Провадження № 11-кп/4820/484/20
Справа № 686/8458/20 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія : ухвала суду Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
перекладача ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8
захисника ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 25 травня 2020 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 25 травня 2020 року продовжено дію обраного під час досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.189 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою по 23 липня 2020 року включно.

Продовжуючи дію запобіжного заходу, місцевий суд мотивував своє рішення тим, що ОСОБА_8 є громадянином іншої держави, не має постійного місця проживання в Україні, врахував тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_8 може переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню, чи вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто, вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою, захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати її, постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Свої вимоги аргументує тим, що прокурором не надано будь-яких доказів, що ОСОБА_8 має намір ухилятися від суду, а також інших ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Вказує, що, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, його підзахисний жодним чином не перешкоджав встановленню істини, і не має такого наміру, так як на всі запитання, які йому ставилися та будуть ставитися, він дає та буде давати правдиві показання.

Також, на думку апелянта, суд першої інстанції мав би розглянути можливість застосування до ОСОБА_8 інших (альтернативних) запобіжних заходів, таких як особисте зобов`язання або домашній арешт.

Заслухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення з коротким викладом доводів апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого та його захисника на підтримку поданої апеляційної скарги з мотивів наведених у ній, думку прокурора про законність та обґрунтованість ухвали суду та безпідставність доводів сторони захисту, перевіривши судове рішення в межах апеляційної скарги та обговоривши її доводи, вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст.199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та подовження строку під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Тримання під вартою та продовження строку такого тримання може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

На думку колегії суддів, ухвала місцевого суду відповідає зазначеним критеріям.

Враховуючи, що запобіжний захід у виді тримання під вартою обраний обвинуваченому раніше і на теперішній час обставини, які були враховані при обранні запобіжного заходу, не змінились, тому і заявлені ризики не зменшилися.

Таким чином, наявність ризиків у межах кримінального провадження, ґрунтується на реальних фактичних даних, наведених прокурором у поданому клопотанні та доведених в судовому засіданні першої та апеляційної інстанцій.

Доводи апеляційної скарги сторони захисту стосовно того, що суд не розглянув можливість застосування відносно обвинуваченого альтернативних запобіжних заходів та не врахував дані про його особу, є безпідставними, оскільки, приймаючи рішення про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд тим самим виключив можливість застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів, через неспроможність їх забезпечити належну процесуальну поведінку під час розгляду кримінального провадження, з чим і погоджується колегія суддів.

Отже потреба в обмеженні права на особисту свободу обвинуваченого шляхом продовження останньому найсуворішого виду запобіжного заходу, є виправданою.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити місцевому суду ухвалити законне та вмотивоване рішення, колегією суддів не виявлено, а наведені в апеляційній скарзі доводи не є достатніми для скасування оскаржуваної ухвали.

У зв`язку із наведеним, керуючись ст.ст.405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,
п о с т а н о в и л а :
Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 25 травня 2020 року, якою обвинуваченому ОСОБА_8 продовжено строк тримання під вартою по 23 липня 2020 року включно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4