УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/842/20

24 квітня 2020 року
Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4

особи, яка подала клопотання адвоката ОСОБА_5 , власника арештованого майна ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Костопіль клопотання адвоката ОСОБА_5 про скасування арешту майна частково, передачу арештованого майна на відповідальне зберігання власнику (в порядку частини першої статті 174, пункту 1 частини шостої статті 100 КПК України)

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_5 , який представляє інтереси ОСОБА_6 , звернувся в суд з клопотанням про скасування арешту майна частково, передачу арештованого майна на відповідальне зберігання власнику (в порядку частини першої статті 174, пункту 1 частини шостої стаття 100 КПК України) в якому просив суд скасувати частково арешт майна, який застосований у кримінальному провадженні № 000213 від 28 березня 2020 року згідно ухвали слідчого судді від 02 квітня 2020 року у справі № 564/724/20 , а саме скасувати заборону ОСОБА_6 користуватися автомобілем марки Daewoo Lanos, державний номерний знак НОМЕР_1 та свідоцтвом про реєстрацію даного транспортного засобу серії НОМЕР_2 та передати автомобіль марки Daewoo Lanos, державний номерний знак НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу серії НОМЕР_2 на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_6 .

В обґрунтування клопотання зазначає, що у провадженні групи слідчих СВ Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000213, відомості щодо якого внесені до ЄРДР 28 березня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286 КК України. Відповідно до ухвали слідчого судді від 02.04.2020 року у справі № 564/724/20 задоволено клопотання слідчого, подане у рамках зазначеного вище кримінального провадження, та накладено арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування майном, на автомобіль марки Daewoo Lanos, державний номерний знак НОМЕР_1 та на свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу серії НОМЕР_2 , які належать ОСОБА_6 . Вказує, що на цей час в подальшому застосуванні цього заходу частково відпала, оскільки арештований автомобіль уже було оглянуто експертом, а тому транспортний засіб можна передати власникові на відповідальне зберігання, що не призведе до заподіяння шкоди для кримінального провадження. Керуючись ст. 174 КПК України просить суд задоволити його клопотання.

Адвокат ОСОБА_5 та власник автомобіля ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримали клопотання в повному обсязі та просили його задоволити з підстав викладених у ньому.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання в повному обсязі. Прокурор зазначив, що в межах досудового розслідування ще не проведено всі необхідні слідчі дії, зокрема слідчий експеримент. Так, слідчий експеримент буде проводитися після надання експертом висновку за результатами проведення інженерно-транспортної експертизи, на цей момент експертом автомобіль було лише оглянуто, висновок надано ще не було.

Суд заслухавши учасників процесу приходить до таких висновків.

За правилами ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Накладення арешту на певне майно може бути здійснено лише за наявності передбачених у КПК України нормативних підстав, а саме за ст.170 КПК України за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що таке майно: є речовим доказом злочину; підлягає спеціальній конфіскації; підлягає конфіскації як покарання чи заходу кримінально-правового характеру щодо юридичних осіб; для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. При цьому, можливість накладення арешту за відповідними змінами до ст.170 КПК України окремо встановлюється для: 1) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого; 2) третіх осіб; 3) для юридичних осіб щодо яких застосовуються заходи кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Судом встановлено, що групою слідчих Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000213 від 28.03.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області № 564/724/20 від 02.04.2020 року задоволено клопотання слідчого СВ Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про арешт майна у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.03.2020 за №0000213, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 Кримінального кодексу України та накладено арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування майном, на автомобіль марки «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , а також накладено арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування майном, на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 видане на ім`я ОСОБА_6 .

Адвокат ОСОБА_5 в своєму клопотанні та в судовому засіданні зазначав, що підставою для часткового скасування арешту на автомобіль марки «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1 та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , а саме в частині заборони ОСОБА_6 користуватися зазначеним авто, є те, що експертом уже було оглянуто автомобіль, а тому частково відпала потреба у застосування арешту на майно належне ОСОБА_6 , саме в частині заборони користуватися автомобілем.

Однак, в судовому засіданні було встановлено, що висновок експерта за результатами проведення інженерно-транспортної експертизи, як на день звернення адвоката до суду з клопотанням, так і на день розгляду клопотання надано органу досудового розслідування не було. Окрім того, в межах досудового розслідування планується проведення слідчого експерименту, з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, за участю арештованого автомобіля.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що адвокатом ОСОБА_5 не доведено, що в подальшому застосуванні накладеного на автомобіль марки «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1 арешту, в частині заборони власником ОСОБА_6 ним користуватися, відпала потреба.

На підставі вищевикладеного слідчий суддя, керуючись ст.174, 369, 372 КПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 про скасування арешту майна частково, передачу арештованого майна на відповідальне зберігання власнику (в порядку частини першої статті 174, пункту 1 частини шостої статті 100 КПК України) - відмовити.

Повний текст ухвали оголошено о 09 год. 30 хв. 29 квітня 2020 року.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддяОСОБА_1