Справа № 296/3164/19
Ухвала
Іменем України

26 березня 2020 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі :

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000321 по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Корольовським районним судом м. Житомира розглядається кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 закінчується 03.04.2020 року, однак судове провадження по даній справі не закінчено, обвинувачений не допитаний, матеріали кримінального провадження судом не досліджені, по справі оголошено перерву.

Ст.331 КПК України визначено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

В судовому засіданні прокурор заявила клопотання про необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченого на 60 днів, вказавши про наявність визначених в п.п.1,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою вказаної статті, крім того, обвинувачений утриманців не має, не працює, відсутні міцні соціальні зв`язки.

Обвинувачений та його захисник проти клопотання прокурора заперечили, вказавши, що конкретні ризики недоведені і не підтверджені та за сплином часу зменшились, просили змінити запобіжний захід на менш суворий - домашній арешт. Письмове клопотання з додатком до нього долучено до матеріалів провадження.

Потерпіла підтримала клопотання прокурора та заперечила щодо клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Суд при вирішенні питання, на виконання вимог ст.178 КПК України, приймає до уваги дані про особу обвинуваченого, який вважається не судимим в силу ст. 89 КК України, суспільну небезпеку правопорушення, в якому обвинувачується особа, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії особливо тяжкого, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання винуватим, соціальні зв`язки неодружений, проживає з матір`ю, можливість ухилення від суду та перешкоджати кримінальному провадженню.

Наведені прокурором ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають на даний час можливість зміни міри запобіжного заходу стосовно обвинуваченого. Крім того, суд приймає до уваги те, що обвинувачений проживає неподалік місця вчинення інкримінованого йому злочину.

Будь яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, для застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено, отже клопотання захисту задоволенню не підлягає.

Оскільки строк дії ухвали про тримання під вартою, визначений ст.197 КПК України, стосовно ОСОБА_7 спливає, враховуючи ступінь тяжкості інкримінованого йому злочину, даних, що характеризують особу останнього, думку потерпілої, суд не вбачає на час розгляду клопотання достатніх підстав для зміни раніше обраного запобіжного заходу.

На думку колегії суддів, інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, тому строк тримання під вартою обвинуваченому необхідно продовжити, оскільки ризики, які були підставою для обрання заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою, на даний час на етапі судового слідства є обгрунтованими.

Керуючись рішенням Конституційного Суду України №4-р/219 від 13.06.2019р., ст.29 Конституції України, ст. ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 177, 178, 331, 392, 395 КПК України суд,

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в СІЗО Житомирської УВП №8 відносно обвинуваченого ОСОБА_7 строком на 60 днів, а саме по 24 травня 2020 року (включно).

В клопотанні сторони захисту про зміну запобіжного заходу відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом семи днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою, в той же строк з моменту вручення копії даної ухвали.

Суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_3

Суддя ОСОБА_2