Київський районний суд м. Полтави
Справа № 554/5081/20
Провадження № 1-кс/552/1120/19
У Х В А Л А
іменем України

06.07.2020 м. Полтава

Слідчий суддя Київського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого Полтавського відділу поліції ГУ Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження від 15 січня 2019 року, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 9 червня 2020 року звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову старшого слідчого Полтавського відділу поліції ГУ Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження від 15.01.2019.

Скарга обґрунтована тим, що інформація про кримінальне провадження за № 0001279 була внесена до ЄРДР за його заявою про завідомо неправдиве повідомлення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про вчинення ОСОБА_3 та ОСОБА_7 злочину незаконного заволодіння у шахрайський спосіб гаражем, належним ОСОБА_8 .

Вважає, що слідчим з метою повного та всебічного розслідування даного кримінального правопорушення не проведено необхідних процесуальних дій, не виконано вказівки прокурора, як процесуального керівника. Отже, на думку заявника, слідчий ОСОБА_4 не вжив передбачених чинним КПК процесуальних заходів для повного, всебічного та об`єктивного розслідування обставин провадження.

Також заявник вказував, що постанова була направлена йому листом від 28.05.2020.

Просив слідчого скасувати постанову слідчого від 15.01.2019 як необґрунтовану, немотивовану, що винесена без всебічного, повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження № 0001279 від 08.04.2016.

Згідно з ухвалою Полтавського апеляційного суду від 17 червня 2020 року матеріали за скаргою ОСОБА_3 передані до Київського районного суд м. Полтави для розгляду по суті.

Під час розгляду скарги в судовому засіданні заявник ОСОБА_3 повністю підтримав вимоги скарги, посилаючись на викладені в скарзі обставини.

Слідчий в судове засідання не з`явився.

Заслухавши заявника, дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження № 0001279, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Кримінальне провадження за заявою ОСОБА_3 , яке внесене до ЄРДР за № 0001279 від 08.04.2016, здійснювалось за фактом того, що 20.02.2015 ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , будучи ознайомлені про кримінальну відповідальність за ст. 383 КК України, подали заяву до СВ ПМУ УМВС України в Полтавській області, яка містить завідомо неправдиве повідомлення про злочин.

Кримінальне провадження здійснювалося органами досудового розслідування за попередньою кваліфікацією за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 383 КК України.

Встановлено, що постановою старшого слідчого Полтавського ВП ГН НП в Полтавській області ОСОБА_4 від 15 січня 2019 року вказане кримінальне провадження закрите у зв`язку з відсутністю в діях особи ознак кримінального правопорушення на підставі ст. 110, п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Будь-які відомості про те, що про прийняте рішення було своєчасно повідомлено заявника матеріали кримінального провадження не містять.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості зазначеної постанови слідчий суддя виходить з такого.

За нормами ч. 1 ст. 383 КК України (в редакції на час розгляду судом даної скарги) кримінальним правопорушенням є завідомо неправдиве повідомлення суду, прокурору, слідчому, дізнавачу або органу досудового розслідування про вчинення кримінального правопорушення.

Об`єктивна сторона злочину полягає у завідомо неправдивому повідомленні суду, прокурору, слідчому, дізнавачу або органу досудового розслідування про вчинення кримінального правопорушення. При цьому повідомлення може бути здійснене у різних формах: письмово, усно, за підписом особи, яка його зробила, або без такого (анонімним). Неправдивим таке повідомлення є, коли воно стосується злочину, якого насправді не було, або коли у ньому міститься інформація про вчинення злочину особою, яка насправді його завідомо для винного не вчиняла, або про вчинення особою більш тяжкого злочину, ніж той, що вона насправді вчинила. Неправдивість повідомлення повинна стосуватись тільки фактичних обставин вчинення злочину, а не його юридичної оцінки. Адже, якщо у повідомленні будуть подані правдиві факти щодо вчиненого злочину, але їм буде дана неправильна юридична оцінка, то не буде відповідно і завідомо неправдивого повідомлення про вчинення злочину.

Суб`єктивна сторона злочину характеризується прямим умислом.

Згідно положень ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

При цьому кримінальним процесуальним законом передбачено, що доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Відповідно до ст. 110 КПК України, на яку посилається слідчий в своєму рішенні про закриття кримінального провадження, постанова про закриття кримінального провадження має бути вмотивована, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладена суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав та законних інтересів учасників процесу.

Враховуючи зміст заяви про вчинення злочину, з якою ОСОБА_3 звертався до органу досудового розслідування (аркуш 7 матеріалів кримінального провадження), на досудовому розслідуванні в межах даного кримінального провадження підлягали встановленню наступні обставини: чи дійсно мало місце відповідне повідомлення про вчинення злочину; якщо таке повідомлення мало місце, в якій формі здійснене (письмово, усно, за підписом особи, яка його зробила, або без такого (анонімним).

Окрім того, підлягає встановленню факт неправдивості такого повідомлення, а неправдивість повідомлення в розумінні норм ст. 383 КК України повинна стосуватись тільки фактичних обставин вчинення злочину, а не його юридичної оцінки.

Постанова слідчого ОСОБА_4 від 15 січня 2019 року про закриття кримінального провадження № 0001279 від 08.04.2016 зазначених обґрунтувань не містить.

Зокрема, постанова слідчого містить лише посилання на допит в якості потерпілого ОСОБА_3 з викладом змісту його пояснень, а також вказівку на залучення до матеріалів кримінального провадження копій скарг ОСОБА_5 .

При цьому слідчий в своїй постанові взагалі не встановив, чи мало місце 20.02.2015 звернення ОСОБА_6 та ОСОБА_5 про вчинення злочину.

У разі, якщо таке звернення мало місце, то чи були заявники повідомлені про кримінальну відповідальність за ст. 383 КК України та чи були відповідні відомості внесені до ЄРДР, якщо внесені які підстави завершення досудового розслідування.

Також підлягає встановленню факт неправдивості чи правдивості такого повідомлення.

В постанові слідчого від 15 січня 2019 року, яка є предметом оскарження, не надані відповіді на порушені у заяві ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення питання.

Всі ці обставини підлягають доказуванню в силу норм ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні, а їх не встановлення слідчим суддею оцінюється як підстава для скасування рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

При вирішенні скарги ОСОБА_3 судом враховується та обставина, що в силу норм ст. 40 КПК України слідчий є самостійним у своїй процесуальній діяльності, уповноважений приймати рішення про закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених ст. 284 КПК України. При цьому слідчий оцінює докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Разом з тим, приймаючи відповідне рішення, слідчий має встановити обсяг обставин, визначених ст. 91 КПК України, виконати вказівки процесуального керівника чи обґрунтувати підстави щодо їх невиконання. Постанова про закриття кримінального провадження має відповідати вимогам ст. 110 КПК України, а рішення має бути прийняте за наявності на те підстав, передбачених ст. 284 КПК України.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що рішення слідчого від 15 січня 2019 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001279 від 08.04.2016 не містить в собі відповідей на поставлені заявником в поданій заяві про вчинення кримінального правопорушення питання, отже, не є способом остаточного вирішення поставлених в заяві ОСОБА_3 питань.

Тільки після отримання на досудовому розслідування відповідей на всі поставлені питання, після встановлення всіх обставин, які відповідно до норм ст. 91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, має бути прийняте відповідне процесуальне рішення.

З наведених вище підстав слідчий суддя приходить до висновку, що скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню, а постанова слідчого від 15 січня 2019 року підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 303 310, 372 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого Полтавського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_4 від 15 січня 2019 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001279 від 08.04.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 383 КК України.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1