Справа №745/937/19
Провадження №1-кп/745/19/2020
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2020 року смт. Сосниця

Сосницький районний суд Чернігівської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , його захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Сосниця кримінальне провадження №0000214 від 08.09.2019 року по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища міського типу Сосниця Чернігівської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ; українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, освіта професійно-технічна, не маючого на утриманні малолітніх дітей, не депутата, раніше не судимого,в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

08 вересня 2019 року, близько 08-ї години, ОСОБА_5 , перебуваючи на території господарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 ; на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин зі ОСОБА_4 умисно наніс не менше одного удару кулаком правої руки в область обличчя останнього, чим завдав ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді синця на повіках лівого ока та забою м`яких тканин в ділянці носа, які згідно з висновком експерта №117 від 28 вересня 2019 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не потягли за собою короткочасного розладу здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, не визнав, та показав, що ранком 08 вересня 2019 року він вирішив поговорити з потерпілим ОСОБА_4 за його поведінку, так як раніше був конфлікт у потерпілого з батьком обвинуваченого. Коли під`їхали до двору ОСОБА_4 , він складав дрова. Із самого початку ОСОБА_4 повів себе грубо та намагався вдарити його поліном по голові. Від удару він-Розум ухилився та з метою самозахисту наніс потерпілому удар. З метою самозахисту під час сварки, яку спровокував потерпілий, завдав тілесні ушкодження. В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 показав, що 08 вересня 2019 року, близько восьмої години, коли він вантажив дрова, до нього підійшов обвинувачений ОСОБА_5 та, спитавши прізвище, наніс йому удар правою рукою в обличчя від якого він упав. Потім обвинувачений наніс 2-3 удари ногами по тулубу та, придавивши його коліном до землі, завдав 5-6 ударів по обличчю. Внаслідок чого розбив губу, набив око та розбив ніс до крові. Під час нанесення ударів говорив, щоб він виставив його батьку могорич та вибачився.

Стороною обвинувачення напідтвердження винуватостіОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченогоч. 1 ст. 125 КК України, надані, а судом дослідженінаступні докази: висновок експерта №117 від 28 вересня 2019 року, з якого вбачається, що у ОСОБА_4 мають місце тілесні ушкодження у вигляді синця на повіках лівого ока та забою м`яких тканин в ділянці носа, (а.с. 122-124); протокол проведення слідчого експерименту від 21.10.2019 року та додаток до нього на диску DVD, згідно з яким потерпілий ОСОБА_4 добровільно надав показання та добровільно показав на місцевості обставини нанесення йому тілесних ушкоджень обвинуваченим ОСОБА_5 , (а.с. 128-131). З урахуванням викладеного, оцінивши надані сторонами кримінального провадження докази, кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_5 доведеною, а його дії вірно кваліфікованими за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, оскільки його вина в пред`явленому обвинуваченні повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду. Невизнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини в пред`явленому обвинуваченні суд розцінює як вибрану ним стратегію свого захисту. Проте така позиція обвинуваченого не знайшла свого підтвердження під час судового розгляду, зокрема, суперечить показанням самого обвинуваченого, наданим у судовому засіданні, а тому суд дає критичну оцінку позиції обвинуваченого. У відповідності до п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно з п. 3 - визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку, його матеріальний стан. Обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому, судом не встановлено. Обставин, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено. Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд, відповідно до вимог кримінального закону і передбачених ним санкцій, виходячи з принципів законності, справедливості та індивідуалізації покарання, згідно зі ст. 65 КК України бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, (форму вини, мотив, спосіб, характер вчиненого діяння, ступінь здійснення злочинного наміру, тяжкість наслідків), дані про особу обвинуваченого, його вік, сімейний та матеріальний стан, характеристику за місцем проживання, враховує висновок органу пробації, що характеризує особу обвинуваченого, його спосіб життя, середню ймовірність вчинення повторного правопорушення та середній рівень небезпеки для суспільства, вважає, що виправлення без позбавлення волі або обмеження волі можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, вважає за необхідне призначити покарання у виді громадських робіт в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України, яке на думку суду буде необхідне та достатнє для виправлення винного та попередження вчинення ним нових злочинів, відповідатиме принципам законності, справедливості обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не знаходить.

Цивільний позов не заявлявся. Процесуальні витрати та речові докази відсутні. Керуючись ст.ст. 368-370 , 374 КПК України, У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, і призначити йому покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Сосницький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, копію вироку надіслати не пізніше наступного дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1