Номер провадження: 11-кп/813/791/20
Номер справи місцевого суду: 519/399/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу першого заступника прокурора Одеської області ОСОБА_7 на вирок Южного міського суду Одеської області від 06.02.2019 року в кримінальному провадженні №0000071 від 04.03.2018 року, -
встановив:
оскаржуваним вироком суду:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маленки Володимирівської області Російської Федерації, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 06.02.2014 року Комінтернівським районним судом Одеської області за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 гривень;
- 26.06.2017 року Южним міським судом Одеської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.190, ч.1 ст.309, ч.2 ст.309 КК України до 3 років позбавлення волі з застосуванням ст.75 КК України строком на три роки.
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України та йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком 2 (два) роки, на підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Южного міського суду Одеської області від 26.06.2017 року у виді 1 (одного) року 3 (трьох) місяців позбавлення волі та остаточно ОСОБА_8 визначено покарання у виді 3 (трьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.
На підставі ч.3 ст.72 КК України покарання у виді штрафу у сумі 850 грн. за вироком Комінтернівського районного суду Одеської області від 06.02.2014 року у відношенні ОСОБА_8 за ст.185 ч.1 КК України підлягає самостійному виконанню.
ОСОБА_8 взято під варту із залу суду.
Строк відбуття покарання ОСОБА_8 визначено рахувати з 06.02.2019 року, зараховано у строк відбуття покарання ОСОБА_8 строк тримання під вартою з 12.08.2015 року по 11.12.2015 року включно.
Стягнуто з ОСОБА_8 процесуальні витрати із залучення спеціаліста на користь держави в розмірі 572,00 грн. за проведення експертизи зброї.
Вироком суду вирішено питання про долю речових доказів у кримінальному провадженні.
Згідно з оскаржуваним вироком суду, обвинувачений ОСОБА_8 визнаний винним в тому, що він, у невстановлені досудовим розслідуванням та судовим слідством дату та час, неподалік від фактичного місця мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , знайшов виготовлений саморобним ливарним шляхом кастет, який відноситься до категорії кримінальної не клинкової холодної зброї ударно-дробильної дії, після чого, 04.03.2018 року біля 12.00 год. ОСОБА_8 , тримаючи при собі у лівої внутрішньої кишені вдягнутої на нього чорної куртки саморобний кастет, без передбаченого законом дозволу, прослідував до будинку АДРЕСА_3 , де був зупинений співробітниками поліції. Надалі зазначений саморобний кастет, який відноситься до категорії кримінальної не клинкової холодної зброї ударно-дробильної дії, оглядом місця події, був вилучений з лівої внутрішньої кишені одягнутої на нього чорної куртки.
Не погоджуючись з вироком суду перший заступник прокурора Одеської області ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи доведеності вини засудженого у вчиненому кримінальному правопорушенні, просив вирок суду першої інстанції змінити, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, та виключити з резолютивної частини вироку посилання на застосування вимог ч. 3 ст. 72 КК України щодо самостійного виконання покарання у виді штрафу за вироком Комінтернівського районного суду Одеської області від 06.02.2014 року стосовно ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 185 КК України. Так, прокурор вказує, що ОСОБА_8 засуджено до покарання із застосуванням ст. 71 КК України та на підставі ч. 3 ст. 72 КК України для самостійного виконання приєднано покарання у виді штрафу за вироком Комінтернівського районного суду Одеської області від 06.02.2014 року стосовно ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 185 КК України, однак суд першої інстанції не врахував справу №5-324кс15 Верховного Суду України на засіданні Судової палати у кримінальних справах 24.12.2015 року, та не звернув уваги на те, що строк давності виконання вироку Комінтернівського районного суду Одеської області від 06.02.2014 року закінчився. Також, прокурор стверджує, що судом не враховані вимоги ст. 80 КК України, у зв`язку з чим судом не взято до уваги, що відповідно до вироку Южного міського суду Одеської області від 26.06.2017 року засуджений вчинив ряд злочинів середньої тяжкості 07.08.2014 року, а разом з тим, строк давності виконання вироку Комінтернівського районного суду Одеської області від 06.02.2014 року щодо сплати штрафу закінчився 07.08.2016 року. При цьому, прокурор вказав, що будь-яких доказів, які могли свідчити про ухилення ОСОБА_8 від сплати штрафу за вказаним вироком, судом не наведено, а також не зазначено у рішенні обставин, які б зупиняли або переривали перебіг давності виконання попереднього вироку від 06.02.2014 року. Разом з цим, прокурор вказав, що згідно ч. 2 ст. 90 КК України якщо вирок не було виконано, судимість погашається після закінчення строків давності виконання вироку, у зв`язку з цим, призначаючи покарання ОСОБА_8 суд першої інстанції необґрунтовано застосував положення ч. 3 ст. 72 КК України.
Інші учасники кримінального провадження вирок суду не оскаржували.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, яка частково підтримала апеляційну скаргу, просила скасувати оскаржений вирок та закрити провадження у зв`язку зі смертю обвинуваченого; вивчивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги; провівши судові дебати; апеляційний суд приходить до висновку про таке.
12 жовтня 2019 року з ДУ "Одеський слідчий ізолятор" на адресу Одеського апеляційного суду надійшло свідоцтво про смерть ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до п.5 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо помер підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, заяви щодо реабілітації померлого ОСОБА_8 до суду апеляційної інстанції не надходили, тому підстави здійснення провадження для реабілітації померлого відсутні.
Згідно ч.1 ст. 417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

За таких обставин апеляційна скарга підлягають частковому задоволенню, а вирок стосовно ОСОБА_8 скасуванню, кримінальне провадження відносно нього на підставі п. 5 ч. 1 ст.284, ст.417 КПК України слід закрити, у зв`язку зі смертю обвинуваченого.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 284, 404, 405, 407, 417, апеляційний суд, -

постановив:
Вирок Южного міського суду Одеської області від 06.02.2019 року, відносно ОСОБА_8 , за ч.2 ст. 263 КК України скасувати, кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 , за ч.2 ст. 263 КК України відповідно до п. 5 ч.1 ст. 284, ст. 417 КПК України закрити у зв`язку із смертю обвинуваченого.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 3 (трьох) місяців з дня її проголошення.

Судді Одеського апеляційного суду:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4