Справа № 569/3911/20
УХВАЛА

12 березня 2020 року м. Рівне
Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засідання в м. Рівне, клопотання заступника начальника відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_3 (далі слідчий), погоджене прокурором прокуратури Рівненської області ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження № 0000061 від 06.03.2020 за ознаками злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України (далі - це ж кримінальне провадження) про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий у клопотанні вказує, що 05.03.2020, приблизно о 19 год 30 хв, водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем DAEWOO LANOS, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у темну пору доби, рухаючись автодорогою Городище-Рівне-Старокостянтинів, зі сторони м. Рівне в напрямку м. Костопіль Рівненської області, за межами населеного пункту, поблизу с. Олександрія Рівненського району Рівненської області, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення із зустрічним автомобілем MERCEDES-BENZ VITO, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 .

Після вказаного зіткнення, водій ОСОБА_7 , керуючи вантажним автомобілем DAF XF 95.430, реєстраційний номер НОМЕР_3 , з напівпричепом BURG AS1521, реєстраційний номер НОМЕР_4 , рухаючись попутно, позаду автомобіля MERCEDES-BENZ VITO, реєстраційний номер НОМЕР_2 , почергово допустив зіткнення із вказаним транспортним засобом та автомобілем DAEWOO LANOS, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

У подальшому, водій автомобіля Volkswagen Bora, реєстраційний номер НОМЕР_5 , ОСОБА_8 , рухаючись зі сторони м. Рівне у напрямку м. Костопіль, уникаючи зіткнення із вищевказаними транспортними засобами, виїхав за межі правого краю проїзної частини по ходу руху і допустив наїзд на лісові насадження.

У результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди: водію ОСОБА_5 спричинено тілесні ушкодження, від яких він помер на місці пригоди; водію ОСОБА_6 спричинено тілесні ушкодження; пасажирам автомобіля MERCEDES-BENZ VITO ОСОБА_9 , ОСОБА_10 спричинено тілесні ушкодження, а вищевказані транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.

Слідчий зазначає, що 05.03.2020 у ході огляду місця ДТП оглянуто і вилучено автомобіль Volkswagen Bora, реєстраційний номер НОМЕР_5 , на територію спеціального майданчику, що за адресою: с. Городок Рівненського району Рівненської області, вул. Б. Штейнгеля, 90. Також із салону даного транспортного засобу вилучено мобільний телефон Nokia, 3 (три) шапки чорного кольору, змив з керма автомобіля Volkswagen Bora, реєстраційний номер НОМЕР_5 , контрольний змив та інші документи.

06.03.2020 автомобіль Volkswagen Bora, реєстраційний номер НОМЕР_5 , та вилучені з нього об`єкти визнано та прилучено до матеріалів кримінального провадження як речові докази.

Покликаючись на наведене, а також, що об`єкти з салону автомобіля Volkswagen Bora, реєстраційний номер НОМЕР_5 , являються речовими доказами у кримінальному провадженні, на згаданих об`єктах можуть бути наявні сліди вчинення злочину, а також необхідністю проведення судових експертиз з використанням вилученого майна та виникнення підстав для проведення слідчих (розшукових) дій з використанням вказаних речових доказів, слідчий вказує на необхідність у накладенні арешту вказане майно.

До початку судового засідання, слідчий подав заяву про розгляд клопотання без його участі, просив його задоволити.

Клопотання розглядається без участі власника транспортного засобу де вилучено майно, відповідно до ч.1 ст. 172 КПК України, яка про день та час розгляду клопотання повідомлялась про що свідчить повідомлення слідчого, проте не з`явилась.

З урахуванням заяви слідчого, неявки власника майна, відповідно до ч.4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 173 КПК України та вищевикладене, є необхідним накласти арешт на майно, про яке йдеться у клопотанні, яке було вилучено за вищевказаних обставин, як таке, що відповідає критеріям ст.98 КПК України, з метою збереження майна, як речового доказу, яким майно визнано у кримінальному провадженні, оскільки незастосування арешту може призвести до зникнення, втрати вказаного майна, у зв`язку з чим можуть настати наслідки, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Керуючись ст. 170, 171,175, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :

Накласти арешт на мобільний телефон Nokia, 3 (три) шапки чорного кольору, змив з керма автомобіля Volkswagen Bora, реєстраційний номер НОМЕР_5 , контрольний змив та інші документи, що вилучені з даного транспортного засобу, місцем зберігання якого залишити слідче управління ГУ Національної поліції в Рівненській області, за адресою: м. Рівне, вул. М. Хвильового, 2, шляхом заборони власнику (законному володільцю) майна чи іншій особі відчужувати, розпоряджатися та користуватися вищевказаним майном до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні № 0000061 від 06.03.2020.

Роз`яснити, що відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1