г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/1600/19
Номер провадження 1-кп/213/147/20
В И Р О К
Іменем України

13 лютого 2020 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань №14, кримінальне провадження №0000382 від 06.04.2019 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, освіта базова вища, холостого, інваліда 2 групи, відповідно до ст.89 КК України раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження -

сторони обвинувачення:
прокурора

Криворізької місцевої прокуратури № 1 - ОСОБА_4 ,

сторони захисту:
обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 06 квітня 2019 року приблизно о 09:45 годині, знаходячись у приміщенні магазину «Варус-55», що розташований по пр. Південному 35 в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу, та належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Омега», реалізуючи такий, що раптово виник, злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, користуючись тим, що працівники і відвідувачі магазину за його діями не спостерігають, діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, з метою обернення на свою користь майна, всупереч інтересам власника, шляхом вільного доступу взяв з торгівельного стелажу пляшку коньяку «Старий Кахеті» витримкою 7 років, ємкістю 0,5 л. вартістю 290 грн. 75 коп. та сховав її під одяг. Розрахувавшись не за весь товар, ОСОБА_3 намагався викрасти вищезазначену пляшку коньяку, попрямувавши до виходу з магазину, де був викритий працівником магазину, таким чином виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю підтвердив всі обставини вчинення кримінального правопорушення, які викладені в обвинувальному акті, вину визнав у повному обсязі, просив кримінальне провадження слухати в скороченому порядку, без виклику свідків та дослідження доказів. До вчиненого відноситься негативно. У вчиненому щиро розкаюється, запевняє суд, що більше не допустить подібного.

Представник потерпілого в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно, у встановленому законом порядку, заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності. Зазначив у письмовій заяві, що матеріальну шкоду відшкодовано, претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має, покарання просить призначити на розсуд суду (т.1 а.с.93)

Обвинувачений ОСОБА_3 визнається судом винним за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України за ознаками закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

Вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується матеріалами кримінального провадження, однак за згодою всіх учасників судового провадження, в силу ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому судом достовірно з`ясовано, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин і відсутні сумніви у добровільності їх позиції.

Крім того, судом роз`яснено, що у такому випадку сторони кримінального провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке, відповідно до ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості, особу винного, який, зі слів, є розлученим, має базову вищу освіту, з 01 лютого 2019 року є інвалідом другої групи (т.2 а.с.54), не працює, за місцем проживання характеризується посередньо скарг не надходило (т.2 а.с.53), на обліку у лікаря-психіатра не перебував і не перебуває (т.2 а.с.51), з травня 2006 року перебував під диспансерним наглядом лікаря-нарколога з приводу психічних поведінкових розладів внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності, знятий з під нагляду в березні 2019 року через виїзд (т.2 а.с.52), відповідно до ст.89 КК України є раніше не судимим (т.2 а.с.50). Також, суд враховує, що ОСОБА_3 вину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаюється.

При цьому, суд не приймає до уваги досудову доповідь уповноваженого органу з питань пробації, складену відповідно до вимог ст.314-1 КПК України, у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 , за необґрунтованістю, оскільки при відсутності факторів, які підвищують ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення відповідальною особою визначений як середній, і ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, також оцінюється як середній.
Обставина, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно вимог ст. 66 КК України - щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до вимог ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного ОСОБА_3 , обставину, яка пом`якшує покарання, суд вважає, що покарання йому повинно бути призначене у вигляді позбавлення волі. Підстав для застосування статті 69 КК України судом не знайдено.

При цьому, суд приходить до висновку про можливість виправлення засудженого ОСОБА_3 без відбування покарання з випробуванням із визначенням іспитового строку, на підставі ст.75 КК України. Разом з цим, в силу вимог п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, на обвинуваченого слід покласти такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та додатково покласти обов`язок, в силу вимог п.2 ч.3 ст.76 КК України - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Питання про долю речових доказів необхідно вирішити за правилами частини 9 статті 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 369 - 371, 373 - 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речовий доказ пляшку коньяку «Старий Кахеті» витримкою 7 років, ємкістю 0,5 л, що знаходиться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_6 (т.2 а.с.11-12) - повернути ТОВ «Омега».

Матеріали кримінального провадження №0000382 залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням при обвинувальному акті у справі №213/1600/19, пр. № 1-кп/213/147/20.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Згідно ч. 6 ст. 376 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення засудженому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Крім того засудженому роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 376 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1 .