Провадження №1-кп/748/40/20
Єдиний унікальний№ 748/1651/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 лютого 2020 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000502 від 08 червня 2019 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Снов`янка Чернігівського району Чернігівської області, громадянина України, не одруженого, офіційно не працюючого, без зареєстрованого місця проживання, проживаючого зі слів в АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч.3 ст.185 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В :
В провадженні суду перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч.3 ст.185 КК України.

Прокурором подано клопотання про застосування запобіжного заходу до обвинуваченого у вигляді тримання під вартою, вказуючи, що наявні ризики переховування від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Обвинувачений просив не обирати йому запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки він не переховувався від суду, про судові засідання йому не було відомо, він проживав у знайомого, про що було відомо працівникам сільської ради.

Захисник вважав, що можливо обрати інший більш м`який запобіжний захід.

Потерпілий при вирішенні питання послався на розсуд суду.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. В частині 2 ст.183 КПК України зазначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Метою і підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа.

При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 , його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, те, що не має постійного місця роботи та законного джерела існування, його сімейний стан, а також обставину того, що ОСОБА_3 не був обізнаний про судові засідання, оскільки поштові відправлення повертались не врученими за відсутності адресата. Під час виконання ухвали про привід обвинуваченого, останнього не було повідомлено під розписку про день та час проведення судового засідання.

У відповідності до ч.7 ст.42 КПК України обвинувачений зобов`язаний прибути за викликом до суду, а у разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це суд.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як слідує з обвинувального акту ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, отже наявний ризик вчинення іншого кримінального правопорушення. Однак зазначений ризик був наявний під час здійснення досудового розслідування і питання щодо застосування запобіжного заходу у слідчого та прокурора не виникало. Під час перебування даного кримінального провадження в суді, у вчиненні інших кримінальних правопорушень підозра ОСОБА_3 не пред`являлась.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 не був обізнаний про судові засідання, суд позбавлений можливості оцінити ризик переховування від суду. Під час здійснення досудового розслідування обставин переховування від органу досудового розслідування не було встановлено.

Прокурором не наведено обставин які б вказували на недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам зазначеним у клопотанні. В обвинувальному акті була зазначена адреса обвинуваченого, за якою він тривалий час не проживає, а відсутність місця постійного проживання не може бути беззаперечною підставою для обрання виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

На підставі наведеного суд приходить до висновку про відсутність підстав для обрання виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Разом з тим, з урахуванням вимог ч.4 ст.194 КПК України, з метою дотримання обвинуваченим належної процесуальної поведінки в ході судового розгляду даного кримінального провадження, наявного ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, суд приходить до висновку про застосування обвинуваченому ОСОБА_3 більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, який зазначений у клопотанні, у виді особистого зобов`язання з покладенням строком на два місяці обов`язків, що передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу прокурора або суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання, прибувати за кожним викликом до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 176-178, 197,199 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 відмовити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання та покласти на нього на строк два місяці, тобто до 26 квітня 2020 року, наступні обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу прокурора або суду;

-повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

-прибувати за кожним викликом до суду;

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на процесуального прокурора в даному кримінальному провадженні.

Ухвала про відмову у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1