Провадження № 1-кп/592/366/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2020 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до ЄРДР № 0002415 від 24.07.2018 по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Глухів, Сумської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працюючого, зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , раніше судимого:
14.09.2005 Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 рік;
08.11.2006 Путивльським районним судом Сумської області за ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 185, ст. 69, 70, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки;
29.11.2010 Глухівським районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 185, ст. 69, 70, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років;
19.10.2011 Зарічним районним судом м. Суми за ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки та 6 місяців;
12.09.2018 Глухівським міськрайонним судом Сумської області за ст. ч.2 ст. 185, 75 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки з іспитовим строком 1 рік.
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.15-ч.2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:
21.07.2018 приблизно о 11:30 год. ОСОБА_4 знаходився біля ТЦ «Маяк», котрий розташований у будинку № 111 по пр. Курському у м. Суми та помітив потерпілу ОСОБА_6 , на шиї якої знаходився золотий ланцюжок вартістю 1984 грн. 73 коп. із ладанкою вартістю 5 199 грн. 13 коп., а всього загальною вартістю 7 183 грн. 96 коп.. В цей момент у ОСОБА_4 виник умисел, направлений на відкрите заволодіння майном ОСОБА_6 .
Реалізуючи свій злочинний, протиправний умисел, діючи відкрито, повторно, з корисливим мотивом, з метою особистого збагачення, ОСОБА_4 , підбіг з заду, різко схопив рукою вищезазначений ланцюжок та почав тягнути. Потерпіла ОСОБА_6 в свою чергу, зрозумівши, що золотий ланцюжок із ладанкою намагаються викрасти, також схопила його з метою врятування власного майна. Не отримавши позитивного результату від своїх дій ОСОБА_4 штовхнув потерпілу, яка впала на землю та продовжував тягнути за ланцюжок. У подальшому випадкові прохожі почали оказувати допомогу потерпілій ОСОБА_6 в затриманні ОСОБА_4 .. Втім останньому в свою чергу вдалося вирватися та зникнути з місця злочину, не довівши свої злочинні дії до кінця з причин, що не залежали від його волі та не маючи можливості розпорядитися викраденим майном.
Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 15 - ч. 2 ст. 186 КК України, тобто незакінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний із насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, вчинений повторно.
В судовому засіданні ОСОБА_4 свою провину у скоєному визнав повністю. Суду пояснив, що дійсно при обставинах вказаних в обвинувальному акті намагався відкрито заволодіти золотими виробами потерпілої але це не вдалося. З вартістю майна, яким намагався заволодіти та визначеному в обвинувальному акті в результаті експертного дослідження погоджується повністю. За власною ініціативою під час провадження відшкодував потерпілій ОСОБА_6 завдані збитки.
Незважаючи на такі покази обвинуваченого його вина також підтверджується наступними доказами.
Показами потерпілої ОСОБА_6 , яка пояснила, що у кінці липня 2018 року у районі «Курського ринку» поверталася з ТЦ «Маяк» разом з дитиною. З заду на неї напав обвинувачений та став тягнути за ланцюжок. Вона стала опиратися, але не зважаючи на це обвинувачений протягнув її приблизно три метри та звалив на землю. Втрутилися перехожі, які відтягнули нападника. Після цього останній втік, а ланцюжок залишився. Вже під час провадження обвинувачений відшкодував шкоду.
Висновком судово-психіатричного експерта №180 від 25.04.2019 з якого вбачається, що ОСОБА_4 під час вчинення кримінального правопорушенні та на час проведення експертизи не виявляв ознак будь-якого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Як особа не є душевнохворою, ОСОБА_4 не потребує застосування примусових заходів медичного характеру.
В судовому засіданні експерт ОСОБА_7 зазначила, що 25.04.2019 ОСОБА_4 був оглянутий. При проведенні експертизи останню історію хвороби за 14.03.2019- 23.04.2019 надано не було. Втім при проведенні експертизи встановлено, що не було об`єктивних підстав припускати, що ОСОБА_4 має якісь психічні розлади. ОСОБА_4 лише лікувався з синдромом залежності. Він має тільки залежність від вживання алкоголю та опіоідів, яка не впливає на його психічний стан та здатність розуміти значення своїх дій та керувати ними. Зазвичай такі лікування співпадають з подіями пов`язаними з притягненням до відповідальності за вчинення злочинів тощо.
Дослідження інших доказів визнано судом не доцільним, проти чого сторони кримінального провадження не заперечували, оскільки обставини ніким не оспорювалися та немає сумнівів у добросовісності їх позиції.
При призначенні покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, дані про особу, обставини, що пом`якшують покарання.
ОСОБА_4 покаявся, сприяв органам досудового слідства і суду у розкритті злочину, спричинену шкоду усунув і ці обставини суд визнає такими, що пом`якшують покарання.
На підставі викладеного суд приходить до переконання про можливість призначити покарання, передбачене санкцією ч. 3 ст. 15 - ч. 2 ст. 186 КК України, у виді позбавлення волі на строк ближче до мінімального.
Визначене покарання є необхідним і достатнім для попередження нових злочинів.
Обвинувачений вчинив злочин до ухвалення вироку 12.09.2018 Глухівського міськрайонного суду Сумської області, а тому остаточне покарання слід призначити згідно ч. 4 ст. 70 КК України.
З обвинуваченого також слід стягнути процесуальні витрати на залучення експерта. Речові докази, диск з записом залишити зберігати у справі. Позов потерпілої слід залишити без розгляду, оскільки вона отримала відшкодування і у зв`язку з цим не підтримувала вимоги у ході судового розгляду.
Керуючись ст. 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.15-ч.2 ст. 186 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів за які ОСОБА_4 засуджено цим вироком та за вироком Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 12.09.2018 шляхом поглинання менш суворого покарання біль суворим, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.
Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання і взяття під варту на виконання вироку.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за залучення експерта у сумі 429 грн.
Речовий доказ диск з відеозаписом подій біля ТЦ «Маяк» залишити в матеріалах кримінального провадження, що знаходиться у прокурора.
Позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування збитків завданих злочином залишити без розгляду.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, обвинуваченим у той же строк з часу отримання копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та іншим присутнім учасникам розгляду. Відсутнім учасникам розгляду направити копію вироку не пізніше наступного дня після проголошення.

Суддя ОСОБА_1