Провадження №1-кп/127/1125/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 червня 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря - ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 13 в м. Вінниці кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, неодруженого, із середньою-спеціальною освітою, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 06.09.2004 Ленінським РВ ВМ ВМВ УМВС України у Вінницькій області, раніше не судимого,

- у вчиненні злочинів передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 190, ч.2 ст. 185 КК України, відомості про які внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001833 від 18.04.2017 року, №0000452 від 02.02.2018 року, №0003285 від 07.08.2018 року, -

В С Т А Н О В И В :

09 лютого 2017 року, у вечірній час ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконне заволодіння шахрайським шляхом грошовими коштами свого знайомого ОСОБА_7 , зловживаючи його довірою, під приводом придбання комплектуючих до системного блоку комп`ютера для останнього за ціною значно дешевшою за ринкову, неподалік будівлі «Аналог», що по вулиці Хмельницьке шосе у м. Вінниці, отримав від ОСОБА_7 15000 гривень, при цьому заздалегідь не маючи наміру виконувати взяті на себе зобов`язання, таким чином заволодівши коштами ОСОБА_7 .

В подальшому ОСОБА_5 взяте на себе зобов`язання не виконав, розпорядився грошовими коштами ОСОБА_7 на власний розсуд, чим завдав йому майнової шкоди на суму 15000 гривень.

Крім того, продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_5 , повторно, маючи умисел на незаконне заволодіння чужим коштами шахрайським шляхом, 21.03.2017 року, у вечірній час, неподалік будинку АДРЕСА_3 , зловживаючи довірою свого знайомого ОСОБА_8 , під приводом придбання для ОСОБА_8 бувших у використанні камер зовнішнього відеоспостереження за ціною нижчою за ринкову, отримав від останнього 20117 гривень, при цьому заздалегідь не маючи наміру виконати взяті на себе зобов`язання, таким чином заволодівши коштами ОСОБА_8 .

В подальшому ОСОБА_5 взяте на себе зобов`язання не виконав, розпорядився грошовими коштами ОСОБА_8 на власний розсуд, чим завдав останньому майнової шкоди на суму 20117 гривень.

Крім того, 31.01.2018 року, близько 21:00 години, ОСОБА_5 перебуваючи на законних підставах у житловому будинку АДРЕСА_4 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, умисно, з метою незаконного заволодіння чужим майном, з корисливих спонукань, шляхом вільного доступу, в коридорі викрав з поверхні тумбочки гаманець ОСОБА_9 , який майнової цінності для неї не становить з грошовими коштами в сумі 2700 гривень та 50 євро, що відповідно до офіційно встановленого курсу валют Національним банком України станом на 31.01.2018 року становило 1739 гривень.

Після чого ОСОБА_5 з викраденим гаманцем та грошовими коштами з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_9 майнової шкоди на загальну суму 4439 грн.

Крім того, ОСОБА_5 , повторно, маючи умисел на незаконне заволодіння чужим коштами та майном шахрайським шляхом, повторно на початку червня місяця 2018 року, точної дати органом досудового розслідування не встановлено, зловживаючи довірою ОСОБА_10 , під приводом виконання робіт по встановленню системи відеоспостереження та придбання комплектуючих для камер відеоспостереження, на території ринку «Вишенька», що по вулиці Келецькій, 122 А, у м. Вінниці, отримав від ОСОБА_10 належну останньому камеру марки «Oltec» модель «LC-26S-3.6», вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №4490-4491/18-21 від 22.08.18 становить 776,70 грн., а також грошові кошти в сумі 800 гривень для придбання ще однієї камери відеоспостереження та грошові кошти в сумі 3620 гривень для придбання необхідного комплектуючого обладнання, при цьому заздалегідь не маючи наміру виконати взяті на себе зобов`язання.

Таким чином ОСОБА_5 заволодів майном та коштами ОСОБА_10 , після чого розпорядився ними на власний розсуд, взяте на себе зобов`язання не виконав.

Своїми злочинними діями ОСОБА_5 завдав ОСОБА_10 майнової шкоди на загальну суму 5196,7 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 190, ч.2 ст. 185 КК України по всім інкримінованим епізодам визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся та суду пояснив, що він дійсно вчинив злочини за обставин, викладених в обвинувальних актах, а саме:

- в лютому 2017 року він взяв у свого знайомого ОСОБА_7 15000 грн. для придбання комплектуючих до системного блоку комп`ютера, однак взяте на себе зобов`язання не виконав, грошові кошти витратив на власні потреби;

- в березні 2017 року він від свого знайомого ОСОБА_8 під приводом придбання для останнього камер зовнішнього відеоспостереження за ціню нижчою за ринкову, отримав 20117 гривень, однак взяте на себе зобов`язання не виконав, грошові кошти витратив на власні потреби, однак завдану шкоду потерпілому він відшкодував;

- в січні 2018 року він у своєї знайомої ОСОБА_9 працював у житловому будинку АДРЕСА_4 , де скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав з поверхні тумбочки гаманець, належний останній, в якому були грошові кошти в сумі 2700 гривень та 50 євро. Шкоду потерпілій він відшкодував;

- на початку червня місяця 2018 року він працював у ОСОБА_10 , встановлював камері відеоспостереження та під приводом необхідності придбання комплектуючих для камер спостереження, отримав від останнього камеру марки «Oltec» модель «LC-26S-3.6», а також грошові кошти в сумі 800 гривень для придбання ще однієї камери відеоспостереження та грошові кошти в сумі 3620 гривень для придбання необхідного комплектуючого обладнання, однак взяте на себе зобов`язання не виконав, грошові кошти витратив на власні потреби. Має намір відшкодувати завдану шкоду.

Про вчинені злочини шкодує, вчинив протиправні дії, оскільки зловживав алкогольними напоями.

Цивільний позов ОСОБА_10 про відшкодування завданої злочином майнової шкоди на суму 5196,70 грн. визнав в повному обсязі.

Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочинів визнав повністю, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд вважає недоцільним досліджувати фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються і проти цього не заперечують учасники процесу. З`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, на підставі допиту обвинуваченого, дослідження витягів з кримінальних проваджень № 0001833 від 18.04.2017 року, №0000452 від 02.02.2018 року, №0003285 від 07.08.2018 року (т. 1 а.с. 195-199), даними постанов слідчого від 02.02.2018 та від 10.08.2018 про визнання предметів речовими доказами та поміщення їх на зберігання (т.1 а.с. 200, 204), ухвал Вінницького міського суду Вінницької області від 16.02.2018 №127/2501/18 та від 14.08.2018 №127/19979/18 про накладення арештів на майно (т.1 а.с. 202-203, 205-207) суд приходить до висновку про винність обвинуваченого у скоєнні інкримінованих злочинів.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши надані стороною обвинувачення докази, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні злочинів доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати:

- по епізоду з потерпілим ОСОБА_7 - за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство);
- по епізоду з потерпілим ОСОБА_8 - за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно;
- по епізоду з потерпілою ОСОБА_9 - за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно;
- по епізоду з потерпілим ОСОБА_10 - за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та приймає до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченого та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.

Судом враховано особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який являється особою в силу ст. 89 КК України раніше не судимою (т.1 а.с. 209), перебуває на обліку у лікаря-нарколога (т.1 а.с. 210), на обліку у лікаря-психіатра не перебуває (т. 1 а.с. 211), задовільно характеризується за місцем проживання (т.1 а.с. 213-214), відшкодування шкоди потерпілим ОСОБА_11 та ОСОБА_8 (т.1 а.с. 18, 56, 57).

Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд вважає щире каяття та добровільне відшкодування завданої шкоди потерпілим: ОСОБА_8 та ОСОБА_7 .

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлено.

Враховуючи вищезазначене, ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, обставини справи, з урахуванням вимог закону та передбачених цим законом санкцій, ставлення обвинуваченого до вчиненого, який вину визнав у вчиненому щиро розкаявся, відшкодував значну частину завданої шкоди, зважаючи на кількість епізодів злочинної діяльності, думки потерпілих які не наполягали на суворому покарання для обвинуваченого, окрім потерпілого ОСОБА_10 , який просив призначити суворе покарання обвинуваченому, суд приходить до висновку, що покаранням достатнім для перевиховання та виправлення ОСОБА_5 , а також для запобігання вчиненню ним нових злочинів в майбутньому слід призначити за ч.1 ст. 190 КК України - у виді обмеження волі на строк в межах санкції даної статті, за ч.2 ст. 190 КК України у виді у виді позбавлення волі на строк в межах санкції даної статті та за ч.2 т. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк в межах санкції даної статті. Відповідно до вимог ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів остаточне покарання ОСОБА_5 слід визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим із врахуванням вимог ч.1 ст. 72 КК України щодо складання покарань.

При цьому, суд враховуючи тяжкість вчинених злочинів, особу винного, щире каяття останнього, розмір завданої шкоди та її часткове відшкодування, зважаючи на те, що після вчинення останнього злочину в червні 2018 року, ОСОБА_5 майже на протязі двох років нових злочинів не вчинив, що свідчить про те, що останній став на шлях виправлення, приходить до переконання, що виправлення ОСОБА_5 можливе без відбування покарання та приходить до переконання про можливість звільнення ОСОБА_5 на підставі ч.1 ст. 75 КК України від відбування призначеного за цим вироком покарання з випробуванням, встановивши максимальний іспитовий строк, із покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України.

Суд, вирішуючи в порядку, передбаченому ст. ст. 128, 129 КПК України цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 до ОСОБА_5 про відшкодування завданої злочином майнової шкоди на суму 5196,70 грн. (т.1 а.с. 120), який визнаний обвинуваченим у повному обсязі, приходить до переконання, що цивільний позов на заявлену суму підлягає повному задоволенню, оскільки розмір завданої шкоди доводиться дослідженими в судовому засіданні доказами, а тому з ОСОБА_5 на користь потерпілого цивільного позивача слід стягнути завдану шкоду у розмірі 5196,70 грн.

Відповідно до вимог ст. ст. 124, 126 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 процесуальні витрати у відшкодування вартості проведення судово-товарознавчої експертизи № 4490-4491/18-21 від 22.08.2018 року в кримінальному провадженні №10003285, оскільки її проведення було зумовлено розслідуванням вчиненого ОСОБА_5 злочину.

Долю речових доказів в кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України, скасувавши на підставі ст.. 174 ч.4 КПК України арешт, накладений на речові докази.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 50, 65-67, 70, 75, 76 КК України, ст. ст. 100, 124, 126, 128-129, 349 ч. 3, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 190, ч.2 ст. 190, ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.1 ст. 190 КК України - у виді 2 (двох) років обмеження волі;

- за ч.2 ст. 190 КК України - у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;

- за ч.2 ст. 185 КК України - у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі;

Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки.
У відповідності до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 5196 гривень 70 копійок у відшкодування завданої злочином майнової шкоди.

Відповідно до ст. 124 КПК України, стягнути з ОСОБА_5 на користь держави Україна процесуальні витрати в сумі 286,00 грн. у відшкодування вартості проведення судово-товарознавчої експертизи №4490-4491/18-21 від 22.08.2018 року.

На підставі ч.4 ст. 174 КПК України, арешт, накладений на майно ухвалами Вінницького міського суду Вінницької області від 16.02.2018 №127/2501/18 (т.1 а.с. 202) та від 14.08.2018 №127/19979/19 (т.1 а.с. 205) скасувати.

Речові докази в кримінальному провадженні:

- банківські картки «Приватбанк»: для виплат № НОМЕР_2 , універсальна № НОМЕР_3 ; банківську картку «Bank Pekao» іменну № НОМЕР_4 , які поміщені на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області (т.1 а.с. 200, 201), після набрання вироком законної сили повернути власнику;

- відеокамеру марки «Huanso», моделі «CL228W» та відеокамеру марки «Oltec» моделі «LC-26S-3.6», передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_10 , після набрання вироком законної сили залишити останньому.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_1