Справа № 720/644/20
Провадження № 1-кс/720/103/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2020 року м. Новоселиця

Слідчий суддя Новоселицького районного суду Чернівецької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю старший слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого СВ Новоселицького ВП Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000039 від 29 січня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий звернувся до суду із погодженим з прокурором клопотаннямпро накладення арешту на майно.
Посилається на те що, 28.01.2020 року о 22 год. 20 хв. працівниками УСР та поліції Новоселицького ВП Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області було виявлено факт незаконної роботи грального закладу, який розташований за адресою АДРЕСА_1 . Вжитими заходами роботу закладу було припинено та вилучено комп`ютерну техніку для проведення судових експертиз.

Слідчий вказує, що в ході документування події та проведення огляду місця події, а саме приміщення за адресою АДРЕСА_1 , на підставі добровільної згоди особи, яка на момент огляду займала приміщення ОСОБА_4 , було вилучено наступне: 6 системних блоків до комп`ютерів; 6 клавіатур; 6 маніпуляторів типу маус; 6 моніторів; відеокамера; мобільний телефон марки Nomi білого кольору; кабелі до комп`ютерів; Wi-Fiроутер; маршрутизатор марки «Netis»; блокнот із записами.

Зазначає, що в ході документування незаконної діяльності грального закладу АДРЕСА_1 адміністратором закладу, а саме ОСОБА_4 на добровільній основі надав слідчому грошові кошти в сумі 200 грн. номіналом по 100 грн. які він отримав в результаті незаконної діяльності закладу, а саме від гравців (відвідувачів), які прийшли зігріти в азартні ігри на гроші.

Перераховане майно, було вилучено у особи, яка на момент обшуку займала приміщення де було вилучено майно та представляла власника закладу.

Вжитими заходами діяльність ігрового закладу було ліквідовано.

В подальшому у даному кримінальному провадженні, у відповідності до ст.ст. 98,100,110 КПК України, вилучене майно було визнано речовим доказом

Звертає увагу суду на наявні ризики, що повернення вказаного вище майна, його власникам або користувачам, призведе до втрати доказів у кримінальному провадженні та орган досудового розслідування не зможе здійснити повне, швидке та об`єктивне досудове розслідування, оскільки, перераховане майно, зокрема комп`ютерна техніка, являються знаряддям вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення. Також існують ризики, що у разі повернення вилученого мана, дане майно може бути приховане від органів досудового розслідування та суду, пошкоджене, знищене або відчужене іншим особам, що унеможливить виконання завдань кримінального провадження. Зважаючи на те, що даний вид злочину відноситься до категорії особливо тяжких злочинів відповідно до ст. 12 КК України, покарання за яке передбачає штраф до сорока тисяч неоподаткованих мінімумів громадян. Всі наведені ризики у своїй сукупності вказують не необхідність у накладені арешту на вказане майно з метою їх уникнення.

В судовому засіданні, слідчий підтримав заявлене клопотання та вказав, що накладення судом арешту на майно є необхідним для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.
Вислухавши слідчого, який підтримав заявлене клопотання, дослідивши матеріали клопотання, вважаю, що клопотання слід задовольнити.
Встановлено, що до ЄРДР внесено відомості № 0000039 від 29.01.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України.
Також встановлено, що в ході документування події та проведення огляду місця події, а саме приміщення за адресою АДРЕСА_1 , на підставі добровільної згоди особи, яка на момент огляду займала приміщення ОСОБА_4 , було вилучено майно: 6 системних блоків до комп`ютерів; 6 клавіатур; 6 маніпуляторів типу маус; 6 моніторів; відеокамера; мобільний телефон марки Nomi білого кольору; кабелі до комп`ютерів; Wi-Fiроутер; маршрутизатор марки «Netis»; блокнот із записами.

Також встановлено,що адміністратором закладу, а саме ОСОБА_4 на добровільній основі було передано слідчому грошові кошти в сумі 200 грн. номіналом по 100 грн. які він отримав в результаті незаконної діяльності закладу, а саме від гравців (відвідувачів), які прийшли зігріти в азартні ігри на гроші, які також визнані речовим доказом та приєднано до матеріалід кримінального провадження.

В подальшому у даному кримінальному провадженні, у відповідності до ст.ст. 98,100,110 КПК України, вилучене майно було визнано речовим доказом

Із матеріалів клопотання вбачається наявність ризиків, що у разі повернення вилученого майна, дане майно може бути приховане від органів досудового розслідування та суду, пошкоджене, знищене або відчужене іншим особам, що унеможливить виконання завдань кримінального провадження. Всі наведені ризики у своїй сукупності вказують не необхідність у накладені арешту на вказане майно з метою їх уникнення.
Крім цього, слід врахувати, що повернення вказаного вище майна, його власнику або користувачу, призведе до втрати доказів у кримінальному провадженні, оскільки, перераховане майно, являється знаряддям вчинення кримінального правопорушення та зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.
За змістом положень ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Арешт майна допускається, в тому числі з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК Україниу випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
У відповідності до ч. 10 ст. 170 КПК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Одночасно, відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 173 КПК Україниу разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
В матеріалах кримінального провадження наявна сукупність достатніх підстав та розумних підозр вважати, що вилучені кошти, було отримано внаслідок незаконної діяльності закладу, а тому з метою забезпечення запобігання можливості розпоряджання, відчуження та користування майном та збереження речових доказів, є достатні підстави для накладення арешту.
Також, слідчий суддя враховує, що арешт вказаного майна є тимчасовим заходом забезпечення кримінального провадження, а тому його власник в подальшому, в передбаченому КПК України випадках, має право звертатись із клопотанням про скасування даного арешту.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 107, 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ Новоселицького ВП Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області про накладення арешту на майно - задовольнити.
Накласти арешт шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження на наступне: дві купюри номіналом по 100 гривень, перша купюра має серійний номер УГ04134445, яка випущена у 2014 році, друга купюра має серійний номер ТА9247855, яка випущена у 2014 році.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
На ухвалу слідчого судді може бути подано апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її оголошення до Чернівецького апеляційного суду.

Слідчий суддя: ОСОБА_1