Справа № 214/959/20
1-кп/214/678/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2020 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі кримінальне провадження № 0000198 від 31.01.2020 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хорол Полтавської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, на утриманні малолітніх дітей не маючого, працюючого, раніше не судимого, який зареєстрований та мешкає АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 126-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
29.09.2019 близько 19.00 години ОСОБА_4 перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою АДРЕСА_1 , вчинив сімейну сварку в ході якої висловлювався на адресу свого сина ОСОБА_5 та колишньої дружини ОСОБА_6 нецензурною лайкою, чи вчинив адміністративне правопорушення. За цим фактом 11.11.2019 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу в Дніпропетровській області, щодо ОСОБА_4 винесено постанову про визнання його винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 340 грн.

Продовжуючи свою незаконну діяльність, 29.10.2019 близько 18-40 годині ОСОБА_4 перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою АДРЕСА_1 , вчинив сімейну сварку в ході якої висловлювався на адресу свого сина ОСОБА_5 та колишньої дружини ОСОБА_6 нецензурною лайкою, чим вчинив адміністративне правопорушення. За цим фактом 14.11.2019 Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу в Дніпропетровській області , щодо ОСОБА_4 винесено постанову про визнання його винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі170 грн.

У подальшому продовжуючи свою незаконну діяльність, 19.01.2020 близько 15-30 годині ОСОБА_4 перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою АДРЕСА_1 , вчинив сімейну сварку в ході якої висловлювався на адресу своєї колишньої дружини ОСОБА_6 нецензурною лайкою, чим вчинив адміністративне правопорушення. Крім цього 20.01.2020 ОСОБА_4 близько 12-15 годині, перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою АДРЕСА_1 , вчинив сімейну сварку, в ході якої висловлювався нецензурною лайкою на адресу свого сина ОСОБА_5 та колишньої дружини ОСОБА_6 . За цим фактом 20.01.2020 Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу в Дніпропетровській області, щодо ОСОБА_4 винесено постанову про визнання його винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді громадських робіт строком сорок годин.

В наслідок систематичних протиправних дій ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_6 та потерпілому ОСОБА_5 завдано психологічних страждань, погіршилась якість їх життя, що виразилося у втраті позитивних емоцій, втраті відпочинку та негативних переживаннях.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфікуються за ст.. 126-1 КК України, за ознаками: умисного систематичного вчинення психологічного насильства щодо колишнього подружжя та іншої особи, з якою винний перебував у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань, та погіршення якості життя потерпілої особи (домашнє насильство).

Судом враховані наступні докази на підтвердження встановлених обставин.
Так, обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у вчинені кримінального правопорушення передбаченого 126-1 КК України визнав в повному обсязі та суду пояснив, що він мешкає разом зі своєю колишньою дружиною ОСОБА_6 та сином ОСОБА_5 . В зв`язку з тим, що іноді він вживає алкогольні напої, дома виникають сварки. В ході сварки він висловлювався на адресу колишньої дружини та сина нецензурною лайкою, принижував їх. Також зазначив, що його неодноразово притягали до адміністративної відповідальності за насильство у сім`ї. Щиро розкаявся, просив суд суворо не карати.

Суд, враховуючи думку учасників судового провадження, визнання обвинуваченим ОСОБА_4 вини у вчиненому злочині, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясував у учасників судового провадження, чи правильно вони розуміють зміст цих обставин та чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
При призначенні покарання суд, у відповідності до положень ст. ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема дані, які характеризують особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують покарання.
Відповідно до ч.1 ст. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому не встановлено. Суд вважає, що щире каяття не знайшло свого підтвердження під час розгляду справи, оскільки обвинувачений не приніс потерпілим щирого вибачення, не намагався виправити наслідки вчиненого. Зазначений висновок знайшов своє підтвердження у позиціях Верховного Суду, який у своїй постанові від 18.09.2019 року по справі №166/1065/18 вказав, що «розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочинних дій, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в визнанні негативних наслідків злочину для потерпілої особи, намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження. Однак, у матеріалах кримінальної справи стосовно засудженого відсутні дані на підтвердження того, що засуджений поряд із відсутністю цивільного позову, намагався будь-яким чином допомогти потерпілим оговтатись від пережитого, компенсував їм перенесені страждання, чи полегшив душевний біль.»

Обставинами, відповідно до ст. 67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченому, суд вважає вчинення злочину щодо колишнього подружжя та іншої особи, з якою винний перебував у сімейних відносинах.

Обвинувачений ОСОБА_4 по відношенню до інкримінованого йому кримінального правопорушення підпадає під дію ч. 1 ст. 19 КК України (Т. 2, а.с. 27).

Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачений вчинив злочин невеликої тяжкості.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особистість обвинуваченого, який за місцем мешкання характеризується негативно, зловживає спиртними напоями (Т.2 а.с. 31), раніше не судимий (Т.2 а.с. 29), на обліку в КП «Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР» у лікарів психіатра та нарколога не перебував і не перебуває (т.2 а.с. 27; 28), працевлаштований з 07.03.2020 року.
Згідно досудової доповіді Саксаганського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області, про обвинуваченого ОСОБА_4 визначено середній ризик вчинення останнім повторного кримінального правопорушення та середній ризик небезпеки для суспільства. У відповідності до висновку органу пробації про можливість виправлення без позбавлення або обмеження волі на певний строк. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, рівень ризику небезпеки для суспільства, орган пробації вважає можливим виправлення особи без ізоляції від суспільства.

На думку органу пробації, досягнути належної поведінки без застосування покарання, пов`язаного з ізоляцією від суспільства можливо за умов проходження заходів пробаційної програми, вид якої буде визначений органом пробації, а також здійснення нагляду за його поведінкою.

У разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним, окрім обов`язків визначених в ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на нього обов`язок виконувати заходи передбачені апробаційною програмою.

Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд виходить із положень ст.65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, відсутність пом`якшуючих та наявність обтяжуючих покарання обставин, дані про особу винного, у зв`язку з чим вважає необхідним і достатнім призначити йому покарання за 126-1КК України у виді громадських робіт.

Суд, переконаний, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчиненню ним нових злочинів.
Керуючись ст.ст. 349 ч. 3, 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 126-1КК України.
Призначити ОСОБА_4 покарання за ст.. 126-1КК України у виді 240 (двісті сорока) годин громадських робіт.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1