Ухвала

Іменем України

Справа № 712/2685/20
Провадження № 1-кс/712/1314/20

26 березня 2020 року м. Черкаси

Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , представника заявника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області про закриття кримінального провадження № 0000090 від 06.08.2018р.,

ВСТАНОВИВ:

23.03.2020 ОСОБА_5 звернулася до суду зі скаргою на постанову слідчого Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області про закриття кримінального провадження № 0000090 від 06.08.2018 р.

В обґрунтування скарги посилається на те, 06.08.2018 року до Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області звернулась із заявою гр. ОСОБА_3 , 1978 р.н., яка повідомила, що протягом 2015-2016 років ОСОБА_6 , шляхом зловживання довірою, заволоділа грошовими коштами ОСОБА_3 . 13 березня 2020 року слідчим слідчого відділу Черкаського відділу поліції ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_7 винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000090 від 06.08.2018 року. Копію постанови вона отримала 13.03.2020 року.
Зазначеним вимогам оскаржувана постанова не відповідає, оскільки у резолютивній частині постанови не зазначена конкретна підстава закриття провадження, визначена ст. 284 КПК України. Водночас зі змісту мотивувальної частини, зокрема, зі слів «керуючись ст. 100, п. 1 ч. 1 ст. 284 КК України», випливає, що підставою закриття стала саме відсутність події кримінального правопорушення. Погодитися із висновком слідчого про закриття кримінального провадження у зв`язку із відсутністю події кримінального правопорушення неможливо. Така обставина повинна застосовуватися у випадках, якщо встановлено, що не було самого факту, для розслідування якого почате провадження; якщо подію не можна визнати кримінальним правопорушенням, бо вона була результатом дії стихійного лиха, фізіологічних процесів, тощо; якщо подія пов`язана з діями потерпілого, а не сторонніх осіб (самогубство, нещасні випадки на підприємствах). В цьому ж випадку зі змісту постанови чітко вбачається, що заволодіння коштами потерпілої відбулося, тобто подія мала місце
Із мотивувальної частини постанови також випливає, що слідчий зачіпає питання складу кримінального правопорушення (хоча п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України взагалі не фігурує як підстава закриття провадження). Так,слідчим наведено норми Цивільного кодексу України щодо договору позики та поняття правочину. Проте вказані мотиви є абсолютно недоречними у цьому розслідуванні. Із наведених слідчим показань допитаних осіб чітко вбачається, що грошові кошти передавалися громадянці ОСОБА_6 за умовою придбання квартири на пільгових умовах за адресою АДРЕСА_1 . Тобто, позика ніяким чином не вбачається із фактичних обставин, встановлених в ході досудового розслідування. Слідчий зазначає, що «оскільки передача коштів для придбання квартири на пільгових умовах була обумовлена усно та до того ж у добровільній формі, оформлена у вигляді боргу, тож наявних доказів, які підтверджують факт вчинення громадянкою ОСОБА_6 інкримінованого їй злочину - відсутній». В цьому реченні слідчим допущено істотні помилки в частині основ кримінально-правової кваліфікації шахрайства та основ кримінально-процесуального доказування.
Слід зазначити, що за матеріалами досудового розслідування ОСОБА_6 скористалася довірою ОСОБА_3 та, ввівши останню в оману щодо своєї спроможності вирішити питання про придбання потерпілою квартири на пільгових умовах, заволоділа грошовими коштами на загальну суму 200 тис. грн. Вказані дії ОСОБА_6 мають ознаки шахрайства, оскільки являють собою обман як спосіб заволодіння грошовими коштами. Адже ОСОБА_6 була обізнана у тому, що не має спроможності вирішувати те питання, за вирішення якого отримала від потерпілої сторони грошові кошти.
Із постанови випливає також, що в ході досудового розслідування не було з`ясовано характеру взаємовідносин потерпілої сторони та особи, яка заволоділа коштами (на чому саме ґрунтувалася довіра ОСОБА_3 до ОСОБА_6 ); не проведено судово- почеркознавчої експертизи підписів ОСОБА_6 у розписках, де зафіксовано факт передачі більшої частини із зазначених грошових коштів (146 тис. грн. із 200 тис., які були передані, що визнано і ОСОБА_6 ); не було вилучено документів щодо статусу квартири за адресою АДРЕСА_1 та не з`ясовано роду занять ОСОБА_6 на час отримання нею грошових коштів від потерпілої сторони - це може мати значення в справі.
Просить суд скасувати постанову слідчого слідчого відділу Черкаського відділу поліції ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_7 від 13.03.2020 року про закриття кримінального провадження № 0000090 від 06.08.2018 року, зобов`язати слідчого в ході подальшого досудового розслідування:
детальніше з`ясувати характер відносин потерпілої сторони із ОСОБА_6 , підстави довіри потерпілої сторони до ОСОБА_6 ;
встановити статус та належність квартири, за пільгове придбання якої було передано грошові кошти громадянці ОСОБА_6 , станом на час передавання грошових коштів, зокрема, шляхом отримання відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, тимчасового доступу до речей та документів із вилученням відповідних доказів тощо;
встановити характер та рід занять, особисті знайомства ОСОБА_6 на час отримання нею грошових коштів від потерпілої сторони з метою з`ясування об`єктивної можливості вирішення нею питання щодо пільгового придбання квартири потерпілою стороною;
провести судову почеркознавчу експертизу підписів ОСОБА_6 на розписка про передання грошових коштів.
В судовому засіданні заявник та її представник скаргу підтримали та просили її задоволити з викладених підстав.
Прокурор в судове засідання не зявився, скерував до суду заяву про розгляд справи без його участі.
Вивчивши скаргу, приєднані до неї докази та матеріали кримінального провадження, заслухавши пояснення учасників процесу, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

В ході розгляду скарги встановлено, що 06.08.2018 в Єдиному реєстрі досудових розслідувань було зареєстровано кримінальне провадження № 0000090 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України. Вказане провадження було розпочато на підставі заяви ОСОБА_3 , 1978 р.н., яка повідомила, що протягом 2015-2016 років ОСОБА_6 , шляхом зловживання довірою, заволоділа грошовими коштами ОСОБА_3 .
Постановою слідчого СВ Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 від 13.03.2020 кримінальне провадження 0000090 від 06.08.2018за ч.1 ст. 190 КК України закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із встановленою відсутністю події кримінального правопорушення.

Слідчий суддя, аналізуючи подану ОСОБА_3 скаргу на постанову слідчого про закриття кримінального провадження враховує наступне.

Статтею 303 КПК України передбачено, що під час досудового розслідування може бути оскаржено рішення, слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч.1 ст.24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ). Окрім цього, згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Слід звернути увагу, що ЄСПЛ щодо здійснення ефективного досудового розслідування кримінальних поводжень, у п. 259 «Карабет та інші проти України», зазначив, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту.

Частиною 2 статті 9 КПК України визначено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно ст. ст. 2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Тобто, повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Неупередженість означає пізнання органами, що ведуть процес, обставин кримінального провадження у точній відповідності з дійсністю, неупередженість їх у збиранні, перевірці та оцінці доказів, безсторонність щодо всіх учасників процесу та інших осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, оскільки на прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого покладається обов`язок надати доказам належну правову оцінку за правилами ч.1 ст.94 КПК, та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У відповідності до положень ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Нормами ст.26 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Відповідно до положень ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

У свою чергу, слідчий, під час досудового розслідування, зобов`язаний детально та всебічно перевірити доводи особи, що подала таку заяву.

З положень ст.83 КПК України слідує, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно ч.2 ст.91 КПК України, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Зокрема, практика ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі «Олександр Ніконенко проти України», «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

Проаналізувавши матеріали кримінального провадження № 0000090 від 06.08.2018, в рамках якого слідчий винесла постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що постанова була прийнята передчасно, з неповним з`ясуванням всіх обставин кримінального правопорушення.

Зокрема, висновок слідчого про відсутність події злочину, не мотивований у співставленні з результатами слідчих дій, за результатами яких підтверджено, що передача коштів за вказаних ОСОБА_3 у заяві про вчинення кримінального правопорушення обставинах відбулась за відсутності обману чи зловживання довірою. Крім того, в ході слідства не проводились почеркознавчі експертизи з дослідження розписок про передачу коштів за підписами ОСОБА_3 і ОСОБА_6 , не встановлено, чи мала остання об`єктивну можливість виконати умови отримання коштів від заявниці - сприянні у придбанні житла.

Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя дійшов висновку, що постанова слідчого від 13.03.2020 про закриття кримінального провадження № 0000090 від 06.08.2018 винесена передчасно, а тому підлягає скасуванню.

При новому розслідуванні слідчому слід виконати необхідні слідчі дії щодо з`ясування обставин про наявність чи відсутність складу (події) злочину, в достатньому для встановлення об`єктивної істини обсязі і в залежності від встановленого прийняти обґрунтоване рішення щодо подальшого провадження у справі, яке у будь-якому випадку має бути належним чином обґрунтованим з всебічним аналізом фактичних обставин справи та доводів заявника.
Вимоги з приводу зобов`язання слідчого в ході подальшого досудового розслідування:
детальніше з`ясувати характер відносин потерпілої сторони із ОСОБА_6 , підстави довіри потерпілої сторони до ОСОБА_6 , встановити статус та належність квартири, за пільгове придбання якої було передано грошові кошти громадянці ОСОБА_6 , станом на час передавання грошових коштів, зокрема, шляхом отримання відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, тимчасового доступу до речей та документів із вилученням відповідних доказів тощо, встановити характер та рід занять, особисті знайомства ОСОБА_6 на час отримання нею грошових коштів від потерпілої сторони з метою з`ясування об`єктивної можливості вирішення нею питання щодо пільгового придбання квартири потерпілою стороною, провести судову почеркознавчу експертизу підписів ОСОБА_6 на розписка про передання грошових коштів, не підлягають до задоволення, оскільки відповідно п. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Керуючись ст. ст. 303, 305-307, 369 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області про закриття кримінального провадження № 0000090 від 06.08.2018 р. задовольнити частково.

Постанову слідчого СВ Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 від 13 березня 2020 року про закриття кримінального провадження № 0000090 від 06.08.2018 року за ч. 1 ст. 190 КК України скасувати.

В іншій частині відмовити в задоволенні скарги.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали, буде проголошений 31 березня 2020 року.