Справа № 190/63/20
Провадження №1-кс/190/7/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2020 року м.П`ятихатки

Дніпропетровської області

Слідчий суддя

П`ятихатського районного суду

Дніпропетровської області

ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

власника ОСОБА_5

розглянувши в судовому засіданні в залі суду м. П`ятихатки клопотання прокурора П`ятихатського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури в Дніпропетровській області про арешт майна, -

встановив :

21.01.2020р. до П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області поступило клопотання прокурора П`ятихатського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури в Дніпропетровській області про арешт майна, належного ОСОБА_5 , направлене до суду згідно штампу поштового відділення 17.01.2020р..

Згідно клопотання 17.01.2020 року о 13г.00 год. ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2107», д/н НОМЕР_1 , проїхав 11 перехрестя по вул. Мамона в м. П`ятихатки, Дніпропетровської області на червоне світло світлофора та був зупинений працівниками поліції за вчинення вказаного адміністративного правопорушення, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_5 намагався дати хабар поліцейському ОСОБА_6 в сумі 2 000 гривен.

За даним фактом 17.01.2020р. СВ П`ятихатського ВП Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області внесено відомості до ЄРДР за № 0000039 про вчинене кримінальне правопорушення та розпочато досудове розслідування, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.369 КК України.

Згідно копії протоколу огляду від 17.01.2020р., в автомобілі марки «Suzuki», д.н. НОМЕР_2 , розташованого поблизу перехрестя 11 провулку з вул. Мамона в м. П`ятихатки Дніпропетровської області, у салоні під лобовим склом зі сторони переднього пасажира було виявлено та вилучено грошові кошти у сумі 2000 гривень купюрами по 200 гривень з номерами; 1) МА 8738656, 2) УР 2090435, 3) КЛ 7397151, 4) ТВ 5449921, 5) ТС 9564145. 6) СІ 8472593, 7) ЕЗ 6949206, 8) ТД 3666433, 9) КД 1537542, 10) УГ 2157262.
Згідно постанови про визнання речовими доказами від 17.01.2020р. - грошові кошти у сумі 2000 гривень купюрами по 200 гривень з номерами; 1) МА 8738656, 2) УР 2090435, 3) КЛ 7397151, 4) ТВ 5449921, 5) ТС 9564145. 6) СІ 8472593, 7) ЕЗ 6949206, 8) ТД 3666433, 9) КД 1537542, 10) УГ 2157262, визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні та долучено до матеріалів кримінального провадження.

Органом досудового слідства визначено П`ятихатський ВП Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, слідчий ОСОБА_4 , процесуальним керівником по справі є прокурор Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 .

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання, ОСОБА_5 підтвердив обставини виявлення та вилучення зазначених грошових коштів, щодо накладення арешту на вказані грошові кошти не заперечував.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Зі змісту положень ч. 2 ст. 170 КПК України витікає, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Згідно ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч.1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Згідно п.1 ч.2. вказаної статті тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Згідно ч.1 ст.168 КПК України тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом. Згідно ч.2 вказаної статті тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Згідно ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Згідно аб.2 ч.1 ст.170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, можливість спеціальної конфіскації майна, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку прокурора, слідчий суддя прийшов висновку про необхідність задоволення клопотання в частині накладення арешту на вказане майно.
Керуючись ст.ст. 98, 167,168, 169, 170 - 173 КПК України, слідчий суддя , -

ухвалив:

Накласти арешт на грошові кошти в сумі 2000 гривень купюрами по 200 гривень з номерами; 1) МА 8738656, 2) УР 2090435, 3) КЛ 7397151, 4) ТВ 5449921, 5) ТС 9564145. 6) СІ 8472593, 7) ЕЗ 6949206, 8) ТД 3666433, 9) КД 1537542, 10) УГ 2157262.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області на протязі п`яти днів з дня її оголошення, стороною яка не приймала участь в розгляді справи в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя