Справа № 567/516/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2019 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000001, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань від 01 січня 2019 року

по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Оженин Острозького району Рівненської області, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , фактично проживаючого у АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.129 КК України,

сторонами кримінального провадження є:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

захисник ОСОБА_5

встановив

01.01.2019 близько 10 год. 30 хв., ОСОБА_3 перебуваючи поблизу кладовища, що по вул. Дивака у с.Оженин Острозького району Рівненської області, на ґрунті особистих неприязних відносин, зустрівши ОСОБА_6 , з метою залякування останнього, усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи умисно, словесно розпочав висловлювати йому погрозу вбивством.

Реалізуючи свій протиправний намір, ОСОБА_3 дістав заздалегідь виготовлений саморобний пристрій, зовні схожий на зброю, який відповідно до висновку експерта №1.2-19/19 від 14.02.2019 вогнепальною зброєю не являється, та направивши його в бік потерпілого здійснив один постріл.

Дії ОСОБА_3 були сприйняті ОСОБА_6 як реальна погроза вчинити вбивство, оскільки у нього були об`єктивні підстави вважати, що ця погроза може бути реалізована, так як вчинення протиправних дій відбувалось неочікувано для потерпілого, шляхом демонстрації та застосування предмету, який сприймався потерпілим як зброя, та за допомогою якого може бути реалізовано умисел на позбавлення його життя.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав та пояснив, що дійсно 01.01.2019 близько 10 год. 30 хв., він перебуваючи поблизу кладовища, що по вул. Дивака у с.Оженин Острозького району Рівненської області, на ґрунті особистих неприязних відносин, зустрівши ОСОБА_6 , з метою вбивства останнього, словесно розпочав висловлювати йому погрозу вбивством та дістав заздалегідь виготовлений саморобний пістолет та направивши його в бік потерпілого здійснив один постріл.

Вину у вчиненні кримінального правопорушення визнає у повному обсязі.

У вчиненому не розкаюється, при призначенні покарання повністю покладається на думку суду.

Захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просила обвинуваченого суворо не карати.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, подав заяву у якій просить розгляд справи проводити без його участі, при винесенні покарання покладається на думку суду.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Оцінивши сукупність доказів, суд прийшов до висновку, що дії ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч.1 ст.129 КК України, тобто погроза вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози.

Відповідно до ст.65 КК України, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого та зокрема те, що відповідно до ст.12 КК України даний злочин кваліфікується як злочин невеликої тяжкості.

Беручи до уваги особу обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_3 неодружений, за місцем проживання характеризується з позитивної сторони, непрацюючий, на «Д» обліку в психіатричному кабінеті не перебуває, перебуває на «Д» обліку в наркологічному кабінеті з діагнозом: психічні та поведінкові розлади, у зв`язку із вживанням алкоголю, майнова шкода кримінальним правопорушенням не спричинена.
Відповідно до ст.66 КК України, як пом`якшуючу покарання обставину суд враховує активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. За вказаних обставин суд рахує, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому при призначенні покарання слід застосувати ст. 75 КК України.

Крім того, слід застосувати передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України обов`язки періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід обвинуваченому не обрано та клопотань щодо обрання не надходило.

Питання щодо речових доказів, необхідно вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

При вирішенні питання про відшкодування процесуальних витрат суд виходить з норм ч.2 ст.124 КПК України, за якою у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що витрати на проведення судової балістичної експертизи по даному кримінальному провадженню становлять 1144 грн., відтак суд приходить до висновку про наявність фактичних та правових підстав для стягнення з ОСОБА_3 витрат, пов`язаних з проведенням експертизи.
Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

ухвалив

ОСОБА_3 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.129 КК України та призначити йому покарання у виді одного року обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання призначивши іспитовий строк один рік.

Покласти на ОСОБА_3 , відповідно до п .п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України обов`язки періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Речові докази: невстановлений саморобний пристрій, та монтажні патрони, вилучені в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 - знищити після вступу вироку в законну силу.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення експертизи в розмірі 1144 (одна тисяча сто сорок чотири) грн. 00 коп.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного через Острозький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених статтею 394 Кримінального процесуального кодексу України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_1