Справа № 128/626/18
ВИРОК
Іменем України
18 грудня 2019 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області
в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4

за участю:

обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9

представника потерпілих ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці кримінальне провадження № 0000030 про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Вінницької області Тульчинського району, с. Холодівка, українця, громадянина України, одруженого, працюючого охоронником ПП «Малі Крушлинці», освіта вища, жителя АДРЕСА_1 , раніше в силу ст. 89 КК України несудимого

за ч.2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
26.01.2018 року, близько 19 год. 20 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем «ВАЗ 21104», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Гагаріна в с. Агрономічне, Вінницького району Вінницької області, в напрямку виїзду із села, біля будинку № 41, перевищивши максимально допустиму швидкість в момент об`єктивної появи в полі зору пішохода ОСОБА_11 , яка рухалась по краю проїзної частини у попутному із автомобілем напрямку, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, не дотримався безпечного бокового інтервалу із пішоходом, внаслідок чого допустив наїзд на останню.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_11 від отриманих травм померла в автомобілі швидкої допомоги по дорозі до лікарні.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 94 від 01.03.2018 року, пішохід ОСОБА_11 отримала тілесні ушкодження у вигляді сполучної травми тіла: відкритої черепно-мозкової травми (забито-рвані рани на голові, субарахноїдальні крововиливи, крововиливи в шлуночкову систему головного мозку); закритої тупої травми грудей (крововиливи в м`які тканини грудей, переломи ребер з обох сторін по декільком анатомічним лініям, перелом грудини, розрив верхньої долі правої легені, забій легень); травматичної ампутація лівої гомілки; синців, саден та забитих ран на кінцівках, що виникли від дії тупого твердого предмету, можливо за обставин ДТП, має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, яке небезпечне для життя в момент спричинення та стоїть в причинному зв`язку зі смертю. Смерть ОСОБА_11 настала від сполучної травми тіла, що ускладнилась комбінованим (травматичним та геморагічним шоком). Між сполучною травмою тіла і смертю ОСОБА_11 є причинний зв`язок. При судово-токсикологічній експертизі крові трупа ОСОБА_11 етилового спирту не виявлено, що свідчить про тверезий її стан на час настання смерті. Враховуючи характер та локалізацію тілесних ушкоджень, виявлених на трупі ОСОБА_11 , можливо припустити, що під час первинного контакту, потерпіла була звернута до транспортного засобу задньою та, частково, лівою бічною поверхнею. Також можна припустити те, що первинний контакт з транспортним засобом відбувся в ділянці задньої поверхні лівої гомілки.

Згідно із висновком експертизи технічного стану транспортного засобу № 88а від 07.02.2018 року на момент експертного огляду робоча гальмівна система та рульове керування автомобіля «ВАЗ 21104», державний номерний знак НОМЕР_1 знаходиться у працездатному стані. У деталях та вузлах робочої гальмівної системи та рульового керування автомобіля «ВАЗ 21104» державний номерний знак НОМЕР_1 на момент експертного огляду експлуатаційних несправностей, які б виникли до ДТП та могли впливати на можливий некерований рух та керованість даного автомобіля до початку розвитку події ДТП, не виявлено.

Відповідно до висновку транспортно-трасологічної експертизи № 89а від 02.02.2018 року наїзд автомобіля «ВАЗ 21104», державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 на пішохода ОСОБА_11 стався по вул. Гагаріна в с. Агрономічне, Вінницького району Вінницької області, перед початком осипу скла на правій смузі руху по напрямку руху автомобіля «ВАЗ 21104», державний номерний знак НОМЕР_1 .

Згідно із висновком автотехнічної експертизи № 90а від 05.02 2018 року у дорожній ситуації, що склалася, дії водія автомобіля «ВАЗ 21104», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , з технічної точки зору, регламентувались вимогами п.п. 12.3,12.4, 13.1 ПДР України. Швидкість руху автомобіля «ВАЗ 21104», яка відповідає довжині слідів гальмування, становила 63,2....74,7км/год. у дорожній ситуації, що склалася, водій автомобіля «ВАЗ 21104», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , мав технічну можливість попередити наїзд на пішохода шляхом виконання вимог п.п. 12.3,12.4, 13.1 ПДР України. У дорожній ситуації, що склалася, в діях водія ОСОБА_5 вбачається невідповідність вимогам п.п. 12.3,12.4, 13.1 ПДР України, які з технічної точки зору знаходяться у причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди.

Водій ОСОБА_5 за вищевикладених обставин порушив вимоги п.п. 2.9 (а), 12.3, 12.4, 13.1 ПДР України, відповідно до яких:

п.2.9 (а) - «Водієві забороняється: - керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних та токсичних речовин»;

п. 12.3 - «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди»;

п. 12.4 - «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.»;

п. 13.1 - «Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу».

Порушення водієм ОСОБА_5 вимог п.п. 2.9(а), 12.3, 12.4, 13.1 ПДР України перебуває у причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди, а саме: із спричиненням смерті пішохода ОСОБА_11 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому правопорушенні визнав повністю, пояснивши, що 26.01.2018 року він разом зі своїми товаришами розпивали спиртні напої, випили приблизно 1 літр горілки на 4-х чоловік. Згодом вирішили поїхати по цигарки на автомобілі його друга. Він сів за кермо, проїжджаючи по вул. Гагаріна в с. Агрономічне, Вінницького району Вінницької області, не помітив на узбіччі дороги жінку з велосипедом, вона рухалася по краю проїзної частини дороги, та допустив наїзд на неї, одразу ж зупинився, надавав допомогу. Його родичі допомагали організовувати похорон, давали гроші потерпілим, біля 9 тисяч доларів США. Про скоєне він дуже жалкує, кається у скоєному, приносить свої співчуття родичам померлої, просить у них вибачення, а суд - про несувору міру покарання. На даний час ним повністю відшкодована шкода всім потерпілим, а саме: в сумі 18 тисяч доларів США, вони до нього не мають ніяких претензій, про що надали відповідну розписку.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні показала, що являється сестрою загиблої. В той день їй зателефонував слідчий та інша сестра, повідомили про смерть ОСОБА_12 . При вирішенні питання про призначення покарання обвинуваченому, вона покладається на розсуд суду, претензій до останнього не має.

Потерпіла ОСОБА_7 суду показала, що вона являється сестрою по матері загиблої ОСОБА_11 . 26.01.2018 року їй зателефонувала сестра та повідомила, що сталася ДТП, в результаті якої ОСОБА_12 загинула. Внаслідок ДТП вона втратила сестру, діти якої залишися без матері, вона водила їх до психологів і на даний час піклується про них. Обвинуваченим їй повністю відшкодована завдана шкода, претензій вона до нього не має та просить покарати його згідно закону.

Потерпіла ОСОБА_8 суду показала, що є матір`ю ОСОБА_13 , яка була старшою її дочкою. Про ДТП, в якій загинула ОСОБА_12 , їй повідомила інша дочка. В ОСОБА_12 залишилося двоє дітей 11 і 13 років, які на даний час проживають разом з нею; молодша дитина хвора на цукровий діабет. Обвинуваченим їй повністю відшкодована завдана шкода, претензій вона до нього не має та просить покарати його на розсуд суду.

Потерпіла ОСОБА_9 суду показала, що являється сестрою ОСОБА_14 . Про ДТП їй повідомили працівники «швидкої допомоги». Обвинуваченим їй повністю відшкодована завдана шкода, претензій вона до нього не має та просить покарати його на розсуд суду.

Враховуючи клопотання учасників судового провадження про недоцільність дослідження тих обставин, які ніким не оспорюються, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав за необхідне обмежитися допитом обвинуваченого, потерпілих та дослідженням доказів, характеризуючих особу обвинуваченого, доказів на підтвердження наявності речових доказів та судових витрат і при цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 правильно розуміє зміст цих обставин, у суду немає сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснено, що в такому випадку він буде позбавлений можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

На думку суду дії обвинуваченого ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого та дана кваліфікація знайшла своє підтвердження в ході досудового та судового слідства.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого правопорушення, що відповідно до ст. 12 КК України воно відноситься до категорії тяжких, згідно ч.3 ст.25 КК України є необережним; особу винного, те, що він раніше в силу ст. 89 КК України несудимий; на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває; позитивно характеризується за місцем проживання, повне відшкодування завданого збитку; думку потерпілих щодо міри покарання обвинуваченому, згідно якої вони покладаються на розсуд суду.

Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, суд встановив: щире каяття, визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину та повне відшкодування завданого збитку.

Обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого, суд встановив: вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Сукупність даних про обставини вчинення правопорушення, особу винного, дають суду підстави вважати, що виправлення та перевиховання ОСОБА_5 можливе лише при ізоляції від суспільства і йому необхідно призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення у вигляді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами.

При цьому також суд враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, запобігання вчиненню нових злочинів.

При призначенні покарання ОСОБА_5 суд керується положенням п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 23.10.2003 року, згідно якого суди при призначенні
покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який
визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати
вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення
покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи
законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації
покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення
засудженого та попередження нових злочинів.
Відповідно до ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України.

Вирішуючи питання щодо цивільних позовів потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з того, що відповідно до ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Згідно норм КПК України, цивільний позов у кримінальній справі може бути пред`явлено лише на двох стадіях: під час досудового розслідування кримінального правопорушення, а також під час підготовчого судового засідання. У випадку пред`явлення цивільного позову під час судового розгляду кримінальної справи суд залишає позов без розгляду, що не позбавляє особу пред`явити той же позов у порядку цивільного судочинства (ч.7 ст. 128 КПК України).
Підготовче судове засідання по даному кримінальному провадженню було проведено 16.05.2018 року та призначено судовий розгляд на 29.05.2018 року. Потерпілими ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 цивільні позови були направлені поштою 01.06.2018 року та отримані канцелярією суду 04.06.2018 року, тобто після проведення підготовчого судового засідання.
Оскільки цивільні позови було подано під час судового слідства, тому їх слід залишити без розгляду.
Водночас, потерпілими ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 в судовому засіданні подано спільну заяву про залишення цивільних позовів до ОСОБА_5 без розгляду.

Вирішуючи питання щодо речових доказів, суд керується вимогами ст. 100 КПК України.

З обвинуваченого підлягають до стягнення судові витрати за проведення експертизи технічного стану транспортного засобу, судових транспортно трасологічної та автотехнічної експертиз.

Відповідно до ч.4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 30.01.2018 року накладено арешт на автомобіль «ВАЗ 21104», державний номерний знак НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_15 , жительці АДРЕСА_2 , що перебуває на території спецмайданчику ДП «Вінниця Інформ - Ресурси», що розташований за адресою: м. Вінниця, вул. Ботанічна, 28, а також на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на автомобіль «ВАЗ 21104», державний номерний знак НОМЕР_1 .

Оскільки вироком суду закінчується судовий розгляд кримінального провадження, одночасно з ухваленням судового рішення, суд вирішує питання про скасування арешту майна.

На підставі викладеного, керуючись ст. 257 ЦПК України, ст. ст. 100, 128, 174, 370, 373, 374, 376 КПК України,
ЗАСУДИВ:
Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) років 6 (шість) місяців з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України в строк відбування покарання ОСОБА_5 зарахувати строк попереднього ув`язнення з 27.01.2018 року по 29.01.2018 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди залишити без розгляду.
Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди залишити без розгляду.
Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди залишити без розгляду.
Речові докази:
автомобіль «ВАЗ 21104», державний номерний знак НОМЕР_1 , що перебуває на території спецмайданчику ДП «Вінниця Інформ - Ресурси», що розташований за адресою: м. Вінниця, вул. Ботанічна, 28 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на автомобіль «ВАЗ 21104», державний номерний знак НОМЕР_1 , що зберігається при матеріалах кримінального провадження повернути власнику ОСОБА_15 ;

светр темно синього кольору із візерунками, який належить ОСОБА_16 , пляшку із заднього сидіння автомобіля, чохол із підголовника сидіння водія, чохол із сидіння водія, чохол з керма автомобіля та дерев`яний коврик з сидіння водія, що передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Вінницького РВП ВВП ГУНП у Вінницькій області знищити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати за проведення експертизи технічного стану транспортного засобу, судових транспортно трасологічної та автотехнічної експертиз в розмірі 3003 грн. 00 коп.

Зняти арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 30.01.2018 року на автомобіль «ВАЗ 21104», державний номерний знак НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_15 , жительці АДРЕСА_2 , який перебуває на території спецмайданчику ДП «Вінниця Інформ - Ресурси», що розташований за адресою: м. Вінниця, вул. Ботанічна, 28, а також на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на автомобіль «ВАЗ 21104», державний номерний знак НОМЕР_1 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Суддя ОСОБА_1