справа № 642/3949/19
провадження № 1-кп/642/645/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2019 року м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

судді ОСОБА_2

судді ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю:

прокурора ОСОБА_5

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

потерпілої ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кісловодськ, Ставропільського краю, РФ, громадянина України, який має середню освіту, не працюючого, перебуває у цивільному шлюбі, має малолітню дитину, який не має місця реєстрації та постійного місця мешкання, раніше в силу ст.89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 близько 20 годині 05 хвилини 24 лютого 2019 року, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився в районі шляхопроводу «Магомет Караєва», що розташований по вулиці Полтавський Шлях в місті Харкові, у якого виник злочинний умисел спрямований на розбійний напад, де діючи із корисливих мотивів, переслідуючи злочинний умисел, направлений на розбійний напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, підійшов справа до раніше невідомої йому потерпілої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка йшла йому на зустріч та без попередження наніс їй один удар в задню частину голови, після цього зробив крок назад, подивився їй в очі та наніс 2 удари кулаком правої руки в обличчя, внаслідок чого потерпіла втратила свідомість та впала на землю обличчям до гори. Потім, ОСОБА_7 продовжуючи свій злочинний умисел, наклонився до потерпілої та наніс їй ще один удар кулаком правої руки в голову в область обличчя, чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 , згідно висновку судово-медичної експертизи №12-12/140-А/19 від 19.03.2019, тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми з наявністю синців, саден і забитої рани на обличчі, пластинчастих субдуральних крововиливів обох гемисфер, контузіонних вогнищ лобових і скроневих частин, забиття головного мозку, яка за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя, відповідно до п.п. 2.1.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року. Після чого, ОСОБА_7 незаконно, відкрито, заволодів майном потерпілої ОСОБА_8 , а саме: зняв із лівого плеча потерпілої жіночу сумку ТМ «Michael Kors», виробництва Китай, чорного кольору із шкірозамінника на одне велике відділення, що закривається на змійку, яка обладнана однією ручкою через плече, вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №9415 від 10.05.2019 436,50 гривень, в якій знаходилося наступне майно: таблетки «Фаніган №100», вартість яких згідно з висновку вказаної судово-товарознавчої експертизи - 24,30 гривень; трава «Шрот Росторопші 100 грам», вартість якої згідно з висновку вказаної судово-товарознавчої експертизи - 13,75 гривень; 10 курячих яєць «С-1», вартість яких згідно з висновку вказаної судово-товарознавчої експертизи - 23,50 гривень; мобільний телефон марки «Meizu m6T», в корпусі чорно кольору, імеі: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , вартість якого згідно з висновку вказаної судово-товарознавчої експертизи 2528,10 гривень, в якому знаходилися сім-картка мобільного оператора «Лайфселл» на рахунку якої грошових коштів не було та цінності для потерпілої не складає; блютуз-гарнітура марки «Remax Т8 Bluetooth Headset», вартість якої згідно з висновку вказаної судово-товарознавчої експертизи 285,00 гривень; зарядний пристрій до блютуз-гарнітури марки «Remax Т8 Bluetooth Headset», вартість якого згідно з висновку вказаної судово-товарознавчої експертизи 57,00 гривень; навушники марки «Aspor high Fidelity Stereo earphone», вартість яких згідно з висновку вказаної судово-товарознавчої експертизи 152,00 гривень; чотири пари нових жіночих шкарпеток ТМ «Житомирські», вартість яких згідно з висновку вказаної судово-товарознавчої експертизи - 108,00 гривень; гаманець жіночий ТМ «KARYA» із натуральної шкіри, червоного кольору лаковий, на три відділення, вартість якого згідно з висновку вказаної судово-товарознавчої експертизи - 440,00 гривень, в якому знаходилися грошові кошти в сумі 120,00 гривень. Після чого ОСОБА_7 з викраденим майном з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 4188 гривень 15 копійок.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину в пред`явленому йому звинуваченні не визнав та зазначив, що 24.02.2019 року він сидів вдома і до нього прийшов друг ОСОБА_9 , який поцікавився, чим ОСОБА_7 планує займатись. ОСОБА_7 сказав, що спочатку їде на Холодну Гору до друга, а потім зустрічається із дівчиною на Центральному ринку. ОСОБА_9 напросився їхати разом із ОСОБА_7 , хоча останній цього не хотів, адже у нього була запланована зустріч із подругою. Однак вони поїхали вдвох, на метро вони доїхали до Холодної Гори, вийшли з метро, погуляли, випили по пляшці пива і направились у бік Центрального Ринка. ОСОБА_7 зазначив, що він попередив ОСОБА_9 , що буде повертати наліво на Центральному ринку, а його може направити до «Зірки». ОСОБА_7 зазначив, що, коли він та ОСОБА_9 спускались мостом, їм назустріч йшла жінка у чорній куртці із сумкою в руках. ОСОБА_7 зазначив, що він обійшов жінку з лівого боку, відійшов від неї приблизно на 3 метри, почув звук удару, розвернувся і побачив, що жінка лежить на землі. Тоді ОСОБА_7 запитав у ОСОБА_9 , що той зробив, однак останній схопив сумку і сказав бігти. Вони побігли в сторону Південного Вокзалу. ОСОБА_7 зазначив, що ОСОБА_9 просив його потримати сумку, потім ОСОБА_9 достав із сумки чорний телефон, гаманець, гроші і поклав у кишеню своєї сірої куртки, поки вони їхали, а сумку викинув. Пояснив що на прохання ОСОБА_9 ніс сумку потерпілої на плечі однак для чого він це зробив пояснити не зміг. ОСОБА_7 стверджує, що він не брав телефон, нікого не просив продати телефон. Наступного дня після цих подій ОСОБА_9 прийшов до ОСОБА_7 . За словами останнього, йому вже було нецікаво спілкуватись із ОСОБА_9 після того, що відбулось. ОСОБА_9 розпочав розповідати ОСОБА_7 про те, що, поки він спав або його молодша сестра, або його мати взяла телефон, розповів про якісь гроші. Але ОСОБА_7 , за його словами, вже було нецікаво чути про це. ОСОБА_7 зазначив, що після цього більше не спілкувався із ОСОБА_9 , більше не гуляв на Холодній Горі, працював на Баварії, а гуляв на Центральному ринку. ОСОБА_7 зазначив, що згодом, одного разу, коли він був у мами, і збирався зранку, приблизно о 06 годині, на роботу, пролунав дзвінок у двері. З вікна кухні ОСОБА_7 побачив внизу біля під`їзда ОСОБА_9 разом з двома іншими хлопцями. Бурий зазначив, що тривалий час назад у нього був перелом правої руки, у зв`язку із чим він не може наносити удар цією рукою. Цивільний позов потерпілої не визнає.

Допитані в судовому засіданні за клопотанням сторін кримінального провадження свідки пояснили:

- свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні пояснила, що ІНФОРМАЦІЯ_3 у неї народився син ОСОБА_7 . У нього при народженні була родова травма, поставили діагноз судорожна готовність. Зазначає, що вони перебували під наглядом у лікаря, робили енцефалограму, про що маються довідки лікарів. Він спостерігався в Інституті, на території 15-ої лікарні. ОСОБА_10 зазначила також, що у її сина був перелом кисті правої руки у більш дорослому віці, у зв`язку із чим він не може стискати кулак, оскільки права рука у нього слабка;
- свідок ОСОБА_9 допитаний в режимі відеоконференції зазначив, що він разом із ОСОБА_7 йшли біля Південного Вокзалу, на мосту Магомета Караєва, рухались у бік метро, приблизно о 20 годині. ОСОБА_9 , за його словами, йшов зліва, а ОСОБА_7 справа. Назустріч їм йшла жінка. ОСОБА_9 зазначив, що ОСОБА_7 вдарив жінку кулаком по потилиці, після чого остання впала, потім він наніс удар кулаком правої руки в обличчя, а потім він забрав її сумку і побіг. ОСОБА_9 зазначив, що він стояв приблизно на відстані трьох-чотирьох метрів від жінки та ОСОБА_7 , що він спочатку зупинився, а потім також побіг. В подальшому ОСОБА_7 , за словами ОСОБА_9 , зупинився, витягнув все із сумки, однак нічого не пояснив ОСОБА_9 , у зв`язку із чим він так зробив. Сумку ОСОБА_7 забрав із собою. ОСОБА_9 бачив, що у сумці був пакет, гаманець, телефон чорного кольору. ОСОБА_9 зазначив, що жодних ударів, тілесних ушкоджень потерпілій він не завдавав. ОСОБА_9 пояснив, що ОСОБА_7 був знайомий з його сестрою. Про те, що ОСОБА_7 передавав телефон сестрі ОСОБА_9 , останньому стало відомо вже після того, як він повернувся додому. ОСОБА_9 зазначив, що під час досудового розслідування він проходив впізнання, підписував відповідний протокол. Повідомив, що слідчий йому сказав, що він буде проходити свідком по цій справі. ОСОБА_9 зазначив, що не пам`ятає, щоб у ОСОБА_7 були якісь рани після нанесення ним ударів потерпілій;

- свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні пояснила, що взимку до неї прийшли дві дівчини ОСОБА_12 та її подруга ОСОБА_13 . За її словами, ОСОБА_14 вона знає давно, оскільки працювала з її матір`ю у дитячому садку: її мати була поваром, а ОСОБА_11 - помічником повара. Дівчата сказали, що вони знайшли мобільний телефон, що бабуся її подруги захворіла та лежала у лікарні з виразкою, у зв`язку із її лікуванням потрібні були гроші. Тому ОСОБА_14 попросила ОСОБА_11 допомогти їм закласти телефон, адже вони неповнолітні. Тоді ОСОБА_11 разом з дівчатами пішла у магазин "Ровесник" (розташовано на Нових домах), де вона під своє прізвище заклала мобільний телефон, за який отримала 200 грн., які віддала дівчатам. Вони розійшлись. ОСОБА_9 це брат ОСОБА_15 , за словами ОСОБА_11 ;

- свідок ОСОБА_16 у судовому засіданні пояснив, що на початку року, приблизно у лютому-березні до нього прийшли 2 дівчини (одна світла, інша темна) у віці 16-18 років і запропонували придбати мобільний телефон Meizu М 6 Pro. Однак ОСОБА_16 сказав їм, що не буде купувати мобільний телефон у неповнолітніх, без документів, щоб вони привели маму або тата. Потім дівчата привели жінку ( ОСОБА_16 не було відомо, чи то їхня мати, чи ні). ОСОБА_16 зазначив, що взяв у жінки документи, склав закупочний акт, віддав гроші, забрав телефон. За його словами, телефон згодом був реалізований;

- свідок ОСОБА_17 у судовому засіданні пояснила, що вона разом зі своєю подругою ОСОБА_18 були вдома, це були зимові канікули. ОСОБА_17 зателефонував ОСОБА_19 і попросив підійти до під`їзду, що вони з ОСОБА_18 і зробили. Коли вони підійшли до його під`їзду, вийшов ОСОБА_20 , віддав дівчатам телефон сенсорний Meizu і попросив його здати, оскільки у нього було погане самопочуття і сам він не міг цього зробити. ОСОБА_17 разом зі своєю подругою пішли до магазину «Ровесник», однак там їм сказали, що не приймуть телефон, оскільки вони не повнолітні, у них не має паспорта. У дівчат на Комунальній була знайома ОСОБА_21 , яку вони попросили допомогти. Михайлова ОСОБА_22 пішла разом з дівчатами, допомогла закласти телефон. На скільки ОСОБА_17 пам`ятає,за телефон вони отримали близько 300 гривень. Потім вони пішли до магазину «Посад», що розташований біля школи № 78, де вони передали ОСОБА_7 гроші за телефон. ОСОБА_17 зазначила, що раніше ОСОБА_7 не звертався до неї із такими проханнями. Коли ОСОБА_17 поступив телефонний дзвінок від ОСОБА_7 , її брат ОСОБА_9 знаходився вдома. ОСОБА_17 нічого не казала своєму брату про цей телефонний дзвінок, оскільки її брат спав;

- свідок ОСОБА_23 у судовому засіданні пояснила, що 25.02.2019 р. о 08:30 год. її подрузі ОСОБА_24 подзвонив ОСОБА_19 та попросив, підійти до нього до під`їзду, забрати в нього телефон та здати його до ломбарду. Вони підійшли до під`їзду, ОСОБА_20 віддав мобільний телефон Мейзу чорного кольору з розбитим екраном, сказавши при цьому, що сам він не в змозі цього зробити, так як не може вийти з дому. ОСОБА_25 з подругою пішли до ломбарду «Ровесник» де їм відмовили у прийнятті телефону, посилаючись на те, що вони є неповнолітніми, в них відсутні паспорти. Тоді ОСОБА_26 вирішила подзвонити своїй знайомій ОСОБА_11 з проханням допомогти здати телефон до ломбарду, остання погодилась. ОСОБА_11 здала телефон до ломбарду, віддала їм 300 грн. Потім вони віддали 300 грн. ОСОБА_27 . Також зазначила, що з ОСОБА_28 вона була раніше знайома.

Відповідно до вимог ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання

Згідно до положень ст. 92 КПК України обов`язок доказування провини обвинуваченого покладається на слідчого та прокурора. На обґрунтування обвинувачення прокурором було суду надано кримінальне провадження і заявлено клопотання про огляд в судовому засіданні в якості доказів провини обвинуваченого протоколів слідчих дій, інших процесуальних документів, зазначених в реєстрі матеріалів досудового розслідування та висновків експертів, після дослідження яких, суд дійшов висновку, що незважаючи на невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_7 в інкримінованому злочині, його вина у скоєнні вищезазначених діянь знайшла своє підтвердження в судовому засіданні та підтверджується сукупністю наступних досліджених в судовому засіданні доказів:

- показаннями потерпілої ОСОБА_8 яка пояснила, що 24 лютого у неділю приблизно о 20 годині вона поверталась з роботи, спочатку зайшла в аптеку, потім в маркет, а потім вже додому. Вийшла на вул. Полтавський Шлях і йшла Холодногірською стороною по мосту. Побачила двох хлопців, подумала, що їй нестрашно йти. Коли потерпіла пройшла приблизно півмоста, хлопці пішли їй назустріч. Один був на зріст як потерпіла, за її словами, а інший трошки вище. Той, що був вище був одягнутий у куртку чорного кольору, а той, що нижче у світлішу куртку. Більше нікого з людей на мосту не було, за словами потерпілої. Першим повз потерпілу з правого боку пройшов той, що нижче, ОСОБА_9 , який зайшов їй за спину, а потім зрівнявся з нею інший. Вона отримала перший удар у ліву частину потилиці. Цей удар, за її словами, міг бути нанесений і ОСОБА_9 , оскільки ОСОБА_7 стояв збоку. А потім ОСОБА_7 глянув потерпілій в очі і розпочав наносити удари в обличчя. Були нанесені декілька ударів правою рукою у правий бік обличчя. ОСОБА_8 зазначила, що після ударів в обличчя вона втратила свідомість, а, коли прийшла до тями, навколо неї було багато людей, швидка допомога. Її сумка зникла. Сумка була чорного кольору зі шкіряного замінника. У сумці знаходились особисті речі: ліки: «Фаніган», трава розторопша, курячі яйця, гаманець шкіряний червоного кольору, мобільний телефон Meizu, Bluetooth-гарнітура, зарядний пристрій для Bluetooth -гарнітури, навушники, жіночі шкарпетки 4 пари, які вона купила для доньки, які коштували приблизно 50 грн. Потерпіла зазначила, що з усіх речей їй повернули лише побитий мобільний телефон. Після цих подій потерпілу направили у Харківську міську клінічну лікарню швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова, де вона проходила лікування протягом трьох тижнів. Також пояснила, що під час досудового розслідування вона разом із слідчим виходили на місце події, викликалась на допит, брала участь у впізнанні, під час якого вона чітко впізнала обвинуваченого ОСОБА_7 . Потерпіла зазначила, що обидва чоловіки були у стані алкогольного сп`яніння. Пояснила що не виключає що удар по потилиці їй міг завдати як ОСОБА_9 так і ОСОБА_7

- вищезазначеними поясненнями в судовому засіданні свідків: ОСОБА_11 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_23 .

Оцінюючи зазначені свідчення з огляду на вимоги ст.ст.85,86,87 КПК України суд вважає їх належними та допустимими, оскільки зазначені свідки послідовно давали аналогічні свідчення і протягом досудового слідства.

Аналізуючи показання свідка ОСОБА_10 матері обвинуваченого ОСОБА_7 , суд вважає, що її показання по своїй суті та змісту не доводять та не спростовують винуватість ОСОБА_7 у скоєнні інкримінованого йому злочину, а є такими що мають на меті допомогти обвинуваченому який є її рідним сином. Матеріалами справи жодними доказами не доведено таких пошкоджень руки у обвинуваченого які б перешкоджали йому завдавати удари правою рукою.
- заявою ОСОБА_8 від 24.02.2019 р., в якій зазначено, що 24.02.2019 р. в період часу біля 20-20.30 год. на мосту незнайомі відкрито заволоділи сумкою з особистими речами;

- протоколом огляду місця події від 24.02.2019 року та доданої до нього фото таблицею, відповідно до якого оглядався міст Магомеда Караєва по вул. Полтавський Шлях у м. Харків, під час якого виявлено та вилучено один змив на марлевому тампоні, який постановою про визнання речових доказів від 25.02.2019 р. визнаний речовим доказом та який вирішено зберігати в матеріалах справи;

- висновком судово-медичної експертизи №12-14/140-А/19 від 19.03.2019 р., відповідно до якого у зв`язку з подією, можливо, 24.02.19 р. у гр. ОСОБА_8 мала місце закрита черепно-мозкова травма з наявністю синців, спадин та з забитою раною на обличчі, пластинчатих субдуральних синців обох гемисфер, контузійних осередків лобних та скроневих часток, забиттям головного мозку. Травма голови утворилась від неодноразового впливу тупих твердих предметів з обмеженою травмуючою поверхнею, які не залишили в пошкодженнях ознак, за якими їх можна було ідентифікувати, могла виникнути при обставинах, викладених в постанові, відноситься до категорії тяжких тілесних пошкоджень по критерію небезпеки для життя (п.2.1.3 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень);
- протоколом огляду місця події від 05.03.2019 року та доданої до нього фото таблицею, відповідно до якого оглядався міст Магомеда Караєва по вул. Полтавський Шлях у м. Харків, під час якого виявлено та вилучено та скопійовано на ком пакт-диск файли відеозаписів з камер відео спостереження, який постановою про визнання речових доказів від 05.03.2019 р. визнаний речовим доказом;

- протоколом огляду диску та перегляду відеозапису від 05.03.2019 року;

- переглянутим у судовому засіданні диском «ЕМТЕС-DVD+R» із відео файлами з камер відео спостереження, що було скопійовано під час огляду місця події від 05.03.2019 р.;
- протоколом огляду місця події від 22.04.2019 р., відповідно до якого оглядалось приміщення магазину «Ровесник» за адресою: м. Харків, вул. Льва Ландау, 12 під час якого виявлено та вилучено закупний акт на ім`я ОСОБА_11 , про продаж мобільного телефону «Мейзу»;

- закупним актом на ім*я ОСОБА_11 , про продаж мобільного телефону «Мейзу»;

- протоколом огляду місця події від 22.04.2019 р., та доданої до нього фото таблицею, відповідно до якого оглядом місця подій є приміщення службового кабінету №25 Холодногірського ВП ГУНП в Хар. обл., в якому ОСОБА_29 добровільно видав мобільний телефон «Мейзу», який він придбав для власного користування в магазині «Ровесник» за адресою: м. Харків, вул. Льва Ландау, 12;

- постановою про визнання речових доказів від 22.04.2019 року, закупний акт та мобільний телефон «Мейзу» визнано речовими доказами;

- ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 24.04.2019 року накладено арешт на тимчасово вилучений закупочний акт та мобільний телефон «Meizu m6T», в корпусі чорно кольору, імеі: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 23.04.2019 року та доданої до нього фото таблицею, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_8 впізнала хлопця під номером 3 ( ОСОБА_9 ), який здійснив розбій відносно неї 24.02.2019 р. в період часу біля 20-20.30 год. на мосту;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 23.04.2019 року та доданої до нього фото таблицею, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_8 впізнала хлопця під номером 3 ( ОСОБА_7 ), який здійснив розбій відносно неї 24.02.2019 р. в період часу біля 20-20.30 год. на мосту коли цей хлопець після удару подивився їй в обличчя;

- висновком товарознавчої експертизи від 10.05.2019 року №9415, відповідно до якого загальна ринкова вартість наданого на дослідження майна, зазначеного в ухвалі, визначена з урахуванням зносу, станом на 24.02.2019, складала 4068,15 грн.;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 23.04.2019 року та доданої до нього фото таблицею, відповідно до якого свідок ОСОБА_9 показує місце на мосту «Магомета Караєва», що заходиться по вул. Полтавський Шлях в м. Харкові, де підозрюваний ОСОБА_7 підійшов до потерпілої ОСОБА_30 , напрямок звідки він йшов разом із підозрюваним ОСОБА_7 зі сторони Холодної Гори, напрямок звідки йшла потерпіла ОСОБА_8 по мосту зі сторони Південного Вокзалу. На статистові показує, як ОСОБА_7 наніс один удар кулаком правої руки в ліву частину обличчя потерпілої ОСОБА_8 і остання від удару впала назад на спину, після чого ОСОБА_7 забрав у останньої сумку з речами, показує куди пішов ОСОБА_7 після того, як заволодів сумкою потерпілої. Свідок ОСОБА_9 пішов слідом. Показує сходи, що знаходяться біля мосту «Могамета Караєва» куди пішов ОСОБА_7 , показує напрямок в сторону трамвайної зупинки «Макдональдс», куди пішов ОСОБА_7 , показує місце біля мосту, де підозрюваний ОСОБА_7 , викинув частину речей із сумки потерпілої ОСОБА_8 та напрямок в сторону трамвайної зупинки куди пішов останній;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 03.05.2019 року, доданої до нього фото таблицею та планом-схемою, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_8 показує на «Аптеку Низьких Цін», що знаходиться біля круга трамваїв на Південному вокзалі в м. Харкові, де вона купляла ліки, напрямок - (сходи), куди вона пішла після того, як купила ліки, магазин «Мак Маркет», де вона купляла продукти харчування, напрямок (сходи) по яким вийшла на вул. Полтавський Шлях, куди вона пішла, після того, як купила продукти харчування, напрямок свого руху, шляхопровід та сторону мосту «Магомета Караєва», напрямок свого руху по мосту «Магомета Караєва» та звідки на зустріч їй шли ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , місце на мосту, де було скоєно на неї розбійний напад. На статистові показує місце на голові, куди їй нанесли перший удар, хто наніс та яким чином вона не бачила, місце, де приблизно знаходився ОСОБА_9 в момент нападу на неї та спричинення ударів, як їй в обличчя подивився ОСОБА_7 одразу після нанесення удару по голові, як підозрюваний ОСОБА_7 знаходився по відношенню до неї та наніс удар кулаком правої руки в обличчя (один із 2-3 ударів);

- висновком судово-медичної експертизи від 20.05.2019 року №12-14/259-А/19, відповідно до якого у зв*язку з подією, яка сталась 24.02.19 р., у гр. ОСОБА_8 мали місце закрита черепно-мозкова травма з наявністю синців, спадин та забитої рани на обличчі, пластинчатих субдуральних синців обох гемисфер, контузійних вогнищ лобових та височних частків, забитті головного мозку. Травма голови утворилася від неодноразового впливу тупих твердих предметів з обмеженою травмуючою поверхнею, які не залишили в пошкодженнях ознак, по яким їх можливо ідентифікувати, могла виникнути при обставинах, викладених в постанові, та відносяться до категорії тяжких тілесних пошкоджень по критерію небезпеки для життя. Травма голови у гр. ОСОБА_30 могла виникнути при обставинах, на які вона посилається при проведенні слідчого експерименту від 03.05.19 р. Показання ОСОБА_9 при проведенні слідчого експерименту від 23.04.19 р. не відповідають судово-медичним даним про характер пошкоджень голови у гр. ОСОБА_8 . Травма голови у гр. ОСОБА_8 не могла бути наслідком самовільного падіння з висоти «власного зросту» на тверду поширену поверхню;

- протоколом огляду та перегляду відеозапису від 17.05.2019 року, відповідно до якого відображені події, які стались 24.02.2019 р. Під час огляду вищевказаних відеозаписів, потерпіла ОСОБА_8 повідомила, що у чоловіка високого зросту, зображеного на відео, на правому плечі висить жіноча сумка, і це та сумка, що у неї була викрадена в результаті розбійного нападу, що мав місце 24.02.2019 близько о 20.00 год. на шляхопроводі «Магомета Караєва» по вул. Полтавський Шлях у м. Харкові, яку вона впізнала за формою сумки та формою ручок;

- протоколом проведення слідчого експерименту (додатковий) від 28.05.2019 року та доданої до нього фото таблицею, відповідно до якого свідок ОСОБА_9 показує на статистові, як ОСОБА_7 наніс один удар кулаком правої руки в обличчя потерпілої ОСОБА_8 (можливо було декілька ударів, тобто 2 та більше), як наніс один удар кулаком правої руки в обличчя потерпілої ОСОБА_8 , коли та лежала на землі обличчям до гори;

- висновком судово-медичної експертизи від 11.06.2019 року №12-14/338-А/19, відповідно до якого тілесні ушкодження. встановлені у ОСОБА_8 могли утворитися при обставинах, вказаних свідком ОСОБА_9 при проведенні слідчого експерименту. Тілесні ушкодження. встановлені у ОСОБА_8 не могли утворитися при обставинах, вказаних підозрюваним ОСОБА_7 при проведенні слідчого експерименту від 28.05.2019 р.;

- протокол проведення слідчого експерименту від 28.05.2019 року та доданої до нього фото таблицею, відповідно до якого підозрюваний ОСОБА_7 показує місце на шляхопроводі «Магомета Караєва», що знаходиться по вул. Полтавський Шлях в м. Харкові, де ОСОБА_9 підійшов до жінки, напрямок звідки він йшов разом із ОСОБА_9 , напрямок звідки йшла жінка-потерпіла. На статистові показує, як ОСОБА_9 наніс один удар кулаком правої руки в обличчя жінки, як вона після удару впала, після чого ОСОБА_9 забрав у останньої сумку з речами, показує напрямок, куди побіг ОСОБА_9 . ОСОБА_7 пішов слідом, сходи, що знаходяться біля шляпороводу куди пішов ОСОБА_9 , місце, де ОСОБА_31 зав`язував шнурки та передав йому потримати жіночу сумку, місце, де він віддав ОСОБА_9 сумку жінки, напрямок в сторону трамвайної зупинки 3 трамваю, куди вони разом із ОСОБА_9 побігли, після чого сіли до трамваю, сумка жінки була у ОСОБА_9 - суд не приймає як доказ невинуватості ОСОБА_7 оскільки він спростовується наведеним вище висновком експертизи від 11.06.2019 року №12-14/338-А/19;
- висновком судово-психіатрічної експертизи від 20.05.2019 року №298, відповідно до якого ОСОБА_7 на теперіній час хронічного психологічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки не виявляє. відповідно до свого психічного стану може усвідомл.вати свої дії та керувати ними. У період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_7 перебував поза хронічного психічного захворювання, тимчасово розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час ОСОБА_32 відповідно до свого психічного стану застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Допитаний в судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_33 повністю підтримав висновки експертиз від 20.05.2019 року №12-14/259-А/19 та експертизи №12-14/140-А/19 від 19.03.2019 р. Жодних підстав ставити під сумнів вказані експертні висновки сторона захисту суду не довела.

Колегія суддів критично ставиться до показань обвинуваченого ОСОБА_7 в частині невизнання вини щодо вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, оскільки вони спростовуються зібраними по справі допустимими доказами, що наведені вище, сукупність яких дозволяє зробити висновок про доведеність пред`явленого обвинувачення. Доводи обвинуваченого суд вважає такими, що мають за мету спосіб захисту, щоб уникнути покарання. Жоден з допитаних свідків не дав показів щодо непричетності ОСОБА_7 до скоєння нападу на потерпілу. Спроби обвинуваченого перекласти відповідальність на свідка ОСОБА_9 спростовуються висновками судово-медичної експертизи №12-14/338-А/19 від 11.06.2019 року. Потерпіла категорично вказує на ОСОБА_7 як на особу яка завдавала їй удари в обличчя та не виключає що він міг завдати їй удар і по потилиці. Експерт ОСОБА_33 допитаний в судовому засіданні пояснив що неможливо розмежувати за ступенем тяжкості пошкодження завдані внаслідок ударів по потилиці та в обличчя оскільки тяжкі тілесні ушкодження ним визначені внаслідок сукупності завданих пошкоджень. Таким чином на кваліфікацію дій ОСОБА_7 черговість та послідовність нанесення ударів потерпілій ОСОБА_8 не впливають. Свідок ОСОБА_9 під час досудового та судового слідства давав покази щодо завдання саме ОСОБА_7 тілесних ушкоджень потерпілій. Механізм нанесення тілесних пошкоджень потерпілій на експертні висновки не вплинули.

Стороною захисту на надано будь-яких доказів щодо зацікавленості зі сторони потерпілої ОСОБА_8 та свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_23 оговарювати підозрюваного. В судовому засіданні ОСОБА_7 визнав що переносив на плечі сумку потерпілої після розбійного нападу без обґрунтування причин навіщо він це зробив. Колегія суддів вважає що посилання сторони захисту на можливу причетність свідка ОСОБА_9 до розбійного нападу судом не розглядається оскільки судовий розгляд відбувається тільки в межах пред`явленого обвинувачення конкретній особі.

Таким чином, допитавши обвинуваченого, потерпілу, свідків, експерта, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

За таких обставин, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_7 вчинив розбій, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для життя чи здоров*я особи, яка зазнала нападу, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, а тому ці його дії кваліфікує відповідно за ч.4 ст. 187 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до тяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого, який раніше в силу вимог ст. 89 КК України не судимий, на обліку у лікаря психіатра на нарколога не перебуває, за місцем мешкання своєї матері характеризується задовільно, офіційно не працює.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до змісту ст. ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та наявність обставин, що пом`якшують покарання, що обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Так, згідно з роз`ясненнями, які містить п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає за необхідним обрати обвинуваченому ОСОБА_7 покарання межах статті 187 ч. 4 КК України у вигляді позбавлення волі з конфіскацією майна.

Призначене судом покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Заявлений цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином, а саме коштів витрачених на лікування потерпілого в сумі 9767,43 грн., підлягає задоволенню, оскіьки вина обвинуваченого в заподіяні цих збитків доведена повністю письмовими доказами.

Щодо відшкодування моральної шкоди на суму 100 000 грн., колегія суддів зазначає, що при стягненні моральної шкоди судом враховується практика Європейського Суду, зокрема рішення від 28.05.1985 року Серія А &96 справа Abdulaziz,Cabales and Balkandali v. United Kingdom, де враховано, що деякі форми моральної шкоди, зокрема емоційні страждання, за своєю природою не завжди можуть бути доведені чимось конкретним - суд розцінює як суттєві моральні страждання - порушення звичного ритму життя потерпілої, нервовий стрес, а саме те, що потерпіла отримала тяжкі тілесні ушкодження по критерію небезпеки для життя, вона знаходилась тривалий час на стаціонарному лікуванні, і вважає в цій частині позов підлягає частковому задоволенню та з ОСОБА_7 підлягає стягненню сума моральної шкоди у розмірі 50 000 грн.

Долю речових доказів по справі вирішити згідно зі ст. 100 КПК України.

Розподілити процесуальні витрати відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. У зв`язку з чим, суд вважає необхідним скасувати арешт, накладений ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 24.04.201 р.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України та призначити покарання у вигляді 8 років та 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією усього особисто належного йому майна з відбуванням покарання у кримінально виконавчій установі закритого типу.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироку законної сили залишити у виді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор».
Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_7 рахувати з 24.04.2019 року.
Речові докази:

марлевий тампон з одним змивом речовини бурого кольору, ком пакт диск із файлами відеозаписів з камер відео спостереження, закупочний акт на мобільний телефон залишити в матеріалах в кримінального провадження;

мобільний телефон марки «Meizu m6T», в корпусі чорно кольору, імеі: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_8 залишити у її розпорядженні.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати за проведення судової товарознавчої експертизи №9415 від 10.05.2019 року у розмірі 942 грн.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 заподіяну матеріальну шкоду в сумі 9 767 (дев`ять тисяч сімсот шістдесят сім) грн. 43 коп., та заподіяну моральну шкоду у розмірі 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн.

Скасувати накладений ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 24.04.2019 року арешт на тимчасово вилучений закупочний акт та мобільний телефон «Meizu m6T», в корпусі чорного кольору, імеі: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1

суддя ОСОБА_2

суддя ОСОБА_3