Житомирський апеляційний суд
Справа №295/5951/17 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 128 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2019 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_7 на вирок Богунського районного суду м.Житомира від 24 вересня 2019 року яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Копанівка Володарсько-Волинського району Житомирської області, громадянина України, проживаючого АДРЕСА_1 , одруженого, на утриманні неповнолітня дитина, працює, раніше не судимого,
визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 128 КК України та призначено покарання у виді 2 років обмеження волі.

Ухвалено звільнити ОСОБА_8 від призначеного покарання відповідно до вимог ст.ст. 74 ч. 5, 49 ч. 1 п. 2 КПК України.
Ухвалено стягнути з ОСОБА_8 на користь потерпілої на відшкодування матеріальної шкоди 3927 грн. 00 коп. та моральної шкоди 10000 грн..
Цивільний позов прокурора про стягнення з ОСОБА_8 на користь Департаменту фінансів Житомирської обласної державної адміністрації витрат на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_9 в розмірі 5599 грн. 97 коп. ухвалено залишити без розгляду.
Згідно вироку суду, ОСОБА_8 визнаний винним та засуджений за те, що 29.06.2016 року близько 14 години знаходився поруч будинку АДРЕСА_2 , де також перебувала ОСОБА_9 , та між останніми на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин розпочався словесний конфлікт.
Під час даного конфлікту, ОСОБА_8 наблизився до ОСОБА_10 , виражаючи неприязнь та проявивши злочинну недбалість, не передбачаючи можливості настання шкоди для здоров`я ОСОБА_9 , хоча повинен був і міг її передбачити, своєю правою рукою наніс один удар в обличчя ОСОБА_9 , в результаті чого, остання не втримавши рівновагу, впала лівою частиною тулуба на землю. В результаті падіння, ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження у вигляді багато-уламкового перелому дистального метаепіфізу лівої променевої кістки зі зміщенням уламків, що відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень по критерію тривалого розладу здоров`я.
Своїми діями, які виразились в необережному заподіянні середньої тяжкості тілесного ушкодження, ОСОБА_8 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 128 КК України.
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду в частині залишення без розгляду цивільного позову прокурора про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення скасувати та призначити новий судовий розгляд цивільного позову прокурора про стягнення з ОСОБА_8 на користь держави в особі Департаменту фінансів Житомирської обласної державної адміністрації витрати, понесені на стаціонарне лікування потерпілого від злочину в сумі 5 599 грн. 97 коп. в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства. Посилається на те, що твердження суду в частині залишення без розгляду цивільного позову є таким, що не відповідає дійсності та призвело до неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, та прийняття безпідставного рішення про залишення цивільного позову без розгляду. Вказує, що Позовну заяву прокурором подано у підготовчому судовому засіданні та судом прийнято до розгляду. Прокурором в обґрунтування позовної заяви суду надано усі належні докази та належним чином наведено підстави для здійснення представництва інтересів держави в особі Департаменту фінансів Житомирської обласної державної адміністрації. Стверджує, що Частиною 3 статті 128 КПК України передбачено, що цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором. Відповідно до ч.1 ст.129 КПК України передбачено, що ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє у ньому. Зазначає, що державне казначейство України та КУ «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського» не є учасниками кримінального провадження та виходячи з положень КПК України позбавлені на пред`явлення цивільного позову про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину в порядку кримінального судочинства. Відповідно до матеріалів провадження, у зв`язку з отриманими в результаті вчинення кримінального правопорушення тілесними ушкодженнями, ОСОБА_9 перебувала на стаціонарному лікуванні в ортопедично-травматологічному відділенні № 2 КУ «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського». Згідно з проведеним КУ «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського» у відповідності до вищезазначених вимог розрахунком загальна вартість лікування, враховуючи кількість ліжко-днів (з 13.07.2016 по 21.07.2016 та з 06.09.2016 по 19.06.2016) потерпілого визначена на рівні 5599 грн. 97 коп. Винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінуємого діяння доведена та вартість витрат понесених лікувальним закладом документально підтверджена. У зв`язку з тим, що на лікування потерпілого установою, яка фінансується за рахунок держави були витрачені кошти, які підлягають відшкодуванню особою, яка вчинила кримінальне правопорушення, прокурором у кримінальному провадженні, пред`явлений позов в інтересах держави в особі Департаменту фінансів Житомирської обласної державної адміністрації. Чинним кримінальним процесуальним законодавством не передбачено надання прокурором будь - яких документів для представництва інтересів держави в суді, окрім належного обґрунтування підстав для здійснення представництва в інтересах держави (в чому саме відбулося порушення матеріальних або інших інтересів держави, із зазначенням органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах). Відповідно до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України прокурором не оскаржується.

Що ж стосується апеляційних доводів прокурора про незаконність вироку суду в частині залишення позову прокурора в інтересах КУ «Обласна клінічна лікарня імені О.Ф. Гербачевського» про відшкодувння витрат на лікування потерпілої без розгляду, то вони знайшли своє підтвердження в ході апеляційного перегляду кримінального провадження.

Згідно ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.129 КПК України передбачено, що ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє у ньому.

Частина 3 вказаної статті зазначає, що у разі виправдання обвинуваченого за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення або його непричетності до вчинення кримінального правопорушення, а також у випадках, передбачених частиною першою статті 326 цього Кодексу, суд залишає позов без розгляду.
В свою чергу, положенням ч.1 ст. 326 КПК України встановлено, що якщо в судове засідання не прибув цивільний позивач, його представник чи законний представник, суд залишає цивільний позов без розгляду, крім випадків, встановлених цією статтею. Цивільний позов може бути розглянутий за відсутності цивільного позивача, його представника чи законного представника, якщо від нього надійшло клопотання про розгляд позову за його відсутності або якщо обвинувачений чи цивільний відповідач повністю визнав пред`явлений позов.
Виходячи з аналізу вказаних норм кримінального процесуального законодавства та рішення суду про визнання обвинуваченого винним у вчиненні інкримінованого йому злочину, вбачається, що суд першої інстанції, залишивши цивільний позов прокурора без розгляду, діяв не у відповідності до вказаних норм закону.
Так залишаючи позов прокурора без розгляду, суд виходив з того, що прокурор не довів право представляти інтереси юридичної особи, яка не є державною установою, що не позбавляє дану юридичну особу самостійно звернутися до суду з позовом про відшкодувння своїх витрат.
Однак обставина підстава не може бути підставою для залишення позову без розгляду, виходчи з положень ст. 129 КПК України, тобто судом таким чином прийнято рішення, яке не передбачено положеннями КПК України.
Вказані порушення вимог кримінального процесуального закону є істотними, узв`язку з чим у відповідності до положень ст.ст. 409, 412, 415 КПК України, та враховуючи також те, що апеляційний суд позбавлений можливості постановити самостійне судове рішення за даним позовом прокурора з огляду на відсутність такого рішення суду першої інстанції, колегія суддів з метою виконання завдань кримінального судочинства в тому числі щодо вирішення цивільних позовів про відшкодування шкоди, завданої злочином, вважає за необхідне скасувати вирок в частині залишення цивільного позову прокурора без розгляду та призначити новий розгляд даного позову в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства.
При цьому усі доводи прокурора про наявність в нього повноважень, передбачених законом та доведених наданими в судове засідання довідками КУ ««Обласна клінічна лікарня імені О.Ф. Гербачевського», а також про доведеність і обгрунтованість вимог про відшкодування витрат на лікування потерпілої, повинні бути враховані судом першої інстанції в ході нового судового розгляду цивільного позову, та судом повинно бути прийняте законне і обгрунтоване рішення щодо наявності таких повноважень з огляду на положення цивільного процесуального законодавства, та щодо вирішення даного позову по суті у разі прийняття його до розгляду.

В решті вирок суду підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу прокурора Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Богунського районного суду м.Житомира від 24 вересня 2019 року щодо обвинуваченого ОСОБА_8 за ст.128 КК України в частині залишення без розгляду цивільного позову прокурора про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілої скасувати.

Призначити новий судовий розгляд цивільного позову прокурора про стягнення з ОСОБА_8 на користь Департаменту фінансів Житомирської обласної державної адміністрації витрат на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_9 в розмірі 5599 грн. 97 коп. в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: