Справа № 473/378/20
Номер провадження1-кп/473/150/2020
ВИРОК
іменем України

"09" квітня 2020 р. місто Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенську кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Олександрівка Вознесенського району Миколаївської області, громадянина України, освіта повна загальна середня, не працює, має інвалідність третьої групи за загальним захворюванням, сімейний стан не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , не маючого судимості відповідно до п.1 ст.89 КК України,

в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

потерпіла ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним:

28 січня 2020 року в нічний час доби біля 03 годин 30 хвилин в смт Олександрівка Вознесенського району Миколаївської області обвинувачений ОСОБА_6 спільно з громадянками ОСОБА_7 та ОСОБА_8 прибули до товарного кіоску «Цигарки», який розташований за адресою: вулиця Генерала Подзігуна, 155 з метою придбання продуктів харчування та спиртних напоїв.

При цьому обвинувачений ОСОБА_6 залишився на вулиці, а вищевказані особи попрямували до приміщення торгівельного закладу. Перебуваючи біля торгівельного кіоску, обвинувачений ОСОБА_6 помітив на вітрині, яка розташована на прилеглій до кіоску території спортивні костюми виробників «REEBOK» та «GODSEND». В цей час у обвинуваченого ОСОБА_6 виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_6 , діючи умисно та цілеспрямовано, з корисних спонукань та переслідуючи мету власної наживи, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу викрав з товарного прилавку торгівельного закладу спортивний костюм моделі «GODSEND» вартістю 380 гривень та два спортивні костюми моделі «REEBOK» кожен вартістю по 450 гривень, які сховав у свій верхній одяг. Викраденим чужим майном обвинувачений ОСОБА_6 розпорядився на власний розсуд, чим спричинив приватному підприємцю потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду в розмірі 1280 гривень.

Позиція обвинуваченого ОСОБА_6 .

Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_6 визнав свою вину повністю та підтвердив факт скоєння ним даного злочину при викладених вище обставинах. Він погодився з видом, кількістю та вартістю спортивних костюмів, якими він заволодів при їх таємному викраденні із торгівельної вітрини кіоску приватного підприємця потерпілої ОСОБА_5 , який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , яке мало місце 28 січня 2020 року в нічний час доби біля 03 годин 30 хвилин.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, так як проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються. При цьому судом було з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, та в судовому засіданні встановлена відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Аналіз та оцінка приведених доказів в сукупності, приводить суд до переконання доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_6 .

Стаття Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений ОСОБА_6 .

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_6 за фактом таємного викрадення майна потерпілої ОСОБА_5 , суд кваліфікує за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна крадіжка.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 .

Обставиною, яка відповідно до ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд визнає його щире каяття.

Обставин, які б відповідно до ст.67 КК України обтяжували покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання

При визначенні виду та міри покарання, яке слід застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , суд виходить з наступних обставин.

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії злочину середньої тяжкості та відповідно до розділу VI Особливої частини КК України є кримінальним правопорушенням проти власності.

Суд також враховує умови життя обвинуваченого ОСОБА_6 , його соціальне та матеріальне становище, стан здоров`я, рівень культури та освіти, соціально - психологічні риси, при дослідженні яких з`ясовано, що він повністю усвідомлював значення своїх умисних дій і в повній мірі міг керувати ними.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що за місцем проживання він характеризується задовільно, має повну загальну середню освіту, не одружений, не працює, не перебуває на диспансерних обліках лікаря нарколога та лікаря психіатра комунального некомерційного підприємства «Вознесенська багатопрофільна лікарня», є особою, яка не має судимості.

Суд вважає, що основний вид покарання в виді позбавлення волі, буде необхідним та достатнім для його виправлення, та попередження вчинення ним нових злочинів, відповідно до ст.65 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує, що він вчинив умисний злочин середньої тяжкості проти власності.

Також при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує висновок досудової доповіді органу пробації, відповідно до якої, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого ОСОБА_6 , його спосіб життя, історію правопорушень, а також високу ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства, у том числі для окремих осіб. Виконання покарання у громаді можливе лише у винятковому порядку за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, участь у виховних заходах та соціально корисній діяльності, проведення індивідуально профілактичної роботи спільно з правоохоронними органами.

При наявності пом`якшуючої покарання обставини та відсутності обтяжуючих покарання обставин, з врахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_6 , стану його здоров`я, а також його ставлення до вчиненого ним злочину, суд дійшов висновку про можливість його виправлення без відбування основного покарання, із застосуванням випробування, відповідно до ст. ст.75 - 78 КК України.

До даного висновку при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд виходить із змісту ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до вимог, викладених в п.1 та п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог статті 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Питання про речові докази підлягають вирішенню відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369 - 380 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання в виді 02 /двох/ років позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України обвинуваченого ОСОБА_6 від призначеного основного покарання звільнити, встановивши йому строк випробування 02 /два/ роки, зобов`язавши обвинуваченого, у відповідності до вимог п.1 та п.2 ч.1 ст.76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази за кримінальним провадженням: три спортивних костюма, які при проведенні досудового розслідування повернуті потерпілій ОСОБА_5 залишити в користуванні потерпілої ОСОБА_5 , як законної власниці даних речей.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1