Справа №192/1609/19
Провадження № - 1кп/201/1045/2019
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2019 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0000526 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Нікополь, Дніпропетровської області, українки, громадянки України, освіта середня, не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , судимої:

-13.10.2014 Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

-13.10.2014 Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підсьтаві ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки; 26.11.2014 постановою Красногвардійського районного суду на підставі ч.4 ст. 70 КК України вирок змінено та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

-30.11.2015 Кіровським районним судом за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185, ст. 71 КК України до 2 років шість місяців позбавлення волі; 26.04.2018 за відбуттям покарання;

у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачена ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 29.08.2019 близько 12-00 години, знаходилась у приміщенні кафе «Саіда», розташованого за адресою: смт. Солоне, вул. Гагаріна, 4/4, Солонянського району, Дніпропетровської області та розпивала спиртні напої спільно із ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Під час розпиття спиртних напоїв ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вийшли із приміщення кафе на декілька хвилин. В цей час ОСОБА_3 керуючись раптово виниклим умислом на таємне повторне викрадення чужого майна корисливих мотивів з метою особистої наживи, скориставшись відсутністю потерпілої та інших осіб, шляхом вільного доступу таємно повторно викрала із поліетиленового пакета гаманець і грошима в сумі 350 гривень, які належать ОСОБА_5 , після чого з місця скоєння злочину зникла, чим завала потерпілій матеріальну шкоду на суму 350 гривень, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, а саме, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у скоєному злочині визнала у повному обсязі та надала показання, які повністю підтверджують обставини викладені в обвинувальному акті.

Враховуючи те, що обвинувачена та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченої у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно та її дії органом досудового розслідування кваліфіковані правильно по ч. 2 ст. 185 КК України.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_3 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченої, яка раніше судима, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України в судовому засіданні не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових злочинів, обвинуваченій слід призначити покарання виключно у виді позбавлення волі, однак не в максимальному його розмірі, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретним його обставинам, даним про особу обвинуваченої.
Підстав для застосування до ОСОБА_3 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.

Враховуючи тяжкість злочину, особу обвинуваченої та обставини злочину, що описано вище, суд приходить до висновку, що обвинувачена може стати на шлях виправлення без відбування покарання, а тому вважає за можливе звільнити обвинувачену від відбування основного покарання з випробовуванням.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у вигляді двох років позбавлення волі звільнивши її від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з випробовуванням, призначивши іспитовий строк два роки.

На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.
Вирок підлягає негайному врученню прокурору та обвинуваченій.

Суддя: ОСОБА_1