Провадження № 1-кс/638/1081/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 квітня 2020 року Слідчий суддя Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в залі судових засідань в приміщенні суду скаргу ОСОБА_3 на повідомлення слідчого про підозру у кримінальному провадженні № 0000226, -

в с т а н о в и в :
10 квітня 2020 року ОСОБА_3 звернувся зі скаргою про скасування повідомлення про підозру у кримінальному провадженні № 0000226 за його обвинуваченням у скоєнні кримінальних правопорушень- злочинів, передбачен6их ч.2,3 ст. 191 КК України.

Зі скарги вбачається, що 10 січня 2020 року ОСОБА_3 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 2,3 ст. 191КК України. у подальшому 13 січня 2020 року було змінено раніше повідомлена підозра, у подальшому 06 квітня 2020 року було змінено раніше повідомлену підозру. ОСОБА_3 вказує, що повідомлення про підозру підлягає скасуванню через істотні порушення КПК України, а саме: повідомлення про підозру не відповідає фактичним обставинам кримінального правопорушення, вказана в ньому інформація безпідставна та необґрунтована. В порушення вимог про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2,3 ст.191 КК України, його було повідомлено передчасно та без достатніх доказів. Крім того досудове розслідування триває значний проміжок часу, проте у справі відсутній потерпілий, якому завдана указана шкода, що свідчить про відсутність елементу що утворює склад злочину. На підставі викладеного ОСОБА_3 просить суд скасувати повідомлення про підозру від 10 січня 2020 року та від 13 січня 2020 року за вказаним вище кримінальним провадженням, оголошеним старшим слідчим СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 . В редакції від 06 квітня 2020 року в описовій частині не вказано місце вчинення кримінального правопорушення, або воно не встановлено взагалі. В даній редакції наявні посилання на осіб, прізвища та мобільні телефони яких зазначені, але вони вказані, як « невстановлені в ході досудового розслідування».
У судовому засіданні захисник ОСОБА_5 доводи скарги підтримав та пояснив, що на час повідомлення про підозру не було здобуто достатньо доказів, які б беззаперечно свідчили про винуватість ОСОБА_3 , були допущені істотні порушення КПК, повідомлення про підозру не містило суттєвих обставин події, докази вини ОСОБА_3 були відсутні, не було проведено всіх необхідних слідчих дій, тому зібраних доказів було недостатньо для повідомлення про підозру. Відсутній потерпілий, що унеможливлює проведення досудового розслідування.
Підозрюваний ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився.
Прокурор у судове засіданні не з`явився. Про час та дату судового розгляду повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив.
Слідча у судове засідання не з`явилась. Належним чином повідомлялась про час та дату розгляду справи.
До суду надане клопотання прокурора, де він просить розглядати справу за його відсутності. У даному клопотання зазначив, що досудове розслідування стосовно ОСОБА_3 завершено 08 квітня 2020 року. Просив відмовити у задоволенні скарги.
Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Повідомлення слідчого, прокурора про підозру є рішенням, оскарження якого допускається відповідно до п.10 ч.1 ст.303 КПК України.
Таке рішення може бути оскаржено підозрюваним, його захисником чи законним представником після спливу одного місяця з дня повідомлення про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду з обвинувальним актом.
Відповідно до п.4 параграфу 2 Прикінцевих положень Закону України №2147-VIII від 03.10.2017 року, зміни, що були внесені до ст. 303 ч.1 КПК України в частині її доповнення пунктом 10, застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР після введення в дію цих змін, тобто з 16.03.2018 року.
Процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями глави 22 КПК України: порядок повідомлення про підозру передбачено ст.278, випадки повідомлення про підозру передбачені ст.276, зміст повідомлення про підозру ст. 277 вказаного закону.
Отже підставою оскарження вказаного процесуального рішення є порушення вище вказаних процесуальних норм.
Так, відповідно до положень ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу. У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання) зобов`язані невідкладно повідомити підозрюваному про його права, передбачені статтею 42 цього Кодексу. Після повідомлення про права слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа на прохання підозрюваного зобов`язані детально роз`яснити кожне із зазначених прав.
Згідно із ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.
Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.
Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ст.278 КПК України). У випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені статтею 278 цього Кодексу. Якщо повідомлення про підозру здійснив прокурор, повідомити про нову підозру або змінити раніше повідомлену підозру має право виключно прокурор (ст.279 КПК України).
В тому разі, якщо підставою скасування повідомлення про підозру є порушення вказаних процесуальних норм, то можна зробити висновок про недійсність повідомлення про підозру з моменту його (повідомлення) здійснення.
Перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з врахуванням положень ст.17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень ст.303 ч.1 п.10 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.
Визнання доказів недопустимими належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду (ст.89 КПК України).
На стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття "обґрунтована підозра" як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п.175 Рішення в справі "Нечипорук і Йонкало проти України" (заява N42310/04, рішення від 21 квітня 2011 року, остаточне 21.07.2011)), оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.
Із поданої скарги вбачається, що підставами для скасування повідомлення про підозру ОСОБА_3 вважає те, що повідомлення про підозру було передчасним, оскільки на момент повідомлення достатні докази вчинення правопорушення були відсутні, відсутній потерпілий.
Як встановлено при розгляді скарги, за своїм змістом повідомлена про підозру відповідає вимогам ст. 277 КПК, при врученні повідомлення слідчим були дотримані вимоги ст. 278 КПК України, повідомлення про підозру було здійснено за наявності достатніх доказів, які давали можливість дійти переконливого висновку, що ОСОБА_3 був причетний до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2,3 ст. 191 КК України.
Так, з наданих до суду матеріалів встановлено, що в провадженні Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000226 від 01.08.2018 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 3 ст. 191 КК України. Про підозру у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень 10.01.2020 року було повідомлено ОСОБА_3 , 13.01.2020 року йому було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та 06 квітня 2020 року йому було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри .У скарзі до слідчого судді підозрюваний як на підставу для скасування повідомлення про підозру від 10.01.2020 року та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 13.01.2020 року та 06 квітня 2020 року посилається на те, що за час досудового розслідування не встановлено потерпілої особи та відсутні офіційні відомості щодо завданих збитків та така ситуація на його переконання свідчить про відсутність елементу, що утворю склад злочину.
Згідно з вимогами ч.1ст. 42 КПК Українипідозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченомустаттями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Відповідно доположень ст.277 КПК Україниписьмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором, а також визначено вимоги, яким це повідомлення має відповідати.
Зміст повідомлення про підозру ОСОБА_3 узгоджується з вимогами вказаної статті. Крім того, під час досудового розслідування у повідомленні зазначається стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, які відомі на момент здійснення повідомлення про підозру. При цьому слідчим суддею на даній стадії провадження не перевіряється наявність всіх елементів складу кримінального правопорушення, наведені у повідомленні про підозру обставини мають бути достатніми вважати, що особа могла вчинити вказане кримінальне правопорушення. Відсутність заяви про вчинення кримінального правопорушення, цивільного позову у кримінальному провадженні, інших документів, що персоніфікують потерпілого і підтверджують матеріальну шкоду не свідчить про необгрунтованість повідомленої підозри. До того ж, вимоги ч. 1 ст. 214 КПК України передбачають також самостійне виявлення слідчим чи прокурором збудь-якого джерела обставин,що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_3 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.
У зв`язку із вищевикладеним слідчий суддя приходить до висновку, що при здійсненні повідомлення про підозру органом досудового розслідування було дотримано вимоги положень ст. 276-278 КПК України, а тому скарга ОСОБА_3 є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.303-304 КПК України, -

постановив:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на повідомлення слідчого про підозру у кримінальному провадженні № 0000226 - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .