Дата документу Справа № 334/8805/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 334/8805/19 Слідчий суддя ОСОБА_1
Провадж. №11-сс/807/140/20 Доповідач 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

скаржника ОСОБА_7 в режимі відеоконференції,

розглянула 5 лютого 2020року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10 січня 2020 року, якою залишено без розгляду скаргу ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого в порядку ст. 303 КПК України.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя зі скаргою на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Залишаючи без розгляду скаргу ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий суддя прийшов до висновку, що скаргу ОСОБА_7 необхідно залишити без розгляду, оскільки скаржник не з`являвся в судові засідання, тобто не виконав свого процесуального обов`язку, внаслідок чого розгляд скарги з дотриманням вимог ч. 3 ст. 306 КПК України є неможливим.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 , зазначивши про наявність правових підстав для прийняття апеляційним судом до розгляду його скарги, вказує, що ухвала слідчого судді не відповідає нормам КПК України у зв`язку з наступним. Так, в поданій скарзі заявник вказав, що до суду прибути не зможе, оскільки у нього закінчився строк дії закордонного паспорту і прохав провести судове засідання в режимі відеоконференції. Зазначає, що в Ленінському районному суді існує технічна можливість проведення відеоконференції згідно до листа, який долучений до апеляційної скарги. Вказує, що процесуальні можливості проведення відеоконференції містяться в ст. 336, ст. 551, ст. 567 КПК, однак, в ухвалі слідчий суддя необгрунтував неможливість проведення судового засідання в режимі відеоконференції, чим позбавив заявника права на доступ до правосуддя. Просить ухвалу слідчого судді від 10.01.2020 року скасувати, зобов`язати посадових осіб Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області внести відомості про вчинення злочину за ст. 364 КК до ЄРДР та направити відповідний витяг заявнику.
Крім того, просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 10.01.2020 року, оскільки копію ухвали отримав 14.01.2020 р..

Позиції учасників судового провадження.

Скаржник ОСОБА_7 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Прокурор висловив заперечення вимогам апеляційної скарги.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

Стосовно заявленого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, то з урахуванням положень ст. 115 КПК України, ч. 3 ст. 395 КПК України, судова колегія вважає, що строк на апеляційне оскарження ухвали Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10 січня 2020 року не був пропущеним, тому є зайвим вирішення питання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження.
У відповідності з ч. 1 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень глави 26 КПК України.

За матеріалами провадження, ОСОБА_7 звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя зі скаргою на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Постановляючи ухвалу про залишення скарги ОСОБА_7 без розгляду, слідчий суддя прийшов до висновку, що належним чином повідомлений скаржник у судові засідання не з`явився, та з урахуванням ч. 3 ст. 306 КПК, розгляд скарги вважав не можливим.

З такими висновками слідчого судді суду першої інстанції колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується.

Так, дійсно, відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується.

Отже, лише не явка належним чином повідомленої особи про судовий розгляд провадження за його скаргою, що засвідчувало би невиконання скаржником процесуального обов`язку, може бути підставою для прийняття рішення щодо залишення скарги без розгляду.

Як вбачається зі скарги ОСОБА_7 поданої до слідчого судді, останній заявляв клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, в обґрунтування зазначив, що до суду прибути не зможе через закінчення строку дії паспорту громадянина України для виїзду за кордон.

Натомість, постановляючи ухвалу про залишення скарги без розгляду, слідчий суддя на зазначене клопотання уваги не звернув та, на думку колегії суддів прийняв передчасне рішення у зв`язку з наступним.

Так, згідно із ч.7 ст.11 закону «Про судоустрій і статус суддів» учасникам процесу забезпечується можливість брати участь у засіданні в режимі відеоконференції у порядку, встановленому законом. Обов`язок забезпечити проведення відеоконференції покладається на суд.

Відповідно до ч.2 ст.336 КПК України суд ухвалює рішення про здійснення дистанційного судового провадження (у режимі відеоконференції) за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи інших учасників провадження.

Отже, особа шляхом подання відповідного клопотання, заяви слідчому судді має змогу реалізувати своє право на участь у засіданні в режимі відеоконференції під час розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора.

Крім того, заявлена ОСОБА_7 підстава неможливості безпосереднього прибуття до зали судового засідання Ленінського районного суду м. Запоріжжя узгоджується із повідомленням посольства України в республіці Болгарія (а.с.112).

Таким чином, забезпечення розгляду скарги у режимі відеоконференції сприяє дотриманню положень п.3 ч.1 ст.129 Конституції, як однієї з основних засад судочинства, а саме змагальності сторін та свободи в наданні доказів і доведенні перед судом їх переконливості, що кореспондується із положеннями ст. ст. 7, 22, 26 КПК України.

Колегія суддів констатує, що застосування режиму відеоконференції також є формою особистої участі скаржника у судовому засіданні.

У даному випадку, ОСОБА_7 подав обґрунтоване клопотання щодо проведення судового засідання в режимі відеоконференції, однак слідчий суддя підійшов формально до порядку розгляду провадження за скаргою ОСОБА_7 , дій передбачених ст.336 КПК України не виконав, чим порушив права скаржника на його участь у розгляді скарги, та допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

З огляду на зазначене, колегія суддів не може визнати оскаржуване рішення законним, обґрунтованим та вмотивованим, оскільки ОСОБА_7 виявляв бажання бути присутнім при розгляді поданої ним в порядку ст. 303 КПК України скарги, пропонував форму особистої участі у судовому засіданні, а реалізація цього права при апеляційному розгляді лише додатково засвідчує відсутність наміру у апелянта ухилитися від виконання процесуального обов`язку і наявність технічної можливості.

Відповідаючи на інші вимоги апеляції, суд апеляційної інстанції зазначає, що не вправі розглядати скаргуОСОБА_7 та виносити рішення по суті, оскільки зазначена скарга не розглядалась по суті слідчим суддею місцевого суду, що обумовлює часткове задоволення апеляційної скарги.

Враховуючи, що прийняття рішення стосовно відкриття провадження за скаргою, відповідно до змісту ст. 304 КПК України, а також розгляд та прийняття ухвали за наслідком розгляду відповідної скарги, згідно вимог ст. ст. 306, 307 КПК України, є прерогативою слідчого судді місцевого суду і за змістом ст. 407 КПК України не входить до повноважень апеляційного суду, а розгляд її по суті апеляційним судом буде суперечити вимогам ст.129 Конституції України, матеріали підлягають поверненню до того ж суду, що обумовлює часткове задоволення апеляції.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 10 січня 2020 року, якою залишено без розгляду скаргу ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого в порядку ст. 303 КПК України скасувати, призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4