Справа № 171/2557/19
В И Р О К
Іменем України
21 січня 2020 року м. Апостолове

Апостолівський районний суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до ЄРДР 08.12.2019 року за № 0001070 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Апостолове, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, маючого професійну (професійно-технічну) освіту, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 22.10.2019 року, приблизно о 10:00 годині, знаходився за адресою АДРЕСА_3 у раніше не знайомої ОСОБА_5 , де в цей час домовлявся з чоловіком останньої ОСОБА_8 про ремонт їхнього автомобіля «Renault Master» д/з НОМЕР_1 . В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на заволодіння грошовими коштами шляхом обману.

ОСОБА_4 22.10.2019 року, приблизно о 12:00 годині, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на заволодіння грошовими коштами шляхом обману, умисно, із корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання під приводом купування запчастин для ремонту автомобілю, попросив у ОСОБА_5 передати йому грошові кошти в сумі 3700 гривень, тим самим ввів потерпілу ОСОБА_5 в оману щодо своїх істинних намірів, запевнивши у їх правомірності.

Потерпіла ОСОБА_5 , будучи впевненою в істинності намірів ОСОБА_4 , добровільно передала останньому грошові кошти в сумі 3700 гривень.

ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні дії, 24.10.2019 року, приблизно о 10:00 годині, діючи з єдиним злочинним умислом, прийшов до ОСОБА_5 та ОСОБА_8 за адресою АДРЕСА_3 .

ОСОБА_4 24.10.2019 року, приблизно о 10:30 годині, реалізуючи свій єдиний злочинний умисел направлений на заволодіння грошовими коштами шляхом обману, умисно, із корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, під приводом оплати робіт по ремонту автомобілю наперед, попросив у ОСОБА_5 передати йому грошові кошти в сумі 1500 гривень, тим самим ввів потерпілу ОСОБА_5 в оману щодо своїх істинних намірів, запевнивши у їх правомірності.

Потерпіла ОСОБА_5 , будучи впевненою в істинності намірів ОСОБА_4 , добровільно передала останньому грошові кошти в сумі 1500 гривень.

Після чого, ОСОБА_4 , отримавши від потерпілої ОСОБА_5 , грошові кошти в сумі 5200 гривень розпорядився ними на власний розсуд.

Крім того, ОСОБА_4 28.11.2019 року, приблизно о 13:00 годині, знаходився за адресою АДРЕСА_4 в гаражному приміщені, де здійснював ремонт автомобілю «Skoda Oktavia Tour» д/з НОМЕР_2 , належного ОСОБА_9 за попередньою домовленістю. В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме набору ключів і торцевих насадок марки «Sigma» 1/4" 1/2" 72шт CrV, які знаходились в багажному відділенні автомобілю, належних потерпілій ОСОБА_10 .

ОСОБА_4 28.11.2019 року, приблизно о 13:30 годині, реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, умисно, таємно, повторно із корисливих мотивів, з багажного відділення автомобілю «Skoda Oktavia Tour» д/з НОМЕР_2 викрав набір ключів і торцевих насадок марки «Sigma» 1/4" 1/2" 72шт CrV, які належать ОСОБА_10 , чим завдав останній майнової шкоди на суму 676,56 гривень. Після цього ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник обернувши викрадене на свою користь.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, не оспорює ті обставини котрі викладені в обвинувальному акті пояснив, що дійсно 22.10.2019 року обманним шляхом заволодів коштами ОСОБА_5 в сумі 1500 гривень, а 24.10.2019 року в сумі 3700 гривень, також 28.11.2019 року викрав у ОСОБА_10 набір ключів і торцевих насадок.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, заслухавши думку учасників процесу, та роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Розгляд кримінального провадження проведено у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України.

З урахуванням досліджених в суді доказів, які є належними, допустимими, достовірними, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст.190, ч.2 ст. 185 КК України.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує: за ч. 1 ст. 190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство); за ч. 2 ст. 185 КК Укаїни - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При призначенні ОСОБА_4 виду і міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, а також обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
Так, злочини передбачені ч. 1 ст. 190 КК України, відносяться до злочинів невеликої тяжкості, злочини передбачені ч.2 ст.185 КК України відносяться до злочинів середньої тяжкості.
Обвинувачений ОСОБА_4 має професійну (професійно-технічну) освіту, вину визнав повністю, у вчиненому розкаявся, за місцем проживання скарги та зауваження на його адресу не надходили, до адміністративної відповідальності не притягувався, на обліку у лікаря-нарколога у лікаря-психіатра не перебуває, раніше не судимий, не працює, одружений.
Відповідно ст. 66 КК України обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 відсутні.
Відповідно до ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 відсутні.
На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та його ставлення до вчиненого кримінального правопорушення, керуючись принципом справедливості та індивідуалізації призначення покарання, суд приходить до переконання, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження інших правопорушень з його боку, є призначення покарання в межах санкцій ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді обмеження волі, та доходить висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання та звільнення від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.
Враховуючи тяжкість злочину, особу винного, його бажання виправитись, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого при призначенні покарання такого виду покарання.
Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Потерпілою ОСОБА_5 заявлено цивільний позов у сумі 5200 гривень.
Відповідно до ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Згідно ч.5 ст.128 КПК цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
На підставі викладеного суд приходить до висновку про стягнення з обвинуваченого на користь потерпілої ОСОБА_5 матеріальні збитки завданні їй у сумі 5200 грн.
Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 349, 368-371, 373-376 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:
- за ч. 1 ст.190 КК України у вигляді 1 року обмеження волі ;
- за ч. 2 ст.185 КК України у вигляді 2 років обмеження волі.
На підставі ч. 1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 2 років обмеженя волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік.
Відповідно до положень п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України суд покладає на обвинуваченого наступні обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи чи навчання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Цивільний позов ОСОБА_5 - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , матеріальну шкоду у розмірі 5200 гривень.
Речові докази вважати повернутими за належністю потерпілій.
На вирок може бути подано апеляцію до Дніпровського апеляційного суду через Апостолівський районний суд в строк 30 діб з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку вручити обвинуваченому, прокурору та направити потерпілому.

Суддя -