Справа № 579/492/20
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и
28 травня 2020 року Кролевецький районний суд Сумської області

в складі судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кролевець справу по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кролевець Сумської області, громадянки України, непрацюючої, не заміжньої, освіта професійно - технічна, зареєстрованої за місцем проживання АДРЕСА_1 , не судимої,

в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 виховує дитину: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою отримання державної соціальної допомоги на дитину одиноким матерям, маючи на меті незаконне збагачення, будучи офіційно попередженою про обов`язок надання достовірної інформації, шляхом обману, перебуваючи в управлінні соціального захисту населення за адресою АДРЕСА_2 , внесла в заяву "Про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг" від 04.12.2019 № 7309, завідомо неправдиву інформацію про те, що вона не проживає з батьком дитини, хоча фактично з 2016 року на час подання заяви проживала з біологічним батьком своєї дитини ОСОБА_7 , з яким не перебувала в зареєстрованому шлюбі, однак спільно проживала, пов`язані спільним побутом, мала взаємні права та обов`язки, вела з останнім спільне господарство і виховувала дитину ОСОБА_6 .

Відповідно до ст.18-1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» жінка, яка має дітей від особи, з якою вона не перебувала і не перебуває в зареєстрованому шлюбі, але з якою вона веде спільне господарство, разом проживає і виховує дітей, права на одержання допомоги, встановленої на дітей одиноким матерям, не має.

Рішенням №7309 від 11.12.2019 ОСОБА_4 призначено допомогу одиноким матерям в період з 01.12.2019 по 31.03.2020 в розмірі 5627 грн. 44 коп. на дитину ОСОБА_6 .

Зазначені кошти щомісячно перераховувались на особистий рахунок в Державному ощадному банку України («Ощадбанк») № НОМЕР_1 .

За період з 01.12.2019 по 31.03.2020 ОСОБА_4 незаконно заволоділа коштами держави шляхом обману на загальну суму 5627 грн. 44 коп.

В подальшому ОСОБА_4 не маючи ніякого права на отримання нарахованих коштів, умисно, з корисливих мотивів, перебуваючи в м. Кролевець Сумської області, періодично знімала нараховані кошти та розпоряджалася ними на власний розсуд, тим самим спричинивши державному бюджету України в особі УСЗН Кролевецької РДА матеріальні збитки на суму 5627 грн. 44 коп.

Здійснюючи вказані дії, ОСОБА_4 усвідомлювала суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачала їх суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання, тобто діяла з прямим умислом.

Таким чином, ОСОБА_4 в період з 01.12.2019 по 31.03.2020 в порушення ст. 18-1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», п. 33 «Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 № 1751, незаконно отримала соціальну допомогу на дитину як одинока матір, чим спричинила державі, в особі управління соціального захисту населення Кролевецької районної державної адміністрації матеріальні збитки на загальну суму 5627 грн. 44 коп.

ОСОБА_4 своїми діями вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Разом з обвинувальним актом до суду подано угоду про визнання винуватості від 18 березня 2020 року у кримінальному провадженні .

Відповідно до умов вищезазначеної угоди про визнання винуватості обвинувачена у кримінальному провадженні у відповідності до ст.ст. 469, 472 КПК України уклала дану угоду про визнання винуватості, згідно до якої ОСОБА_4 повністю визнала свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні, крім того сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 190 КК України у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Також, у даній угоді зазначені та роз`яснені обвинуваченій наслідки укладення угоди про визнання винуватості, а також наслідки її невиконання.

Перевіривши угоду про визнання винуватості на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені статтею 472 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, узгоджене покарання та згода сторін на призначення покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди, передбачені ст.ст. 389-1 КК України, ст. 476 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачена підтвердила суду, що угода про визнання винуватості нею укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийняті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п.2 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути затверджена угода про визнання винуватості.

Згідно ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державі чи суспільним інтересам.

Судом у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, який згідно ст.12 КК України на час його вчинення є злочином невеликої тяжкості .

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Укладена між прокурором та обвинуваченою угода відповідає вимогам КПК України.

Дії обвинуваченої ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 190 КК України кваліфіковано правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачена може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, про що особисто підтвердила в суді, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, враховуючи ступінь тяжкості та обставини вчиненого, особу винної, обставини, що пом`якшують покарання, та знижують ступінь тяжкості вчинених нею злочинів, а саме, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину особою раніше не судимою, суд вважає можливим призначити їй покарання у виді штрафу, оскільки саме даний вид покарання на думку суду є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження нових злочинів.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що укладена угода про визнання винуватості ОСОБА_4 підлягає затвердженню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376, 472, 474, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Угоду про визнання винуватості від 18 березня 2020 року, що укладена у кримінальному провадженні, між начальником Кролевецького відділу Шосткинської місцевої прокуратури та обвинуваченою ОСОБА_4 - затвердити.

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, та призначити їй за цим законом покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не застосовувати.

Речові докази - довідку УСЗН № 2-536 від 13.03.2020 року , довідку про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні / будинку осіб , завірену копію заяви про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг №7309 від 04.12.2019, копію декларації про доходи та майнові стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги на ім`я ОСОБА_4 , копії свідоцтв про народження дітей , копію паспорта громадянина України ОСОБА_4 серія НОМЕР_2 від 22.09.2005 року, які знаходяться в Кролевецькому відділі Шосткинської місцевої прокуратури, зберігати в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляція до Сумського апеляційного суду через Кролевецький районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку прокурору, обвинуваченій підлягає врученню негайно після проголошення.

Суддя: ОСОБА_1