гСправа № 187/739/19 Провадження №1-кп/0187/24/20
ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙСУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2020 року смт. Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження № 0000382 відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця смт Петриківка, українця, освіта середньо-спеціальна, працює не офіційно, зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1 ; проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,

ВСТАНОВИВ

На підставі рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 06.03.2012 з ОСОБА_4 стягнуто аліменти в розмірі частини із всіх видів його доходу щомісяця на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до його повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь ОСОБА_6 , починаючи із 08.02.2012 та за рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 03.06.2014 стягнуто з останнього аліменти в розмірі 1/6 частини із всіх видів його заробітку (доходу), щомісяця на утримання доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до її повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь ОСОБА_6 , починаючи з 05 травня 2014 року.

Однак, ОСОБА_4 , умисно, порушуючи вимоги ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України, згідно положень яких батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, в період часу з 11.10.2013 по 31.01.2019 злісно ухилявся від сплати, встановлених рішенням суду коштів на утримання своєї дитини ОСОБА_5 , 2011 року народження, що призвело до виникнення заборгованості в сумі 77572,45 гривень, а також, в період часу з 05.05.2015 по 31.01.2019 злісно ухилявся від сплати, встановлених рішенням суду коштів на утримання своєї дитини ОСОБА_7 , 2013 року народження, що призвело до виникнення заборгованості в сумі 48381,24 гривень.

Також встановлено, що ОСОБА_4 у 2013 та 2014 роках був офіційно працевлаштований в ТОВ «Агрофірма «Дніпропетровська» та протягом травня- вересня 2016 року працював в Петриківській селищній раді на громадських роботах за направленням Петриківського районного центру зайнятості, в результаті чого отримував заробітну платню, проте останній, умисно не повідомляв бухгалтерію підприємства про необхідність відрахування аліментних платежів та виконавчу службу про місце свого працевлаштування не повідомляв.

Будучи фізично здоровим, починаючи з жовтня 2016 року ОСОБА_4 без поважних причин офіційно не працевлаштовувався, заходів щодо свого працевлаштування на постійну чи тимчасову роботу не вживав.

Однак, починаючи з 16.07.2017, ОСОБА_4 працював без офіційного оформлення трудових відносин у ТОВ «Делівері», проте з метою ухилення від сплати аліментів не повідомляв у державну виконавчу службу дані про місце своєї роботи та приховував фактичні доходи, аліменти на дітей добровільно не виплачував та будь-якої іншої матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей у повному обсязі не надавав, не приймав участі у їх вихованні, чим посягав на належний рівень життя і нормальний розвиток дітей.

Таким чином, ОСОБА_4 в період часу з 11.10.2013 по 31.01.2019 злісно ухилявся від сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_5 , призначених рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 06.03.2012, що сукупно перевищує шість місяців відповідних платежів, та становить 63 місяці, чим допустив заборгованість в сумі 77572 (сімдесят сім тисяч п`ятсот сімдесят дві) гривні 45 (сорок п`ять) копійок, та в період часу з 05.05.2015 по 31.01.2019 злісно ухилявся від сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_7 , призначених рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 03.06.2014, що сукупно перевищує шість місяців відповідних платежів, та становить 57 місяців, чим допустив заборгованість в сумі 48381 (сорок вісім тисяч триста вісімдесят одна) гривня 24 (двадцять чотири) копійки.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав у повному обсязі і не заперечував проти викладених в обвинувальному акті обставин. Пояснив, що дійсно він зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_5 та дочки ОСОБА_7 , на користь ОСОБА_6 , він деякий час працював, але рішення суду про стягнення аліментів не виконував, не повідомляв бухгалтерію підприємства про необхідність відрахування аліментних платежів та виконавчу службу про місце свого працевлаштування, аліменти на утримання неповнолітніх дітей не сплачував. В скоєному щиро кається, просив не застосовувати строге покарання.
Потерпіла ОСОБА_6 до суду не з`явилася, надала заяву про слухання справи у її відсутність, просить винести покарання на розсуд суду (а.с. 30).

Суд заслухавши обвинуваченого, дослідив докази по справи і винуватість ОСОБА_6 підтверджується :

-витягом із ЄРДР від 21.02.2019 р про заяву ОСОБА_6 про те, що ОСОБА_4 злісно ухиляється від сплати аліментів, протоколом усної заяви потерпілої ОСОБА_6 ( а.с.1-2 )

- копією рішення Петриківського суду від 06.03.2012 року про стягнення ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліментів в розмірі 1/4 частини на користь ОСОБА_6

( а.с.13)

-копією рішення Петриківського суду від 03.06.2014 року про стягнення ОСОБА_4 на утримання доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліментів в розмірі 1/6 частини на користь ОСОБА_6

( а.с.12)

-довідкою ст. державного виконавця Петриківського РУЮ ОСОБА_8 про заборгованість боржника ОСОБА_4 із жовтня 2013 року по січень 2019 рік в розмірі 77 572, 45 грн

( а.с.15)
-довідкою ст. державного виконавця Петриківського РУЮ ОСОБА_8 про заборгованість боржника ОСОБА_4 із квітня 2014 року по січень 2019 рік в розмірі 48 381,24 грн

( а.с.16),

-постановами ст. державного виконавця Петриківського РУЮ ОСОБА_9 про відкриття виконавчого провадження 14.12.2016 року та від 05.12.2016 року відносно ОСОБА_4

( а.с.17, 35)

-копією виконавчого листа від 06.03.2012 року про стягнення ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліментів в розмірі 1/4 частини на користь ОСОБА_6

( а.с.24)

-копією виконавчого листа від 03.06.2014 року про стягнення ОСОБА_4 на утримання доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліментів в розмірі 1/6 частини на користь ОСОБА_6

( а.с.40)

Таким чином, суд вважає встановленим, що дії ОСОБА_4 кваліфіковані по ч. 1 ст. 164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини

Вирішуючи питання про призначення покарання суд керуючись загальними засадами призначення покарання закріпленими в ст. 65 КК України через які реалізовано принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, спрямованих на досягнення мети покарання пов`язаної з виправленням засудженого, а також запобігання вчиненню ним та іншими особами нових злочинів (ст. 50 КК України). При цьому суд бере до уваги роз`яснення надані Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року та позицію ЄСПЛ сформовану ним, зокрема, в рішенні Швидка проти України щодо покарання як заходу примусу необхідного у демократичному суспільстві для досягнення його мети.
Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке в силу ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, який не відшкодував потерпілій заборгованість по аліментам, але повністю визнав себе винним, розкаявся у скоєному злочині, не перебуває на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога, за місцем мешкання характеризується задовільно, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, а також обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.
Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України не встановлено.
Обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.
З урахуванням конкретних обставин справи, відношення обвинуваченого до скоєного, відсутність обставин, що обтяжують його покарання, виходячи із загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 КК, України, його мети, суд дійшов висновку про можливість призначення ОСОБА_4 , покарання у вигляді громадських робіт, оскільки саме таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень.

Підстав для призначення покарання нижче від найнижчої межі встановленої санкцією статті, чи звільнення обвинуваченого від покарання, судом не встановлено.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

У кримінальному провадженні потерпілою ОСОБА_6 був заявлений цивільний позов про стягнення із обвинуваченого майнової шкоди на загальну суму 125 953, 69 грн ( 77572,45 грн +48381,24 грн) , який підлягає задоволенню, так як зазначений розмір заборгованості обвинуваченим ОСОБА_4 підтверджується обвинуваченням, до цього часу нічого не відшкодовано, що підтвердив обвинувачений в суді, визнавши цивільний позов в повному обсязі.
Судові витрати та речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст.ст.368-371, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ

ОСОБА_10 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та призначити покарання у вигляді 120 годин громадським робіт.

Стягнути із ОСОБА_4 грошові кошти в розмірі 125 953, 69 грн ( сто двадцять п`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят три грн) в рахунок відшкодування матеріальної шкоди на користь ОСОБА_6 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з моменту проголошення вироку.

Суддя: ОСОБА_1