Справа № 214/1862/20
1-кп/214/732/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2020 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі колегії :

головуючого - судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

за участю захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7

за участю обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі кримінальне провадження № 0001856 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 ч.3 КК України, суд,

ВСТАНОВИВ:

У підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання, в якому просить: продовжити запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю ОСОБА_8 терміном, що не перевищує 2 місяці.
В обґрунтування клопотання вказує наступне. Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_8 16 жовтня 2019 року приблизно о 06:00 годин, переслідуючи злочинний намір, спрямований на незаконне придбання, зберігання та перевезення психотропної речовини метамфетамін в особливо великих розмірах, знаходячись біля проїзної частини в напрямку с. Надеждівка Криворізького району Дніпропетровської області, у невстановленої слідством особи, незаконно придбав психотропну речовину метамфетамін загальною масою 32,6481г, який містився у 1303 фрагментах пластикових трубочок, запаяних з обох боків, які розфасував: 100 фрагментів пластикових трубочок, які знаходилися у 10 пакетиках із прозорого полімерного матеріалу з фіксуючою стрічкою, помістив собі у кишеню жилетки чорного кольору, яка була вдягнена на ньому; 10 фрагментів пластикових трубочок, які знаходилися у пакеті із прозорого полімерного матеріалу з фіксуючою стрічкою, помістив під килимок у автомобіль марки «ВАЗ 21061» реєстраційний номер НОМЕР_1 ; 1193 фрагментів, які знаходилися у 12 пакетиках із прозорого полімерного матеріалу з фіксуючою стрічкою, помістив під заднє сидіння автомобілю марки «ВАЗ 21061» реєстраційний номер НОМЕР_1 та продовжував незаконно зберігати та перевозити у автомобілі по місту Кривого Рогу з метою збуту. В той же день, 16 жовтня 2019 року у період часу з 09:00 годин до 11:09 годин, був проведений огляд автомобілю марки «ВАЗ 21061» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходився на в`їзді у гаражно-будівельний кооператив «Криворіжець» по вулиці Володимира Великого в Саксаганському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області та яким керував ОСОБА_8 , під час якого працівники поліції виявили та вилучили: з лівої та правої кишені жилетки чорного кольору, одягненої на ньому, 10 пакетиків із прозорого полімерного матеріалу з фіксатором, в кожному із яких містяться по 10 фрагментів пластикових трубочок, запаяні з обох боків загальною кількістю 100 трубочок з психотропною речовиною метамфетамін; під килимком водійського сидіння у автомобілі пакет із прозорого полімерного матеріалу з фіксуючою стрічкою, в якому знаходяться 10 фрагментів пластикових трубочок, запаяні з обох боків, з психотропною речовиною метамфетамін; під заднім сидінням у автомобілі виявлені 12 пакетів із прозорого полімерного матеріалу з фіксуючою стрічкою, в яких знаходяться пакетики із прозорого полімерного матеріалу з фіксуючою стрічкою, в яких знаходяться фрагменти пластикових трубочок, запаяні з обох боків, в середині кожної із яких міститься кристалічна порошкоподібна речовина у загальній кількості 1193 штуки з психотропною речовиною - метамфетамін. Загальна маса вилученої у ОСОБА_8 психотропної речовини метамфетамін складає 32,6481г, що є особливо великим розміром (відповідно до Таблиці №2 невеликих, великих й особливо великих розмірів психотропних речовин, що перебувають у незаконному обігу, затвердженої Наказом МОЗ України №188 від 01.08.2000, у редакції Наказу МОЗ України від 29.07.2010 №634), який ОСОБА_8 незаконно зберігав з метою збуту. Вказує, що під час досудового розслідування 29 лютого 2020 року підозрюваному ОСОБА_8 слідчим суддею Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю строком до 15 березня 2020 року. Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001856 від 16.10.2019 за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 307 КК України 12.03.2020 для розгляду по суті направлено до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу, в якому 13.03.2020 призначене судове засідання. Згідно ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбаченнях ст. 177 КПК України. Вважає що обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування та суду цей ризик обумовлений тим, що обвинувачений ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого, умисного злочину за яке передбачено покарання до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Вказує, що останній хоча й офіційно працевлаштований, заняття незаконним збутом психотропних речовин було джерелом одержання значного прибутку; перебуває у зареєстрованому шлюбі та має неповнолітню дитину; однак за місцем реєстрації не мешкає, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків. Вказує, що в разі доведення вини обвинуваченого ОСОБА_8 у скоєнні даного злочину, йому загрожує міра покарання у вигляді позбавлення волі строком до дванадцяти років, і тому, побоюючись покарання, обвинувачений може переховуватись від суду, тим самим перешкоджати об`єктивному розслідуванню та встановленню істини по кримінальному провадженню, виконанню процесуальних рішень, з метою уникнення відповідальності. Зазначає, що обвинувачений може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні оскільки ОСОБА_8 відповідно до ст. 221 КПК України має право ознайомитись із матеріалами кримінального провадження, а отже: доказами, здобутими в ході досудового розслідування, знатиме ПІП свідків та їх місце мешкання, які допитані у кримінальному провадженні, та яких не допитано в суді, тому у разі обрання йому запобіжного заходу більш м`якого ніж тримання під вартою, може вплинути на них з метою примушування до зміни показів у суді, та які викривають ОСОБА_8 у вчиненні злочинної діяльності. Наполягає, що є ризик того, що обвинувачений може продовжити зайняття злочинною діяльністю, оскільки до затримання в рамках цього кримінального провадження ОСОБА_8 хоча й офіційно працевлаштований, однак заняття незаконним збутом психотропних речовин був основним джерелом одержання прибутку. Наполягає, що ОСОБА_8 обґрунтовано обвинувачується у скоєні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років з конфіскацією майна, може переховуватись від суду, може незаконно впливати на свідків, яких ще не допитано в суді, вчинити інше кримінальне правопорушення, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам кримінального провадження, з метою забезпечення виконання обвинуваченою, покладених на нього процесуальних обов`язків, керуючись вимогами необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю. У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання.

Обвинувачений у судовому засіданні заперечує проти задоволення клопотання, просить пом`якшити запобіжний захід. При цьому пояснив, що після 29 лютого 2020 року він до лікарні не звертався, місце роботи не змінилося, його дружина працює, стан здоров`я дитини не погіршився. В автомобілі наркотики дійсно вилучали, на той час сторонніх осіб в автомобілі не було, цим автомобілем користувався з початку серпня 2019 року, зберігав його на стоянці. Також пояснив, що має намір для здійснення підприємницької діяльності, а саме ремонту комп`ютерів. У судовому засіданні захисник ОСОБА_6 подав письмові заперечення проти задоволення клопотання та просить в запереченнях застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 22-00 години до 06-00 години наступного дня, заборонивши у зазначений період доби залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , або особисте зобов`язання. При цьому зазначив наступне. У судовому засіданні підтвердив зміст заперечень, в яких послався на наступне. Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України», наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами. Згідно ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Стосовно ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду (п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України) вказує, що доказами на обґрунтування вказаного ризику могли б бути: фактичне переховування від органів досудового розслідування та/або суду; показання свідків про намір особи переховуватись, придбання квитків, зміна місця проживання підтверджені документально, відомості про відсутність постійного місця проживання, тощо. Наполгає, що вказані в клопотанні від 12.03.2020 твердження безпідставні, невмотивовані й необґрунтовані, так як відсутні посилання на будь-які докази, які б вказували на дійсне існування вищевказаного ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України. Згідно сталої практики Європейського суду з прав людини, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення («Летельє проти Франції» заява №1236/86 від 26.06.1991, «Томазі проти Франції» заява №12850/87 від 27.08.1992, «Мансур проти Туреччини» від 08.06.1995, «Мамедова проти Росії» заява №7064/05 від 01.06.2006, «Луценко проти України» заява №6492/11 від 03.07.2019, «Бекчиев проти Молдови» заява №9190/03 від 04.0.2005, «Панченко проти Росії» заява №45100/98 від 08.02.2005). ЄСПЛ у п. 33 рішення по справі «В. проти Швейцарії» (заява №14376/88 від 26.01.1993) стверджує: «Небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання її треба визначати з урахуванням низки інших факторів які або можуть підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя або ж зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданням для тримання під вартою. При цьому треба враховувати характер обвинуваченого, його моральні якості, його кошти, зв`язки з державою в якій його переслідували за законом та його міжнародні контакти». Зазначає, що ОСОБА_8 жодним чином не перешкоджав встановленню істини у справі, опору працівникам правоохоронним органів не чинив, не переховувався від органів досудового розслідування та суду, був присутнім під час проведення необхідних слідчих та процесуальних дії, а також на судових засіданнях. Вказує, що посилання на те, що ОСОБА_8 за місцем реєстрації не проживає, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, не може бути взяте до уваги, так як спростовується фактичними даними, які стосуються особи ОСОБА_8 . Зазначає, що ОСОБА_8 хоча й не проживає за місцем реєстрації, однак з 2013 року, постійно мешкає за адресою: АДРЕСА_1 разом із своєю дружиною ОСОБА_9 та малолітньою донькою ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . За місцем проживання характеризується виключно позитивно, будь-яких скарг за час мешкання за вказаною адресою не надходило. Відповідно до заяви ОСОБА_11 (матір дружини підозрюваного ОСОБА_9 ), вона надає згоду і не заперечує проти знаходження ОСОБА_8 під домашнім арештом за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить їй на праві приватної власності, в тому випадку якщо суд обере йому такий запобіжний захід. ОСОБА_8 перебуває на військовому обліку в Саксаганському РВК м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з 10.05.2011. Вказує, що ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_12 від 10.12.2019 (справа № , провадження №1-кс/216/5634/19) у кримінальному провадження №0001856 від 16.10.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, було вирішено наступне: відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_13 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; змінено підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, без застосування електронних засобів контролю, за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 60 діб, тобто до 17-45 годин 10 лютого 2020 року, включно. Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 17 січня 2020 року, апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_5 залишено без задоволення; ухвалу слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 грудня 2019 року про зміну запобіжного заходу на домашній арешт ОСОБА_8 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України - залишено без змін. Зазначає, що після заміни запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 на домашній арешт, підозрюваним вказаний запобіжний захід не порушувався, покладені ухвалою від 10.12.2019 обов`язки дотримувалися. Вказане об`єктивно слідує із відповіді старшого слідчого ОСОБА_14 за №48/8-6аз від 16.01.2020, згідно якої. під час досудового розслідування до слідчого відділу Криворізького ВП не надходило матеріалів щодо порушення підозрюваним ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту. Визначений ухвалою від 10.12.2019 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту сплинув о 17-45 годин 10 лютого 2020 року, проте ОСОБА_8 не вчиняв жодних дій, направлених на переховування від органів досудового розслідування та/або суду. Так, після закінчення строку дії запобіжного заходу, ОСОБА_8 добровільно двічі, а саме 25.02.2020 та 26.02.2020, з`являвся до органу досудового розслідування для участі у слідчих та процесуальних діях, а також 29 лютого 2020 року з`явився до суду для розгляду питання про обрання йому запобіжного заходу. Обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України та покладені на ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ухвалою від 29.02.2020, обвинуваченим не порушувалися. Наполягає, що вищенаведене свідчить про сумлінне ставлення ОСОБА_8 до своїх обов`язків, як підозрюваного у кримінальному провадженні. Зазначає, що ризик того, що ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду відсутній та не підтверджується жодними фактами й належними доказами. Стосовно ризику незаконно впливати на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст.177 КПК України) зазначає наступне. Наполягає, що під час досудового розслідування, й, зокрема, перебуванням підозрюваного під домашнім арештом та після завершення строку дії запобіжного заходу, не було встановлено фактів намагання ОСОБА_8 будь-яким чином перешкоджати встановленню істині по справі та впливати на свідків. Жодні докази, як то рішення слідчого, прокурора або суду про застосування заходів безпеки відносно свідків, а також пояснення (заяви/скарги) свідків, які б підтверджували, що ОСОБА_8 шляхом погроз, вмовлянь або будь-яким іншим шляхом примушує свідків давати показання на його користь відсутні та не надані стороною обвинувачення суду. Після заміни запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 на домашній арешт, підозрюваним вказаний запобіжний захід не порушувався, покладені ухвалою від 10.12.2019 обов`язки дотримувалися. Вказане об`єктивно слідує із відповіді старшого слідчого ОСОБА_14 за №48/8-6аз від 16.01.2020, згідно якої. під час досудового розслідування до слідчого відділу Криворізького ВП не надходило матеріалів щодо порушення підозрюваним ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту. Визначений ухвалою від 10.12.2019 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту сплинув о 17-45 годин 10 лютого 2020 року, проте ОСОБА_8 не вчиняв жодних дій, направлених на незаконний вплив на свідків у кримінальному провадженні. Обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України та покладені на ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ухвалою від 29.02.2020, обвинуваченим не порушувалися. Наполґягає, що вищенаведене свідчить про сумлінне ставлення ОСОБА_8 до своїх обов`язків, як підозрюваного у кримінальному провадженні. Зазначає, що прокурором ОСОБА_5 взагалі не надано жодних документальних доказів наявності ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, на який посилається у своєму клопотанні. Зазначає, що доводи прокурора ОСОБА_5 стосовно наявності ризику продовження злочинної діяльності та вчинення нового кримінального правопорушення є необґрунтованими, так як ОСОБА_8 раніше не судимий, має позитивні характеристики та офіційно працевлаштований. Вважає, що жодних доказів того, що ОСОБА_8 схильний до продовження кримінального правопорушення у якому підозрюється та того факту, що ОСОБА_8 отримував від інкримінованої йому злочинної діяльності стабільний дохід прокурором у клопотанні не наведено, а в доданих матеріалах такі докази також відсутні, а тому вищевказані твердження слідчого знаходить надуманими та суб`єктивними. Будь-які документи, довідки про те, що ОСОБА_8 вже притягався до кримінальної відповідальності, був засудженим, має не зняту чи не погашену судимість, схильний до протиправної поведінки, притягавсяь до адміністративної відповідальності, інформація про те, що не будучи раніше судимою, ОСОБА_8 вчинив декілька злочинів, - відсутні. Зазначає, що відповідно до довідки №_1/10_ від 18 жовтня 2019 р., ОСОБА_8 до його затримання був офіційно працевлаштований у ФОП ОСОБА_15 з 20 вересня 2017 року та займав посаду продавець не продовольчих товарів, отримував законний дохід, який був джерелом формування сімейного доходу. Крім того, дружина підозрюваного, ОСОБА_9 , працює у ФОП ОСОБА_16 , займає посаду продавця непродовольчих товарів, та отримує постійний законний дохід, який є також джерелом формування сімейного доходу подружжя ОСОБА_17 . 27.02.2020 ОСОБА_8 зареєстрований, як фізична особа-підприємець з видом діяльності: Код КВЕД 95.11 Ремонт комп`ютерів і периферійного устаткування (основний), що свідчить про його бажання отримувати дохід для забезпечення нормального рівня життя свої сім`ї. Вказаний факт, підтверджується, зокрема, інформацією на офіційному сайті Міністерства юстиції України [Електронний режим доступу: https://usr.minjust.gov.ua/ua/freesearch] (інформація додається). Вважає за можливим застосування до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , альтернативного запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, так як ОСОБА_8 є особою молодого віку (26 років); ОСОБА_8 має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де характеризується виключно з позитивної сторони. Вказує, що ОСОБА_8 має міцні соціальні зв`язки з огляду на те, що є одруженим з громадянкою України ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та має від шлюбу на своєму утриманні малолітню доньку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 з якими фактично проживає за вищевказаною адресою мешкання з 2013 року. Наполягає, що факт проживання разом з родиною за однією адресою більше 6 років об`єктивно свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків, які очевидно утримають підозрюваного від будь-яких спроб переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Підтвердженням міцних соціальних зв`язків також вказує те, що ОСОБА_8 активно приймає участь у шкільному житті своєї доньки, яка навчається в Криворізькій загальноосвітній школі I-III ступенів № 119 Криворізької міської ради Дніпропетровської області. Дружина ОСОБА_8 ОСОБА_9 має незадовільний стан здоров`я, а саме: артеріальну недостатність I-II ст., гіпотонічний тип РЕГ з помірним ослабленням пульсового кровотоку в КБ та ВББ, що підтверджується медичними виписками на 2 аркушах. ОСОБА_8 має мати та сестру, які мешкають у місті Кривому Розі за адресою: АДРЕСА_2 . Вказана обставина також свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків. ОСОБА_8 має середню професійно-технічну освіту. На теперішній час офіційно працевлаштований на посаді продавця непродовольчих товарів ФОП ОСОБА_15 . 28.02.2020 ОСОБА_8 зареєстрований, як фізична особа-підприємець з видом діяльності: Код КВЕД 95.11 Ремонт компютерів і периферійного устаткування (основний). ОСОБА_8 раніше не судимий. ОСОБА_8 на обліку в психоневрологічному диспансері не перебував і не перебуває. ОСОБА_8 під наглядом лікаря-нарколога не перебував і не перебуває. Вказує, що обставини, на які прокурор посилається в клопотанні від 12.03.2020, як на продовження запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_8 дублюють перелік підстав, які вже неодноразово були предметом розгляду слідчими суддями під час вирішення питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за № 511-550/0/4-13 від 04.04.2013 року, вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ). Зазначає, що ризик переховування підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливої міри покарання. Оцінка такого ризику має проводитись із посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що вони маловірогідні і необхідність в утриманні під вартою відсутня. Ризик переховування від слідства та суду може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних із характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню. Дана позиція висловлена у рішеннях ЄСПЛ «Летельє проти Франції» заява №1236/86 від 26.06.1991, «Томазі проти Франції» заява №12850/87 від 27.08.1992, «Мансур проти Туреччини» від 08.06.1995, «Мамедова проти Росії» заява №7064/05 від 01.06.2006, «Луценко проти України» заява №6492/11 від 03.07.2019, «Бекчиев проти Молдови» заява №9190/03 від 04.0.2005, «Панченко проти Росії» заява №45100/98 від 08.02.2005. Як відзначає Європейський суд з прав людини ухвалив рішення в справі «Навальний проти Росії» № 2 (заява № 43734/14) від 09.04.2019 Європейський суд з прав людини одноголосно постановив, що мало місце: порушення статті 5 (право на свободу та особисту недоторканність), порушення статті 10 (свобода вираження поглядів) і порушення статті 18 (застереження щодо застосування прав) Європейській конвенції з прав людини. Суд встановив, що наказ про арешт не був обґрунтованим, особливо з огляду на той факт, що не існувало ризику втечі пана і спроби уникнути розслідування. Обмеження, накладені на нього, в тому числі суворі обмеження його спілкування, не були пропорційними звинуваченням в скоєнні кримінального злочину, з якими він зіткнувся… Проте він не продемонстрував жодних ознак того, що він мав намір втекти від розслідування, навпаки, він був присутнім на всіх необхідних слідчих діях. Отже, Суд не уявляв, як національний суд міг визначити, що пан Навальний порушив своє зобов`язання не залишати Москву і не міг знайти причину, яка мала основу в кримінальному процесі для призначення домашнього арешту. Таким чином, наказ був незаконним, який застосовувався протягом всього періоду арешту.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_7 погодився з думкою іншого захисника.

У судовому засіданні також досліджені додані захисником ОСОБА_6 до своїх заперечень докази, які стосуються особи обвинуваченого та застосування до нього запобіжного заходу.

Крім того, оглянуті матеріали кримінального провадження стосовно застосування запобіжного заходу.

Вислухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що строк домашнього арешту обвинуваченому належить продовжити. При цьому суд враховує наступне.

Згідно ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Відповідно до ст. 181 ч.6 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.
Згідно ст. 9 ч. 6 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 7 ч. 1 КПК України, однією із засад кримінального провадження є законність.
Питання про продовження строку домашнього арешту не врегульовано положеннями КПК України.
Суд приходить до переконання, що вирішення питання про продовження строку домашнього арешту буде відповідати такій засаді кримінального провадження як законність, оскільки відповідно до ст.331 ч.3 КПК України, суд наділений повноваженнями вирішувати питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.

Суд вважає, що існує наявність передбаченого ч. 1 ст. 177 КПК України наступного ризику.

На думку суду існує ризик того, що обвинувачений може переховуватися від суду, так як ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 ч.3 КК України, віднесеного до тяжких злочинів, вчинення якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком від 9 до 12 років. У судовому засіданні обвинувачений підтвердив факт вилучення в нього наркотичних засобів, що є вагомим доказом на підтвердження пред`явленого йому обвинувачення.

Суд вважає, що останній, побоюючись можливого, в разі визнання винуватим, тяжкого покарання, з метою уникнення такого покарання, може переховуватися від суду. Строк обраного під час досудового розслідування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту закінчується 15 березня 2020 року. Судове провадження на даний час не завершене, докази по справі не досліджені. Суд приходить до переконання, що обвинувачений, побоюючись засудження його до покарання у вигляді позбавлення волі, може переховуватись від суду в разі обрання до нього більш м`якого запобіжного заходу.

Суд також приймає до уваги відомості про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, одружений, має дитину, займається підприємницькою діяльністю. При цьому суд бере до уваги, що вказані обставини існували на час обрання запобіжного заходу і не знижують встановлений судом ризик.

Думку обвинуваченого та його захисників про зміну запобіжного заходу суд вважає не обґрунтованою.

Керуючись ст.ст.7, 9, 181, 331, 369-372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Продовжити ОСОБА_8 строк запобіжного заходу, у вигляді домашнього арешту, до 15 травня 2020 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали буде оголошений о 15 год. 00 хв. 18 березня 2020 року в залі №1 Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3