Дата документу 15.01.2020 Справа № 554/248/20
Провадження № 1кс/554/993/2020
У Х В А Л А
іменем України
15 січня 2020 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві клопотання слідчого СВ відділення поліції № 2 Полтавського відділу поліції ГУНП в Полтавській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Полтавської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000044 від 13 січня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

14 січня 2020 року до Октябрського районного суду м.Полтави надійшло вищевказане клопотання слідчого про накладення арешту у виді заборони використання та відчуження посвідчення водія НОМЕР_1 , вилученого під час огляду 13 січня 2020 року, до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Клопотання обґрунтоване тим, що 13.01.2020 року близько 13.00 години за адресою: АДРЕСА_1 під час перевірки документів у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлено факт використання підробленого водійського посвідчення НОМЕР_1 .

Відомості про дану подію були внесені до ЄРДР за №0000044 від 13.01.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3ст.358 КК України.

13 січня 2020 року під час огляду, проведеного за адресою: м.Полтава, вул.Сакко, 37, у гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було вилучено посвідчення водія НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_6 , а на фотознімку зображений ОСОБА_5 (дане посвідчення ОСОБА_5 пред`явив співробітникам патрульної поліції).

14 січня 2020 року постановою слідчого вищевказане посвідчення було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000044.

Беручи до уваги, що вилучене майно має значення речового доказу по кримінальному провадженню, необхідним є належне збереження речового доказу з метою проведення необхідних слідчих дій та експертних досліджень, запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, а також вилучення речового доказу, так як є предметом вчинення злочину, тому слідчий просить накласти арешт на вказане майно та задовольнити клопотання.

У судове засідання слідчий ОСОБА_3 не з`явилась, надавши до суду заяву про розгляд клопотання без її участі. У заяві зазначила, що клопотання підтримує в повному обсязі, просить задовольнити.

Від ОСОБА_5 надійшла заява про розгляд клопотання без його участі, проти арешту майна не заперечував.

Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, що визначено ч.1 ст.172 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється, оскільки в судове засідання не прибули всі особи, які беруть участь у судовому провадженні.

Слідчий суддя, дослідивши надані докази, вважає, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню з таких підстав.

Установлено, що в провадженні ВП №2 Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000044 від 13 січня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

З копії витягу з ЄРДР вбачається, що 13.01.2020 року близько 13.00 години за адресою: АДРЕСА_1 під час перевірки документів у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлено факт використання підробленого водійського посвідчення НОМЕР_1 .

На обґрунтування доводів клопотання слідчим долучені копії рапорту про вчинене кримінальне правопорушення від 13 січня 2020 року, пояснень ОСОБА_5 , протоколу огляду від 13 січня 2020 року, якими у сукупності підтверджуються викладені слідчим обставини.

З копії протоколу огляду від 13 січня 2020 року вбачається, що під час огляду за адресою : АДРЕСА_1 у гр. ОСОБА_5 було вилучено посвідчення водія НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_6 , яке ОСОБА_5 пред`явив співробітникам патрульної поліції.

Відповідно до ч.5 ст.237 КПК України при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Усі вилучені речі і документи підлягають негайному огляду і опечатуванню із завіренням підписами осіб, які брали участь у проведенні огляду. У разі якщо огляд речей і документів на місці здійснити неможливо або їх огляд пов`язаний з ускладненнями, вони тимчасово опечатуються і зберігаються у такому вигляді доти, доки не буде здійснено їх остаточні огляд і опечатування.

Зі змісту ч.7 ст.237 КПК України вбачається, що вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Згідно з п.7 ч.2 ст.131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч.5 ст.132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути повернуто особі, у якої його було вилучено, що встановлено ч.5 ст. 171 КПК України.

Відповідно п.п. 1, 2, 5, 6 ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого,засудженого, третіх осіб.

Частиною 1 ст.173 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Слідчим доведено, що виявлене та вилучене під час огляду 13 січня 2020 року посвідчення водія НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_6 має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, об`єктом кримінально протиправних дій, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Крім того, постановою слідчого зазначене водійське посвідчення визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000044.

Таким чином, посвідчення водія НОМЕР_1 підлягає арешту з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчим у клопотанні доведено необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна шляхом позбавлення права на його відчуження, розпорядження та користування. При цьому враховує можливість використання його як доказу в даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Таким чином, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання про арешт майна підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 98, 131, 132, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене під час огляду 13 січня 2020 року у гр. ОСОБА_5 , а саме на посвідчення водія НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_6 , шляхом позбавлення права відчуження та використання до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого перебувають матеріали кримінального провадження №0000044, слідчого СВ відділення поліції №2 Полтавського відділу поліції ГУНП в Полтавській області майора поліції ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1