на дверній рамі сарайного приміщення, і яким був прикритий вхід до вказаного сарайного приміщення, а ОСОБА_7 виштовхав на подвір`я мопед марки DELTA моделі EX 50 QT-B, червоного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер рами НОМЕР_2 , який згідно реєстраційного ДАП №945985 належить громадянину ОСОБА_10 , однак на момент вчинення злочину перебував у законному володінні громадянина ОСОБА_11 , та був припаркований у вказаному сарайному приміщенні.

Надалі неповнолітній ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_7 покинули місце вчинення злочину, тим самим незаконно заволоділи вище вказаним транспортним засобом.

Таким чином своїми умисними протиправними діями неповнолітній ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_7 спричинив потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду, яка згідно висновку експерта Закарпатського НДЕКЦ №13/60 від 13.03.2020 становить 2 тис. 720 грн.

Зазначеними діями неповнолітній ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, вчинене з проникненням у приміщення.

Як убачається з угоди про визнання винуватості від 18.05.2020 року, прокурор Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_9 та обвинувачений ОСОБА_7 , в присутності захисника адвоката ОСОБА_8 , дійшли згоди щодо всіх її істотних умов: формулювання обвинувачення, правової кваліфікації дій обвинуваченого, який у повному обсязі підозри беззастережно визнає свою винуватість у скоєному.
Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання за ч.2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років, без конфіскації майна, за ч.1 ст. 304 КК Україниу виді позбавлення волі на строк три роки, з визначенням на підставі ч.1 ст. 70 КПК України остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років без конфіскації майна, та звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з покладенням на нього обов`язків передбачених ст. 76 КК України.
Також, як убачається з угоди про визнання винуватості від 18.05.2020 року, прокурор Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 , за участі законного представника ОСОБА_5 та захисника - адвоката ОСОБА_6 , дійшли згоди щодо всіх її істотних умов: формулювання обвинувачення, правової кваліфікації дій обвинуваченого, який у повному обсязі підозри беззастережно визнає свою винуватість у скоєному.
Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання за ч.2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років, без конфіскації майна та звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. ст. 75,104 КК України, з покладенням на нього обов"язків передбачених ст. 76 КК України.
У підготовчому судовому засіданні прокурори ОСОБА_9 та ОСОБА_4 просили затвердити угоди про визнання винуватості, укладені 18.05.2020 року відповідно між прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_7 , за участю захисника адвоката ОСОБА_8 , а також між прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_4 та неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_5 , за участі законного представника ОСОБА_5 та захисника - адвоката ОСОБА_6 .
Потерпілий ОСОБА_11 в підготовчому судовому засіданні не заперечив , щодо затвердження судом угод про визнання винуватості укладених між прокурорами ОСОБА_9 та ОСОБА_4 з обвинуваченими відповідно ОСОБА_7 та ОСОБА_5 .
Обвинувачений ОСОБА_7 у підготовчому судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень в яких його обвинувачують, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю та щиро розкаявся у вчиненому, підтвердив укладення угоди про визнання винуватості та просив затвердити її з врахуванням істотних умов, по яким сторони досягли взаємної згоди.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 у підготовчому судовому засіданні підтвердив укладення угоди про визнання винуватості між прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_7 і просив затвердити її з врахуванням істотних умов, по яким сторони досягли взаємної згоди.
Обвинувачений ОСОБА_7 в підготовчому судовому засіданні пояснив, що права надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості він повністю розуміє, з наслідками укладення та затвердження угоди про визнання винуватості обізнаний, характер обвинувачення та його суть йому зрозумілі, обраний вид покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди, із ним узгоджено та є цілком зрозумілим, свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289 та ч.1 ст. 304 КК України, визнає повністю.
Також у підготовчому судовому засіданні обвинувачений підтвердив суду, що угода про визнання винуватості від 18.05.2020 року укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді та просив її затвердити.
Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_5 в присутності законного представника та захисника у підготовчому судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення в якому його обвинувачують, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю та щиро розкаявся у вчиненому, підтвердив укладення угоди про визнання винуватості та просив затвердити її з врахуванням істотних умов, по яким сторони досягли взаємної згоди.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 у підготовчому судовому засіданні підтвердила укладення угоди про визнання винуватості між прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 та просила затвердити її з врахуванням істотних умов, по яким сторони досягли взаємної згоди.
Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні підтвердила укладення угоди про визнання винуватості між прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 та просила затвердити її з врахуванням істотних умов, по яким сторони досягли взаємної згоди. Підтвердила суду, що угода про визнання винуватості від 18.05.2020 року укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді та просив її затвердити.
Обвинувачений ОСОБА_5 у присутності законного представника та захисника в підготовчому судовому засіданні пояснив, що права надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості він повністю розуміє, з наслідками укладення та затвердження угоди про визнання винуватості обізнаний, характер обвинувачення та його суть йому зрозумілі, обраний вид покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди, із ним узгоджено та є цілком зрозумілим, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, визнає повністю.
Також у підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 у присутності законного представника та захисника підтвердив суду, що угода про визнання винуватості від 18.05.2020 року укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді та просив її затвердити.
Органом досудового розслідування дії ОСОБА_7 за ч.2 ст.289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, вчинене з проникненням у приміщення та ч.1 ст. 304 КК України - втягнення неповнолітнього у злочинну діяльність кваліфіковано вірно.
Також органом досудового розслідування вірно кваліфіковано дії ОСОБА_5 за ч.2 ст.289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, вчинене з проникненням у приміщення.

Суд не вправі перевіряти фактичні обставини, вчинених ОСОБА_7 та ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, оскільки не здійснює оцінку доказів у кримінальному провадженні, виходячи з того, що межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про визнання вини.
Судом на виконання вимог ст. 474 КПК України сумніву у добровільності та істинності позиції обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_5 не встановлено.
В судовому засіданні суд переконався у добровільності укладення сторонами угод і що угоди про визнання винуватості від 18.05.2020 року не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.
Судом, у відповідності до ч. 2 ст. 473 КПК України учасникам судового провадження роз"яснено наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, а саме обмеження права на оскарження вироку, згідно з положеннями ст. ст. 394, 424 КПК України, а для підозрюваного, обвинуваченого також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України.
При призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_7 та неповнолітньому ОСОБА_5 суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені КК України.
При вирішенні питання про відповідність угод про визнання винуватості від 18.05.2020 року, укладених між прокурорами ОСОБА_9 та ОСОБА_4 з обвинуваченими відповідно ОСОБА_7 та ОСОБА_5 вимогам ст. ст. 469, 470, 472 КПК України, суд враховує, що умови угод про визнання винуватості не суперечать вимогам цього Кодексу, зокрема щодо змісту та порядку укладення угоди, а також щодо узгодженої між сторонами міри покарання, яка відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим КК України, ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинувачених, правова кваліфікація дій обвинувачених вірна, умови угод відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб. Не встановлені підстави вважати, що укладення угод не було добровільним, є очевидною можливість невиконання обвинуваченими взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.
Відповідно до ч.1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
З врахуванням вищевказаного, суд приходить до висновку про затвердження угоди про визнання винуватості укладеної 18.05.2020 року між прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_7 , за участю захисника адвоката ОСОБА_8 , та угоди про визнання винуватості укладеної 18.05.2020 року між прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участі законного представника ОСОБА_5 та захисника - адвоката ОСОБА_6 ..
Відповідно до ч.5 ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 є рецидив злочинів.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину неповнолітнім.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 не встановлено.
За таких обставин враховуючи тяжкість злочину, конкретні обставини справи, особу винного, обставини, які пом`якшують покарання, обставина, яка обтяжує покарання, а також вимоги ч. 2 ст. 65 КК України, відповідно до яких особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення, попередження нових злочинів, та враховуючи вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, суд приходить до переконання, про можливість виправлення ОСОБА_7 без відбування покарання, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, і тому призначає, узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості, покарання: за ч.2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років без конфіскації майна, за ч.1 ст. 304 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки, на підставі ч.1 ст. 70 КК України остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років без конфіскації майна, зі звільненням обвинуваченого ОСОБА_7 , на підставі ст. 75 КК України, від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 ч. 1 п.п. 1, 2 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Також суд, за таких обставин враховуючи тяжкість злочину, конкретні обставини справи, особу винного, обставини, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, а також вимоги ч. 2 ст. 65 КК України, відповідно до яких особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення, попередження нових злочинів, та враховуючи вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, суд приходить до переконання, про можливість виправлення ОСОБА_5 без відбування покарання, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, і тому призначає, узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості, покарання: за ч.2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років без конфіскації майна, зі звільненням обвинуваченого ОСОБА_5 , на підставі ст.ст. 75, 104 КК України, від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 ч. 1 п.п. 1, 2 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Запобіжний захід відносно обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_5 не обирався.
Процесуальні витрати у кримінальному проваджені вартість проведеної експертизи у розмірі 785,05 грн. слід стягнути з ОСОБА_7 та ОСОБА_5 у рівних частинах, а саме по 392,50 грн. з кожного на користь держави.
Речовий доказ у кримінальному провадженні мопед марки DELTA моделі EX 50 QT-B, червоного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер рами НОМЕР_2 слід повернути потерпілому ОСОБА_11 , скасувавши накладений на нього згідно ухвали Ужгородського міськрайонного суду від 13.03.2020 року у справі № 308/2484/20, арешт.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 373,374,376, 395, 474, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 18.05.2020 року між прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000295 від 06.03.2020 року.

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 289, ч.1 ст. 304 КК України призначивши йому покарання:
- за ч.2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років без конфіскації майна;
- за ч.1 ст. 304 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк п"ять років без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком три роки та з покладенням відповідно до ст. 76 КК України обов`язків - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_7 не обирався.

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 18.05.2020 року між прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_4 та неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000295 від 06.03.2020 року.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України призначивши йому покарання у виді позбавлення волі на строк п"ять років без конфіскації майна;

На підставі ст. ст. 75,104 КК України ОСОБА_5 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком один рік та з покладенням відповідно до ст. 76 КК України обов`язків - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 не обирався.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені вартість проведеної експертизи у розмірі 785,05 грн. слід стягнути з ОСОБА_7 та ОСОБА_5 у рівних частинах, а саме по 392,50 грн. з кожного на користь держави.

Речовий доказ у кримінальному провадженні мопед марки DELTA моделі EX 50 QT-B, червоного кольору, державний номерний знак НОМЕР_3 , номер рами НОМЕР_2 повернути потерпілому ОСОБА_11 , скасувавши накладений на нього згідно ухвали Ужгородського міськрайонного суду від 13.03.2020 року у справі № 308/2484/20, арешт.

Вирок може бути оскаржений прокурором, обвинуваченим, його захисником, виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1