печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 травня 2020 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_2 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 00000918 від 30.04.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:
05 травня 2020 року до провадження слідчого судді надійшло клопотання слідчого Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_2 , яке погоджено прокурором військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_3 про накладення арешту на речовий доказ, а саме автомобіль «Skoda Octavia» р.н. НОМЕР_1 , що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого 28.09.2017 сервісним центром 8043, належить Департаменту господарського забезпечення СЛУ, зареєстрованого за адресою вул. Золотоворітська, 5, м. Київ; на речовий доказ велосипед «MARIN AXC10», що належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 , встановивши заборону власнику та іншим особам на відчуження, розпорядження та/або користування арештованим майном.

До судового засідання учасники провадження не з`явилися. Слідчий направив на адресу суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності, доводи клопотання підтримує в повному обсязі. Тому слідчий суддя розглянув вказане клопотання у відсутність слідчого та власника майна.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про повернення клопотання прокуророві для усунення недоліків відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України, виходячи з такого.

З матеріалів клопотання вбачається, що метою накладення арешту є забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Враховуючи те, що у вказаному кримінальному провадженні володільці майна - Департамент господарського забезпечення СБУ, ОСОБА_4 не мають процесуального статусу особи підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, тобто є третіми особами у розумінні положень ч. 1, 2 ст. 64-2 КПК України, то з таким клопотання про накладення арешту може звернутись лише прокурор, а не слідчий.

Отже, за таких обставин, зазначене клопотання подане не уповноваженою особою, у зв`язку з чим клопотання задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170-172, 309 КПК України,-

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання слідчого Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_2 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 00000918 від 30.04.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України - відмовити .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1