05.07.2019 Єдиний унікальний номер 205/8679/17
Провадження №1кп/205/132/19
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2019 року Ленінський районний суд

м.Дніпропетровська

у складі: головуючого: судді ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Дніпро, об`єднані кримінальні провадження, які зареєстроване в ЄРДР за №0003025 від 19 січня 2017 року, №0000631 ві 19 березня 2018 року та за №0002433 від 13 вересня 2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Підгороднє Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня-технічна, не одруженого, раніше не судимого, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.15 ч.3-185 ч.1, 15 ч.3-185 ч.2, 185 ч.3 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 , 19 грудня 2017 року, близько 01 години 30 хвилин, з метою крадіжки чужого майна, прибув до буд.22 по вул.Орловській, в м.Дніпро, де переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, із корисливих міркувань, по водостічній трубі заліз на фасад зазначеного будинку на висоту другого поверху де намагався демонтувати та викрасти кабелі, які були закріплені на фасаді будинку: ТПП 100*2*0,4 довжиною 35 м.,ТПП 30*2*04, довжиною 35 м. та ТПП 30*2*04, довжиною 35 м., на загальну суму 6095,25 грн., які належать ПрАТ «Фарлеп-Інвест», однак не зміг довести свій злочинний умисел до кінця з причин, які не залежать від його волі, оскільки був зупинений працівниками поліції.

Продовжуючи свою злочинну діяльність та вчиняючи злочин повторно, обвинувачений ОСОБА_4 , 18 березня 2018 року, близько 13 години, з метою крадіжки чужого майна, заліз на дах супермаркету ТОВ «АТБ-Маркет», за адресою: м.Дніпро, пр.І.Мазепи 2Б, де переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, із корисливих міркувань, став відкручувати саморізи світлодіодного світильника СП-ДКУ-33-050-1185-67Х, вартістю 1348,72 коп., який належить ТОВ «АТБ-маркет», намагаючись його демонтувати та викрасти, однак не зміг довести свій злочинний умисел до кінця з причин, які не залежать від його волі, оскільки був зупинений працівником ТОВ «АТБ-маркет».

Продовжуючи свою злочинну діяльність та вчиняючи злочин повторно, обвинувачений ОСОБА_4 , 13 вересня 2018 року, близько 05 години, з метою крадіжки чужого майна, переліз через паркан домоволодіння АДРЕСА_2 , де переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, із корисливих міркувань, викрав дитячий самокат, вартістю 837,44 коп. та велосипед, вартістю 1394,57 коп., а всього на загальну суму 2232,16 грн., після чого з місця злочину зник, завдавши потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду на зазначену суму.

Допитаний в якості обвинуваченого, ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю, щиро розкаявся за вчинене та підтвердив суду, що дійсно він, при вказаних у обвинувальних актах обставинах, у вказаних місці та час, намагався викрасти кабелі, які належать ПрАТ «Фарлеп-Інвест», на сумму 6095,25 грн. та світлодіодний світильник з даху супермаркету «АТБ-Маркет», вартістю 1348,72 грн., однак не зміг довести свій умисел до кінця, оскільки був затриманий, а також викрав дитячий самокат та велосипед, на загальну суму 2232,16 коп., які належать потерпілій ОСОБА_5 .

Представники потерпілих ПАТ «Укртелеком» та ТОВ «АТБ-Маркет», а також потерпіла ОСОБА_6 , до зали суду не з`явилися, надавши суду заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи та правильно розуміють зміст цих обставин; у суду відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції. Роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним допит потерпілого та свідків в судовому засіданні, а також дослідження письмових доказів та на підставі ч.3 ст.349 КПК України, обмежився допитом обвинуваченого.
Таким чином, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, дійшов висновку, що вони поза всяким розумним сумнівом доводять в повному обсязі винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень в обсязі обвинувачення, яке було підтримано прокурором та кваліфікує дії обвинуваченого за ст.15 ч.3-185 ч.1 КК України, як замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка); за ст.15 ч.3-185 ч.2 КК України, як замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, а також за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднана з проникненням у житло.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, керуючись ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які, відповідно до ст.12 КК України, належать до категорії середньої тяжкості та тяжких, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, характеризується позитивно, частково відшкодував завдану шкоду, неповнолітніх дітей на утриманні не має.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , у відповідності до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , передбачених ст.67 КК України, судом не встановлено.

При цьому суд враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

З огляду на зазначене, враховуючі обставини вчинення кримінального правопорушення, наявність обставини, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , щирого каяття останнього та позиції прокурора, який орієнтував суд на застосування до обвинуваченого положень ст.75 КК України, суд вважає, що наявні підстави для висновку про можливість виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України і таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення і досягнення інших цілей покарання.

На підставі ст.122 ч.2, 124 ч.2 КПК України, з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави підлягають стягненню документально підтверджені витрати на залучення експерта при проведенні судових товарознавчих експертиз у сумі 210 грн., 190 грн. та 572 грн.

Питання про долю речових доказів підлягає вирішенню згідно вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.15 ч.3-185 ч.1, 15 ч.3-185 ч.2, 185 ч.3 КК України та призначити йому покарання:

-за ст.15 ч.3-185 ч.1 КК України у виді позбавлення волі строком на один рік;

-за ст.15 ч.3-185 ч.2 КК України у виді позбавлення волі строком на два роки;

-за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, призначити покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину.

Відповідно до ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави витрати на залучення експерта при проведенні:

-судової товарознавчої експертизи №4238 від 27 грудня 2017 року в розмірі 210 гривень;

-судової товарознавчої експертизи №3578 від 24 вересня 2018 року в розмірі 190 гривень;

-судової товарознавчої експертизи №1849-18 від 17 квітня 2018 року в розмірі 572 гривні.

Речові докази по справі:

-світлодіодний світильник СП-ДКУ-33-050-1185-67Х залишити за належністю ТОВ «АТБ-маркет»;

-дитячий велосипед залишити за належністю у потерпілої ОСОБА_5 ;

-кабельну продукцію ТПП 100*2*0,4 довжиною 35 м.,ТПП 30*2*04, довжиною 35 м. та ТПП 30*2*04, довжиною 35 м. залишити за належністю ПрАТ «Фарлеп-Інвест»;

-диск DVD-R «Verbatim» з відеозаписом з нагрудної камери співробітника поліції залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий: ОСОБА_1