УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2019 року м. Херсон

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Дніпровського ВП ХВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

встановила:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Обґрунтування клопотання:

СВ Дніпровського ВП ХВП ГУ НП в Херсонській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № № 0002914 від 07.11.2019за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

28.11.2019 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Великі Копані, українцю, громадянину України, який має повну середню освіту, офіційно не працевлаштованому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимому: 21.05.1999 Голопристанським РС Херсонської області за ч. 2 ст. 140 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 45 КК України засуджений умовно з іспитовим строком 1 рік, штраф 680 грн.; 22.06.2001 Комсомольським РС Херсонської області за ч. 2 ст. 141 КК України до 3 років позбавлення волі 13.11.2006 Цюрупинським РС Херсонської області за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 308 КК України до 3 років позбавлення волі; 12.11.2010 Цюрупинським РС Херсонської області за ч. 3 ст. 185, 71, 72 КК України до 4 років 9 днів позбавлення волі; 06.02.2015 Цюрупинським РС Херсонської області за ст. 395 КК України строком до 3 місяців арешту; 13.04.2017 року Заводським РС м. Миколаїва ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185; ч. 1 ст. 185; ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст.185 КК України.
В ході проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , 26.08.1975., 07.11.2019 року приблизно о 13:30 год., перебуваючи в приміщенні магазину «Єва» ТОВ «Руш», розташованого за адресою: м. Херсон, вул. Миру, 22, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи прямий умисел, направлений на протиправне заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів, умисно, повторно, шляхом вільного доступу, з торгівельних полиць вище зазначеного магазину, викрав жіночий косметичний промо-набір LOrealParisRevitalift (Міцелярна вода для сухої і чутливої шкіри, 200 мл.; крем Revitalift Лазер х3, денний, 50 мл.), ринкова вартість якого згідно висновку експерта №3384 - МТ від 12.11.2019 року могла становити 419 грн., 67 коп. попередньо сховавши товар у власний пакет, чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду на зазначену вище суму, після чого покинув місце скоєння злочину з викраденим майном та розпорядився ним на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
На даному етапі досудового розслідування наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 , інкримінованого йому злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

З метою досягнення дієвості цього провадження, враховуючи що ОСОБА_5 з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, переховується від органів досудового розслідування, наявності достатніх відомостей, які свідчать про те, що у разі повідомлення підозрюваному про необхідність явки до суду для розгляду клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, останній не прибуде за викликом суду, а вчинить дії, передбачені ст. 177 КПК України, а саме продовжить переховуватись та перешкоджати кримінальному провадженню.

Доводи сторін у кримінальному провадженні:

Прокурор та слідчий в судовому засіданні просив клопотання задовольнити за підставами, викладеними у клопотанні. Зазначив, що підозрюваний має непогашену судимість після відбування покарання за попередньо вчинений злочин. Не з`являвся на виклики до слідчого за особистим зобов`язанням,, переховувався від органу досудового розслідування
Захисник заперечував проти клопотання. На обґрунтування своїх заперечень зазначив, що прокурором не доведено, щожоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Підозрюваному не надходили повістки про розгляд клопотання про особисте зобов`язання і слідчому не надано право викликати осіб за особистим зобов`язанням. Підозрюваний брав добровільно участь у всіх слідчих діях, у тому числі і в слідчому експерименті, він має місце реєстрації, місце проживання. Добровільно з`явився у судове засідання після того, як його відпустити із ізолятора тимчасового утримання. Розшук було оголошено без наявності для того підстав. Як тільки підозрюваного оголосили в розшук, він зразу і знайшовся. В ухвалі слідчого судді про привід не було зазначено яким чином і за якою адресою викликався підозрюваний.
Підозрюванийзаперечував проти застосування до нього такого запобіжного заходу як тримання під вартою. На обґрунтування своїх заперечень зазначив, що він визнає свою вину у вчиненому злочині, від слідства не переховувався, з`являвся на всі виклики слідчого, про розгляд судом клопотання про обрання йому запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання він не знав, повістки не надходили. Фактично проживає у АДРЕСА_3 , працює на Дніпровському ринку вантажником, хоч офіційно і не оформлений. Про його фактичне місце проживання і місце роботи слідчому і оперативним працівникам було достеменно відомо. За місцем роботи на Дніпровському ринку підозрюваний і був затриманий оперативними працівниками, жодного опору при затриманні не вчиняв.

Мотивація суду:

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого задоволенню не підлягає з таких підстав:

Слідчим СВ Дніпровського ВП ХВП ГУНП в Херсонській області розслідується кримінальне провадження № 0002914, внесеного 07.11.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

28.11.2019 ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні вказаного злочину

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: - протоколом огляду місця події; - протокол допиту представника потерпілого; - протоколом допиту свідка ОСОБА_7 ; - протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками; - протокол допиту свідка ОСОБА_8 ; - протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; - протоколом пред`явлення особи для впізнання за участю свідка ОСОБА_9 ; - висновком товарознавчої експертизи.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

2. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно клопотання відносно ОСОБА_5 запобіжний захід необхідно застосувати, оскільки наявні ризики того, що підозрюваний може:

- переховуватися від органів досудового розслідування або суду з метою ухилення від відбування покарання у разі визнання його винним.

Виходячи із змісту норм КПК України, які регулюють порядок подання та розгляду клопотання про застосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, основу клопотання повинно складати виклад посилання на докази про фактичне існування ризиків відносно підозрюваного, доводів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Замість цього, зміст та значна частина клопотання слідчого складають відомості про притягнення підозрюваного до кримінальної відповідальності підозрюваного, чого законом не вимагається.

Далі слідчий описує обставини кримінального правопорушення з детальним викладом змісту протоколів слідчих дій, зокрема, протоколів допиту свідків, переказуючи зміст показань свідка та представника потерпілого, тоді як згідно п.1 ч.1 ст.184КПК України клопотання має містити короткий виклад обставин кримінального правопорушення.

А стосовно обґрунтування ризиків, що мало б складати основу клопотання, то слідчий обмежився лише викладом змісту ст.177КПК України про мету заходів запобіжних заходів і зазначив, що з «метою досягнення дієвості цього провадження, враховуючи, що ОСОБА_5 , з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, переховується від органів досудового розслідування, наявності достатніх відомостей, які свідчать про те, що у разі повідомлення підозрюваному про необхідність явки до суду для розгляду клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, останній не прибув за викликом суду, а вчинить дії, передбачені ст.177КПК України», а саме, продовжить переховуватися та перешкоджати кримінальному провадженню».

Вказане обґрунтування із кількох логічно не пов`язаних між собою фраз аж ніяк не є конкретизованим відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Таку мету необхідності обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 як «досягнення дієвості цього провадження», слідчий визначив самостійно, але при цьому не розкрив зміст поняття «дієвість цього провадження», як у клопотанні, так і в судовому засіданні. Але з урахуванням всіх обставин, слідчий суддя зрозумів, що суть вказаної мети полягає в тому, що слідчому, в разі перебування підозрюваного під вартою, буде зручно завершити досудове розслідування кримінального провадження.

Згідно змісту клопотання та доводів прокурора у судовому засіданні існує один ризик, який полягає в тому, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування, і як на доказ реального існування вказаного ризику, посилаються на те, що підозрюваний не з`явився у судове засідання для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, після чого слідчий суддя виніс ухвалу про затримання підозрюваного і доставку його до суду.

На наявність реального переховування підозрюваного від органу досудового розслідування суду не було надано жодного доказу. Неявка підозрюваного у судове засідання для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання аж ніяк не вказує на те, що підозрюваний переховувався чи має намір це робити. Ухвала слідчого судді від 02 грудня 2019року про привід підозрюваного у зв`язку з його неявкою для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не містить відомостей про те, яким чином підозрюваний повідомлявся про дату і час розгляду клопотання, а згідно пояснень прокурора і слідчого у судовому засіданні виклик підозрюваного до суду чомусь мав здійснювати слідчий, який фактично підозрюваного до суду не викликав. Підозрюваний у судовому засіданні пояснив, що про розгляд судом клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання йому відомо не було, повісток на адресу по АДРЕСА_3 , яку він повідомляв слідчому як місце свого фактичного проживання, йому не надходило, не повідомляли його і в інший спосіб, що мало місце раніше при виклику до слідчого. Вказані доводи підозрюваного у судовому засіданні слідчим та прокурором спростовані не були, а тому саме доводи підозрюваного про те, що він не повідомлявся про розгляд слідчим суддею клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання суд приймає до уваги.

У віх процесуальних документах зазначається про фактичне місце проживання підозрюваного за адресою АДРЕСА_3 , але немає жодного документу про те, що на вказану адресу направлялися повістки чи навідувалися працівники поліції для виконання приводу.

За вказаних обставин слідчий суддя вважає, що ухвалу про привід та про затримання підозрюваного було постановлено без вжиття заходів щодо його належного виклику до суду, оскільки він не переховувався від слідства,

У рапорті оперуповноваженого не зазначено місця затримання підозрюваного не зазначено, але згідно пояснень ОСОБА_5 його було затримано в районі Дніпровського ринку, де він підробляє вантажником, і ця обставина стороною обвинувачення не спростовувалася, тобто підозрюваного було затримано не в місці, де він переховувався, а в місці, де він перебував відкрито, і пояснював, що про його місце роботи він повідомляв слідчому.

За вказаних обставин слідчий суддя вважає, що відсутній ризик, зазначений прокурором, про переховування підозрюваного від органу досудового розслідування.

Слідчий у клопотанні не наводить жодної обставини на доведення наявності ризику, а тим більше не зазначає будь-яких доказів, а тільки цитує норми Кримінального процесуального кодексу України та висловлює певні припущення, що не може бути покладено в основу обрання такого суворого запобіжного заходу як тримання під вартою. Хоча виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини є обов`язковою вимогою до клопотання про застосування запобіжного заходу відповідно пункту 2 частини 1 статті 194КПК України.
Обмеження розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих(стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог пункту 4 статті 5 Конвенції. Про це зазначено у параграфі 85 рішення ЄСПЛ у справі Харченко проти України від 10.02.2011року).
Встановлені судом на виконання вимог ст.178КПК України обставини вказують на відсутність такого ризику. Так, підозрюваний, має місце реєстрації, проживання, підтримує зв`язок з матір`ю, працює, хоч сторона обвинувачення посилається на відсутність офіційного оформлення працевлаштування. Суд не приймає цих доводів, оскільки працевлаштування без офіційного оформлення трудових правовідносин є дуже поширеним в державі і це визнається офіційно.
Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 132КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреба досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться у клопотанні слідчого, прокурора.

Вказаних обставин суду не було доведено прокурором.

Відповідно до частини 3 статті 176КПК України слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є досить суворим запобіжним заходом, застосування якого передбачено до осіб, які є небезпечними для суспільства, і застосовується також і з метою убезпечити суспільства від такої особи.

Слідчим, прокурором не було доведено ризиків, зазначених у клопотанні, не було встановлено ризиків і під час розгляду клопотання, а тому відсутні підстави для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Проте з метою забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків у кримінальному провадженні необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, поклавши на підозрюваного обов`язки, визначені ч.5 ст.194КПК України.

Керуючись п.1 ч.3 ст.132, ст.ст.177, 178, 179, 183, 184, 194, ч.2 ст.376КПК України, слідчий суддя,

постановила:

Клопотання слідчого про застосування підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відхилити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2

- прибувати на першу вимогу до слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця роботи та проживання

Встановити строк дії обов`язків до 04 лютого 2020 року (включно).
Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили з моменту її проголошення і підлягає негайному виконанню.

Повний текст ухвали проголошено о 12 годині 35 хвилин 24 грудня 2019року.

Слідчий суддяОСОБА_1