ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/724/20 Справа № 212/8470/19 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_1
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:
секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 грудня 2019 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.255, ч.4 ст.28, ч.3 ст.307 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

УхвалоюДзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 грудня 2019 року, обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 20 лютого 2020 року.
Мотивуючи ухвалене рішення, суд посилався на існування підстав вважати, що з огляду на обставини кримінального правопорушення, особу ОСОБА_6 , який обвинувачується у скоєні тяжкого та особливо тяжкого злочинів, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів, з урахуванням всіх обставин кримінального провадження в їх сукупності, є достатні підстави вважати, що обвинувачений, усвідомлюючи неминучість покарання, може переховуватися від суду, незаконно здійснити психологічний або інший вплив на свідків, вчинити інший злочин, враховуючи, що до спливу терміну тримання під вартою винести вирок суду у справі не можливо, а обставини, що були підставою для взяття останнього під варту на даний час не змінилися. За цих обставин, колегія суддів дійшла до висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, тому вважав необхідним продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 20.02.2020 року включно.
В апеляційній скарзі захисник в інтересах обвинуваченого просить ухвалу ухвалу скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання ОСОБА_6 під вартою.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги, захисник посилається на те, що судове засідання було проведено без захисників обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , внаслідок чого порушено право на захист останніх. Поряд із цим, адвокат вказує на те, що прокурор звернувся до суду з усним клопотанням про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, чим істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону та законодавчо закріплений принцип незалежності та безсторонності суду.
Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого та захисника, які апеляційну скаргу підтримали, прокурора, який просив ухвалу залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.
У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Частиною другою цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Частиною 3 ст. 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Згідно з вимогами ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.
Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.
В силу вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
На переконання колегії суддів, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.
Як встановлено апеляційним судом у судовому засіданні та що знайшло своє підтвердження і у відповідних матеріалах контрольного провадження № 212/8470/19, 23 грудня 2019 року в судовому засіданні Дзержинським районним суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в порядку ст. 331 КПК України було розглянуто клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 .
Вирішуючи питання продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою та обґрунтовано дійшов висновку про існування тих, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання особи під вартою. Судом встановлено, що процесуальні ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшилися й виправдовують тримання обвинуваченого під вартою.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції ретельно перевірив доводи прокурора про доцільність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , належно з`ясував обставини, які мають значення для вирішення питання про продовження строку тримання під вартою.
Вирішуючи питання продовження строку тримання під вартою, суд першої інстанції, відповідно до ст. 178 КПК України, врахував тяжкість злочинів, у вчиненні яких він обвинувачується, покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватим, особу ОСОБА_6 та відповідно наявність передбачених ст.177 КПК ризиків, які не припинили існувати, тому дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою останнього та відсутність процесуальної необхідності застосування менш суворого виду запобіжного заходу.
Матеріали провадження не містять інших переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою та стороною захисту в судовому засіданні апеляційного суду не доведені.
Посилання захисника обвинуваченого на порушення права на захист інших учасників кримінального провадження не заслуговують на увагу, оскільки суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення, ухваленого виключно щодо ОСОБА_6 .
З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду є законним та обґрунтованим, оскільки ухвалене у відповідності до вимог закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, та не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України,колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 грудня 2019 року про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3