Провадження № 1-кп/537/20/2020
Справа № 537/5571/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.02.2020 в м. Кременчуці Полтавської області колегія суддів Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0001731 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кременчука Полтавської області, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої до затримання за адресою: АДРЕСА_2 , непрацюючої, з неповною середньою освітою, одруженої, раніше несудимої, у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, з участю прокурорів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , потерпілої ОСОБА_10 , обвинуваченої ОСОБА_7 , захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_7 заподіяла ОСОБА_13 умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілої, за наступних обставин.
Так, 08.09.2018 близько 14 год. 00 хв. між ОСОБА_7 та її матір`ю ОСОБА_13 за місцем проживання в кімнаті АДРЕСА_3 на побутовому ґрунті раптово виникла сварка, в ході якої у ОСОБА_7 виник прямий умисел, спрямований на спричинення умисного тілесного ушкодження ОСОБА_13 . Реалізуючи свій раптово виниклий умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, ОСОБА_7 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи разом із потерпілою у частині кімнати, де розташована кухонна зона, взяла правою рукою зі столу ніж кухонного типу, виготовлений з білого металу, та з мотиву помсти через раптово виниклі особисті неприязні стосунки з позиції стоячи нанесла ножем один удар в область черева ОСОБА_13 , яка в цей час була повернута обличчям до ОСОБА_7 , завдавши потерпілій тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя, у вигляді проникаючого поранення черевної порожнини з наскрізним ушкодженням порожньої кишки тонкого кишківника, ушкодженням центральної частини брижі тонкого кишківника з ушкодженням кореня брижі тонкого кишківника, з повним пересіченням брижової артерії по ходу раньового каналу, із крововиливом в черевну порожнину і заочеревенний простір, крововиливом в м`які тканини по ходу раньового каналу. Від отриманих тілесних ушкоджень потерпіла ОСОБА_13 померла на місці вчинення злочину.
Колегія суддів не погоджується з кваліфікацією органом досудового слідства дій обвинуваченої ОСОБА_7 за ч.1 ст.115 КК України. Всебічно, повно, неупереджено й безпосередньо з`ясувавши всі обставини кримінального провадження, перевіривши їх доказами, отриманими на підставі змагальності сторін та свободи у доведенні їх переконливості, дослідженими в судовому засіданні у їхній сукупності й оціненими з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності й взаємозв`язку, колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_7 заподіяла ОСОБА_13 умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілої, тобто вчинила злочин, передбачений ч.2 ст.121 КК України.
Так, допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 свою винуватість у вчинені злочину не визнала. Вказала, що 08.09.2018 вона повернулася за місцем свого мешкання в кімнату АДРЕСА_3 близько 8.00 години ранку, принісши із собою продуктів та пляшкугорілки. Вдома була її матір ОСОБА_13 , яка через хворобу постійно пересувалася на ходунках, вони поснідали та випили пів пляшки горілки. Після сніданку вона ( ОСОБА_7 ) лягла спати, а коли прокинулася, то побачила свою матір, ОСОБА_13 , та свідка ОСОБА_14 , що був раніше співмешканцем матері, які голосно розмовляли. ОСОБА_14 та ОСОБА_13 не сварилися. Оскільки у її пляшці не залишилося горілки, вона почала кричати на ОСОБА_13 через те, що вони вжили горілку і не дочекалися, коли вона прокинеться. Їй зателефонувала її сестра, ОСОБА_10 , після розмови з якою вона, ОСОБА_14 та ОСОБА_13 випили ще водки, вона ( ОСОБА_7 ) лівою рукою відрізала білим ножем (який пізніше працівниками поліції був знайдений у ліжку) ковбасу, з`їла її та вийшла з кімнати до туалету. Коли повернулася, хвилин через 10-15, не змогла відразу відкрити двері кімнати, оскільки щось заважало. Коли вона зазирнула в кімнату, то побачила, що її матір, ОСОБА_13 , лежить на підлозі, ОСОБА_14 сидів на стільці. Також вона побачила, що ніж лежить на столі. Після того, як вона зайшла, то разом зі свідком ОСОБА_14 вони віднесли ОСОБА_13 на ліжко, ногами до вікна. ОСОБА_14 почав чи то душити, чи то давити на грудну клітину ОСОБА_13 , допомоги він не надавав. Вона ( ОСОБА_7 ) сіла на ліжку біля тулуба матері, крові не побачила, на її, ОСОБА_7 , руках крові також не було. Потім приїхала швидка, яку викликала вона, її пересадили біля ніг матері. Коли приїхала поліція її відвезли до поліцейського відділку та почали бити у присутності багатьох людей. Бив чоловік з прокуратури, її зросту, смуглий, волосся з сивиною. До горла матері ножа вона не приставляла, на досудовому слідстві, в тому числі при проведенні слідчого експерименту, вона оговорила себе через тиск з боку поліцейських, які їй говорили, щоб вона показувала на відтворенні події, що удар наносила лівою рукою.

Пізніше в ході допиту ОСОБА_7 також повідомила, що вона знала, що 08.09.2018 повинен був прийти ОСОБА_14 , оскільки він повинен був принести гроші, які ОСОБА_13 позичила у знайомої. Під час того, як вони з ОСОБА_13 снідали та вживали алкоголь, остання скаржилася на ОСОБА_14 через ревнощі. Уточнила, що вона викликала швидку медичну допомогу. Також вказала, що не могла нанести удар матері правою рукою, як не могла правою рукою і прикладати ніж до її горла, оскільки через вроджену ваду відсутність суглобу - фізично не може нічого робити, як не може і завдати удару правою рукою, вона шульга. Переконана, що ОСОБА_13 наніс удар ножем ОСОБА_14 .
Покази обвинуваченої ОСОБА_7 , дані суду при проведенні допиту у суді різняться щодо наявності в день події між свідком ОСОБА_14 та потерпілою ОСОБА_13 сварки та ревнощів з боку потерпілої ОСОБА_13 .

Судом було надіслано повідомлення заступнику директора ТУ ДБР, розташованому у м. Полтаві, в.о. прокурора Полтавської області, керівнику Кременчуцької місцевої прокуратури про зазначений обвинуваченою ОСОБА_7 факт застосування до неї насильства під час проведення досудового слідства та доручено провести дослідження фактів, викладених у усній заяві обвинуваченої ОСОБА_7 під час судового розгляду кримінального провадження по суті.

Згідно повідомлення СУ ТУДБР, розташованого в м. Полтаві, 25.11.2019 на виконання листа суду з приводу можливих протиправних дій працівників правоохоронних органів під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001731 до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001175 за ч.2 ст.365 КК України.

За повідомленням СУ ГУНП в Полтавській області НП України від 20.12.2019 проведено службове розслідування за інформацією, зазначеною у листі Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 01.10.2019 щодо можливого застосування недозволених методів досудового розслідування відносно підозрюваної ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0001731. Порушень вимог кримінального процесуального законодавства України у діях працівників СВ ВП №1 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області не встановлено.

Згідно висновку експерта № 862 від 14.11.2018, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 10.09.2018, у ОСОБА_7 на час звернення об`єктивного прояву спричинення тілесних ушкоджень не виявлено. Судом взято до уваги, що дана експертиза проведена більш ніж через два місяці після винесення ухвали про її призначення, а тому вона не підтверджує факту незастосування до обвинуваченої заходів фізичного впливу. Однак, на час винесення вироку будь-які докази того, що до ОСОБА_7 застосовувалися незаконні методи в ході проведення досудового слідства у суду відсутні.

На підставі викладеного суд розцінює покази обвинуваченої ОСОБА_7 як спосіб захисту з метою уникнення відповідальності за вчинення тяжкого злочину.
Не дивлячись на невизнання вини обвинуваченою та її захисну версію, вина ОСОБА_7 у вчиненні за викладених вище обставин умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілої, знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду та підтверджується, сукупністю належних доказів, які узгоджуються між собою і не викликають сумнівів у своїй достовірності та допустимості, що безпосередньо досліджені судом.

Так, допитана в суді потерпіла ОСОБА_10 вказала, що вона є донькою померлої ОСОБА_13 , обвинувачена ОСОБА_7 є її сестрою. Станом на 08.09.2018 обидві, і матір і обвинувачена, проживали у кімнаті гуртожитку, яку винаймала ОСОБА_7 . Вона, потерпіла, також проживає у цьому ж гуртожитку, але в іншому під`їзді. Раніше її матір, ОСОБА_13 , співмешкала з ОСОБА_14 та вони проживали по АДРЕСА_4 , але брат останнього заперечував проти їх спільного проживання, зіштовхнув її матір зі сходів, тому ОСОБА_13 проживала з березня 2018 року з нею, а потім з 01.09.2018 - з ОСОБА_7 . До себе проживати вона забрала матір після отриманої ОСОБА_13 травми стегна, самостійно матір не ходила, лише з використанням ходунків. Коли матір проживала з її (потерпілою) сім`єю, до них часто приходив ОСОБА_14 у стані алкогольного сп`яніння, сусіди заперечували проти проживання у неї матері, хоча у кімнаті вони не вживали спиртні напої. Відносини між ОСОБА_7 та ОСОБА_13 були гарні, з березня 2018 року між ними не було жодної сварки. ОСОБА_14 часто приїздив до її матері, вона давала йому гроші, коли отримувала пенсію та лікарняні. 08.09.2018 у денний час, близько 12 години, коли вона знаходилася вдома, їй зателефонувала ОСОБА_7 та повідомила, що за місцем їх проживання прийшов ОСОБА_14 , голосно розмовляє та не бажає залишати кімнату. Вона (потерпіла) перетелефонувала хвилин через десять матері, яка запевнила, що у них все добре, а потім зателефонувала ОСОБА_7 , яку вона насварила. Пізніше, близько 14 години, їй зателефонувала ОСОБА_7 та щось говорила, але вона її не зрозуміла. Хвилин через десять їй зателефонувала ОСОБА_15 , яка також є її сестрою, та сказала, що їй телефонувала ОСОБА_7 і повідомила, що мама померла. Вона відразу пішла до місця проживання ОСОБА_7 , там була поліція. Того дня з ОСОБА_7 вона більше не спілкувалася. Впевнена, що її сестра ОСОБА_7 не вбивала ОСОБА_13 .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 суду показав, що він та потерпіла ОСОБА_13 були раніше протягом 8 місяців співмешканцями. 08.09.2018 близько 9.30 год. він за її запрошенням прийшов за місцем її проживання до кімнати АДРЕСА_3 та на прохання померлої привіз хліб, сигарети та пляшку горілки. В кімнаті була ОСОБА_13 та ОСОБА_7 , яка спала. Він та ОСОБА_13 разом почали вживати спиртне, перебуваючи за столом у відокремленій кухонній зоні кімнати. Потім, хвилин приблизно через 20, проснулася ОСОБА_7 і вони почали вживати спиртне всі разом. ОСОБА_13 сиділа на ходунках біля холодильника, зліва від входу у кімнату. Під час вживання спиртних напоїв він та ОСОБА_7 кілька разів виходили з кімнати палити. Потім він вийшов ще раз палити, як виходила ОСОБА_7 не бачив, а коли зайшов, то побачив, що ОСОБА_7 , стоячи обличчям до обличчя перед ОСОБА_13 тримає ніж біля горла ОСОБА_13 , яка сиділа у ходунках та була налякана. Він, ОСОБА_14 , відштовхнув ОСОБА_7 до ліжка. Свідок також вказував, що ніж ОСОБА_7 тримала, як йому здається, у лівій руці. Щоб ОСОБА_7 наносила удар ножем ОСОБА_13 він не бачив. Ножа того дня до рук він не брав, нічого не різав. Після цього вони з ОСОБА_13 випили ще грам 40 водки. Пізніше він вийшов до туалету, а коли прийшов, хвилин через сім, то побачив, що ОСОБА_13 лежить обличчям у ходунках, напівприсядки, дуже бліда, голова розташована в напрямку дверей. Він перевернув ОСОБА_13 та побачив, що з-під еластичного бинта, яким була обмотана в районі тазу ОСОБА_13 , виступила кров. Він виглянув у коридор та сказав сусідці, яка там була і виносила білизну, щоб викликали медичну допомогу. Вони з ОСОБА_7 віднесли ОСОБА_13 на ліжко ( ОСОБА_7 тримала потерпілу за ноги, він за тулуб), розташоване зліва від входу. На бинті пошкоджень він не бачив. Потерпіла щось шепотіла. ОСОБА_7 при цьому сказала: «Мама, я не хотела, я хотіла тебя напугать». Він робив потерпілій непрямий масаж серця, але вона перестала дихати. ОСОБА_7 в цей час звонила постійно комусь по телефону. Хвилин через сім приїхала поліція та швидка медична допомога. Раніше між ним та ОСОБА_7 були конфлікти через те, що остання вимагала у ОСОБА_13 гроші, він одного разу застосовував до ОСОБА_7 легку фізичну силу, а саме, дав ляпаса і прижимав її до столу, через те, що ОСОБА_7 намагалася побити ОСОБА_13 . У нього з ОСОБА_13 конфліктів ніколи не було, вони, хоча і не проживали разом, але спілкувалися, він приїздив до неї, коли ОСОБА_13 його запрошувала та просила привезти продукти.

Свідчення свідка ОСОБА_14 , який двічі допитувався судом, були послідовними, не змінювалися суттєво протягом допиту у суді та на досудовому слідстві, в цілому співпадають з показами, наданими ним при проведенні слідчого експерименту, протокол якого зафіксовано на електронний носій інформації, що переглядався в судовому засіданні, тому суд вважає їх правдивими.

Допитана в суді свідок ОСОБА_15 суду показала, що вона є донькою померлої ОСОБА_13 , обвинувачена ОСОБА_7 та потерпіла ОСОБА_10 є її сестрами. Останнім часом її матір, ОСОБА_13 , проживала з ОСОБА_7 . Самостійно ОСОБА_13 не ходила, пересувалася у ходунках через травму. 08.09.2019 вона, ОСОБА_15 , перебувала за місцем свого проживання у м. Світловодську. Годині о 12-ій їй звонила ОСОБА_7 , але вона не брала телефон, оскільки перебувала на ринку. Години через дві з телефону матері їй зателефонувала ОСОБА_7 та сказала, щоб вона приїздила, бо померла їхня мама, ОСОБА_13 . Вона, ОСОБА_15 , запитала чи ОСОБА_7 перебуває у стані сп`яніння, що остання заперечила та ще раз підтвердила, що ОСОБА_13 померла. Після розмови з ОСОБА_7 вона зателефонувала ОСОБА_10 та попросила перевірити. Через деякий час їх зателефонувала ОСОБА_10 та сказала, щоб вона приїздила. До дня смерті відносини між ОСОБА_13 та ОСОБА_7 були гарні, вони не скандалили. Свідок ОСОБА_14 був співмешканцем її матері, ОСОБА_13 , він забирав у матері гроші, були випадки, коли він застосовував фізичну силу до ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , одного разу до ОСОБА_13 ОСОБА_7 вона може охарактеризувати лише з позитивного боку.

Зважаючи на те, що ОСОБА_10 та ОСОБА_15 з обвинуваченою знаходяться в близьких родинних відносинах суд критично сприймає їх покази щодо характеру відносин між ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .

Свідок ОСОБА_16 , допитана у суді, показала, що вона проживає на одному поверсі у гуртожитку, де проживала обвинувачена з потерпілою. Сварок між ОСОБА_7 та ОСОБА_13 вона не чула, ОСОБА_17 піклувалася про матір. Потерпіла ходила лише з допомогою ходунків, виходила з кімнати рідко, вони не спілкувалися. В день смерті ОСОБА_13 вона була вдома та бачила зранку потерпілу, яка палила біля балкону і голосно розмовляла по телефону, говорячи, щоб співбесідник приїхав. Пізніше вона чула, як у кімнаті, де проживала ОСОБА_13 , остання голосно розмовляла з чоловіком про гроші, обоє були нетверезі. Через якийсь час вона бачила біля балкону ОСОБА_7 та якогось чоловіка, вони палили. Потім хвилин через 10-15 бачила, що ОСОБА_7 йшла коридором в бік туалету чи кухні. Ще хвилин через 20 приїхала міліція, ОСОБА_7 плакала і кричала «мама». Цього ж дня вона, ОСОБА_16 , була понятою під час проведення обшуку у кімнаті. ОСОБА_13 лежала на ліжку ногами до вікна, потім її перемістили. За її присутності на ліжку, де сиділа ОСОБА_7 , знайшли ніж.

Допитана у суді свідок ОСОБА_18 показала, що вона проживає на одному поверсі у гуртожитку, де проживала ОСОБА_7 з померлою. ОСОБА_7 вона знала близько двох тижнів, потерпілу близько тижня, з ними не спілкувалася, лише віталася. ОСОБА_7 за цей час з ОСОБА_13 не сварилася. Восени 2018 року, дати та часу вона не пам`ятає, вона почула, як якийсь чоловік щось кричав про реанімацію. Коли вийшла на коридор, то побачила ОСОБА_7 , яка трималася за голову і щось кричала. Потім приїхали медики і поліція, їй запропонували бути понятою.

Свідок ОСОБА_19 , допитана у суді, показала, що вона знала потерпілу ОСОБА_13 , оскільки вони до травми потерпілої проживали у одному будинку. З ОСОБА_13 періодично спілкувалася, інколи позичала їй гроші. Також вона знає її співмешканця ОСОБА_14 , через якого передавала гроші. ОСОБА_13 за життя працювала двірником, вживала спиртні напої, сусіди скаржилися на часті гулянки. З доньками ОСОБА_13 вона, ОСОБА_19 , знайома не була. При телефонному спілкуванні напередодні смерті ОСОБА_13 скаржилася на доньку, з якою проживала після лікарні, через те, що донька заперечувала проти її відносин з ОСОБА_14 . Ім`я доньки вона не називала. На ОСОБА_14 ОСОБА_13 не скаржилася, він їй у всьому допомагав.

Допинаний у суді свідок ОСОБА_20 суду показав, що потерпіла ОСОБА_13 раніше співмешкала з його братом, ОСОБА_14 , її він знав протягом року півтора. Вони обоє зловживали спиртними напоями, влаштовували гулянки, через що він скандалив. За утримання квартири, де проживали ОСОБА_14 з ОСОБА_13 , кошти сплачував він. Весною 2018 року він попередив ОСОБА_13 , щоб шукала собі інше житло, потім вона виїхала. Він їй тілесних ушкоджень не завдавав. ОСОБА_7 він бачив разів чотири, з них лише раз у тверезому стані.

Допитаний в суді свідок ОСОБА_21 , водій швидкої медичної допомоги, показав, що на час, коли вони приїхали на виклик, на місці вже була поліція.

Свідок ОСОБА_22 суду показала, що вона працює фельдшером та виїздила на виклик у вересні 2018 року, точну дату не пам`ятає. Там була поліція. На ліжку головою до виходу лежала потерпіла, її обіймав чоловік, у ногах сиділа донька (обвинувачена). Слідів крові видно не було. Коли вона разом з колегою почала проводити реанімаційні дії, поклали потерпілу на підлогу і побачила, що в пупковій області тіла потерпілої проникаюче поранення за еластичним бинтом. Бинт порізаний не був. Підійшли поліцейські, почали оглядати ліжко і з ковдри, де сиділа обвинувачена, випав ніж.

Допитана в суді свідок ОСОБА_23 суду показала, що вона товаришувала з ОСОБА_7 , інколи відпочивали разом, вживали спиртне. У 2017 році, дати вона не пам`ятає, під час спільного відпочинку у кімнаті, де вона проживала, ОСОБА_7 , за її словами, заподіяла тілесні ушкодження своєму чоловікові, ОСОБА_24 . Самого моменту нанесення ушкоджень вона, свідок, не бачила, бачила лише як ОСОБА_7 вибігла з кімнати та кудись побігла з ножем. Також вона, ОСОБА_23 , у 2018 році була понятою під час проведення слідчого експерименту з ОСОБА_14 . Будь-якого тиску на нього не здійснювалося.

Допитаний в суді свідок ОСОБА_24 суду показав, що він є чоловіком обвинуваченої та на даний час відбуває покарання. Проживав разом із обвинуваченою до літа 2018 року, ніяких ножових поранень вона йому не завдавала, за медичною допомогою він не звертався. Із потерпілою ОСОБА_13 у ОСОБА_7 були нормальні стосунки, із свідком ОСОБА_14 , який раніше був співмешканцем потерпілої, у потерпілої були постійні конфлікти з приводу грошей.

Допитаний в суді експерт ОСОБА_25 суду показав, що удар ОСОБА_13 нанесений достатньої сили, вірогідніше правою рукою, оскільки напрям рани дещо зліва направо, проте нанесення удару лівою рукою не виключається, хоча і є малоймовірним. Положення особи, яка наносила удар зі спини потерпілої виключається. В момент удару потерпіла могла як сидіти, так і стояти. Після нанесеного удару потерпіла могла жити від кількох хвилин до півгодини, а могла бути смерть миттєвою.

У судовому засіданні були допитані особи, свідчення яких, за погодженням сторін, мали значення для правильного вирішення кримінального провадження. Від допиту свідків обвинувачення ОСОБА_26 та залегендованого свідка ОСОБА_27 сторона обвинувачення відмовилася, сторона захисту про їх допит у суді не клопотала. Судом також досліджено всі зібрані під час досудового розслідування докази, які сторони вважали за необхідне надати суду. Крім показів допитаних судом осіб вина ОСОБА_7 у вчиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілої, підтверджується наступними доказами у їх сукупності.

Згідно висновку експерта № 768/1 (початок експертизи 10.09.2018, закінчення 08.10.2018), проведеному на підставі ухвали слідчого судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 10.09.2018, на тілі трупа ОСОБА_13 виявлено наступні тілесні ушкодження: проникаюче поранення черевної порожнини з наскрізним ушкодженням порожньої кишки тонкого кишківника, ушкодженням центральної частини брижі тонкого кишківника, ушкодженням кореня брижі тонкого кишківника, з повним пересіченням брижової артерії по ходу раньового каналу, із крововиливом в черевну порожнину і заочеревенний простір, крововиливом в м`які тканини по ходу раньового каналу. Дані ушкодження мають прижиттєвий характер і утворилися від однократної ударної дії гострим предметом, що характерно для леза і клинка ножа чи подібного до нього гострого предмета, в проміжок часу безпосередньо перед настанням смерті, при цьому мають причинно - наслідковий зв`язок зі смертю. Згідно правил проведення судово - медичних експертиз і визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень відносно живої людини дані ушкодження мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, за критерієм небезпечних для життя. Смерть потерпілої ОСОБА_13 настала від одиночного, проникаючого колото - різаного поранення черевної порожнини з ушкодженням тонкого кишківника, брижі тонкого кишківника і брижової артерії, що призвело до гострої внутрішньої крововтрати, яка і є безпосередньою причиною смерті. Наявні на тілі трупа тілесні ушкодження утворилися в один проміжок часу, одномоментно. Тілесні ушкодження супроводжувалися незначною зовнішньою кровотечею і масивною внутрішньою кровотечею в черевну порожнину і за очеревинний простір. Найбільш ймовірне розташування ОСОБА_13 і нападаючої особи в момент спричинення ушкоджень це передньою чи близькою до неї поверхнею тіла один до одного за умови досяжності ушкодженої частини тіла до травмуючого предмету в момент його слідоутворюючої дії. ОСОБА_13 в момент спричинення ушкоджень могла перебувати як у вертикальному, так і горизонтальному чи близькому до них положенні свого тіла за умови досяжності ушкодженої частини до травмуючого предмету в момент його слідоутворюючої дії. Перед смертю ОСОБА_13 вживала спиртні напої, відповідно на час смерті відносно живої людини перебувала в стані сильного алкогольного сп`яніння.

Згідно протоколу огляду від 21.09.2018 з фототаблицями до нього, оглянуто в тому числі майку синього кольору з нашаруванням РБК, у нижній частині спереду посередині виявлено отвір.

Протоколом обшуку від 08.09.2018 з фототаблицями до нього та оглянутим в судовому засіданні відеозаписом огляду місця події, в тому числі підтверджується, що у період часу з 15.49 год. до 16.46 год. під час обшуку кімнати АДРЕСА_3 виявлено труп жінки на підлозі між односпальним та двоспальним ліжком, одягнений у майку темно-синього кольору, на передній поверхні якої в нижній частині посередині є щільноподібний дефект з рівними краями та гострими кінцями, та шорти джинсові темно-синього кольору. На односпальному ліжку під ковдрою у правій стороні виявлено ніж білого кольору із фіолетовими вставками, на рукоятці мається отвір, на лезі довжиною 12 см є зображення квітів, виявлено нашарування РБК. Під час обшуку виявлено та вилучено в тому числі 5 ножів, зрізи з ковдри (покривала) рожевого кольору зі слідами РБК, інші об`єкти зі слідами РБК.

Висновком експерта № 1372 (початок експертизи 22.10.2018, закінчення 24.10.2018), проведеному на підставі ухвали слідчого судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 24.09.2018, встановлено, що сліди крові, виявлені в тому числі на фрагменті тканини, в ухвалі зазначеному як виріз з покривала, можуть походити і від потерпілої ОСОБА_13 , і від підозрюваної ОСОБА_7 . При цьому у своїх показах обвинувачена ОСОБА_7 заперечувала наявність на її тілі будь-яких порізів. Виріз з покривала зроблено в місці, де виявлено ніж білого кольору із фіолетовими вставками, та де, за твердженнями свідків, сиділа ОСОБА_7 . Версія ОСОБА_7 , що її пересадили на місце, де в ході обшуку знайшли ножа, після приїзду медиків, не підтверджується показами свідків, допитаних судом.

Згідно висновку експерта № 222-МК (початок експертизи 12.11.2018, закінчення 14.11.2018), проведеному на підставі ухвали слідчого судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26.09.2018, проведенням судово-медико-криміналістичної експертизи клаптика шкіри від трупа ОСОБА_13 , майки та п`яти ножів виявлено, що колото-різана рана і колото-різане пошкодження на майці могли утворитися від дії клинка ножа № 5, наданого на експертизу. Утворення рани і пошкодження на майці від дії клинків ножів №1,№2, №3, №4 виключається. Згідно дослідної частини ніж № 5 кухонного типу, має одностороннє гострий нерухомий клинок, виготовлений із білого металу з двостороннім малюнком у вигляді квітів фіолетового кольору і зеленого листя, довжина клинка 125 мм, руків`я цілісне, лите, із білого і фіолетового полімерного матеріалу.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 04.10.2018 за участі підозрюваної ОСОБА_7 , зафіксованого на електронний носій інформації, що переглядався в судовому засіданні, ОСОБА_7 відтворила обставини події в порядку, що не відповідають її показанням у суді. Під час слідчого експерименту, який проводився на місці події, ОСОБА_7 вказувала, що 08.09.2019 вона повернулася за місцем мешкання близько 8 години. Також показала стіл, де вона разом з матір`ю вживала спиртні напої та снідала, після чого показала ліжко, на яке вона пішла спати. Вказала, що коли вона проснулася, в неї дійсно виник конфлікт з матір`ю ОСОБА_13 через те, що потерпіла разом із свідком ОСОБА_14 , який також був у кімнаті, випили принесені нею пів пляшки горілки, а також через те, що вони дуже голосно розмовляли. На те, що між ОСОБА_14 та ОСОБА_13 того дня була сварка не вказувала. ОСОБА_7 показала місце розташування осіб, які були присутніми під час конфлікту: вона стояла біля дверей навпроти матері, ОСОБА_13 , яка була на ходунках, що вищі за звичайний стілець, ОСОБА_14 сидів у кімнаті на стільці, ззаду ОСОБА_13 , а також показала, як вона в ході конфлікту з кухонного столу взяла у праву руку ножа керамічного білого з фіолетовими квітами (зазначивши, що взагалі вона є шульгою) та приставила до горла потерпілої ОСОБА_13 зі словами: «Закрой рот, а то горло порежу». Після цього ОСОБА_7 показала, як ОСОБА_14 її відштовхнув та наказував прибрати ніж. ОСОБА_7 вказала, що дала ОСОБА_13 ляпаса та показала, як вийшла з кімнати. Зазначила, що коли повернулася з туалету, відкривати двері заважали ходунки, оскільки ОСОБА_13 лежала на підлозі обличчям вниз. Після цього ОСОБА_28 показала розташування ОСОБА_13 на підлозі та місцезнаходження ОСОБА_14 та показала, що вони підняли ОСОБА_13 і поклали на ліжко. Вказала, що вона відкривала ОСОБА_13 очі та казала: «Мама, очнись», про застосування нею відносно матері штучного дихання не вказувала. ОСОБА_7 під час слідчого експерименту заперечувала нанесення удару ножем ОСОБА_13 у черевну порожнину та вказувала, що не пам`ятає, щоб наносила удар, злою не була, перебувала в стані сп`яніння.

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 31.05.2019 за клопотанням прокурора призначено у кримінальному провадженні судова психологічна експертиза. Згідно висновку експерта від 30.08.2019 психологічні особливості комунікативного процесу у ході слідчого експерименту від 04.10.2018, проведених із застосуванням відеозаписів, в ході яких ОСОБА_7 відтворювала події, характеризується наявністю психологічно значимих умов, що з високою імовірністю відповідають психологічній специфіці (проявам та закономірностям) реконструкції подій та не суперечать індивідуально-психологічним особливостям ОСОБА_7 . В ході вказаного слідчого експерименту ОСОБА_7 були задані запитання відкритого, альтернативного та сугестивного характеру. Частка сугестивних запитань є незначною та не мала суттєвого впливу на зміст розповіді ОСОБА_7 . При проведенні слідчого експерименту 04.10.2018 за участі ОСОБА_7 із застосуванням відеозапису, в її комунікативній поведінці констатуються психологічні особливості, властиві для самостійного відтворення подій, що розслідуються за справою. Суттєвих ознак психологічного впливу на неї з боку осіб, які брали участь у проведенні даної слідчої дії, в основному, не виявлено. При цьому, як вбачається із дослідної частини висновку експерта сугестивні питання в більшій своїй кількості були задані підекспертній її захисником, що був присутнім під час проведення слідчої дії, та не впливали на розповідь та позицію ОСОБА_7 . Слідчим задано одне питання сугестивного характеру про те, що підекспертна могла скоїти злочин у стані фізіологічного афекту, однак ОСОБА_7 заперечила домисли слідчого.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 07.11.2018 за участі свідка ОСОБА_14 , зафіксованому на електронний носій інформації, що переглядався в судовому засіданні, ОСОБА_14 показав обстановку, яка була на місці події, місерозташування присутніх осіб. Вказав, що він точно не пам`ятає якою рукою тримала ніж ОСОБА_7 , коли приставляла його до горла ОСОБА_13 . Коли розмовляла по телефону, то в правій тримала телефон, а в лівій ножа. Показання ОСОБА_14 надані в ході слідчого експерименту є послідовними, не містять суттєвих розбіжностей з показаннями, наданими у суді. Суд допускає, що у зв`язку із тим, що між подією та допитом ОСОБА_14 у суді пройшов значний проміжок часу, він може не пам`ятати, якою саме рукою ОСОБА_7 тримала ножа.

Показання, надані ОСОБА_7 в ході проведення слідчого експерименту, як і показання ОСОБА_29 щодо місця розташування присутніх осіб під час події є тотожними, в тому числі і розташування ОСОБА_29 позаду ОСОБА_13 під час того, як потерпілій ОСОБА_7 приставляла ножа до горла. Відповідно до показів допитаного в суді експерта ОСОБА_25 положення особи, яка наносила удар зі спини потерпілої виключається.

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 30.09.2019 призначено комплексну судово-медичну експертизу. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 02.10.2019 проведення комплексної судово-медичної експертизи доручено експертам Полтавського обласного бюро судово-медичних експертиз.

Згідно висновку комплексної судово-медичної експертизи № 4, що розпочата 01.11.2019, закінчена 03.02.2020, при клінічному обстеженні об`єм рухів у суглобах обох верхніх кінцівок ОСОБА_7 задовільний, сила рук 4,5 бали. Об`єктивних судово-медичних даних, які б свідчили про те, що ОСОБА_7 не могла утримувати в обох руках ніж та нанести ним удари з силою, достатньою для заподіяння тілесних ушкоджень іншій особі, проведенням комплексної судово-медичної експертизи не виявлено. Висновки даної експертизи спростовують захисну версію ОСОБА_7 щодо того, що вона фізично не могла утримувати ніж та нанести ОСОБА_13 удар правою рукою так, як показувала при проведенні слідчого експерименту.

Актом судово-психіатричної експертизи № 431 від 19.10.2018, проведеної на підставі ухвали слідчого судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 24.09.2018, встановлено, що ОСОБА_7 може усвідомлювати свої дії та керувати ними, в період часу, до якого відноситься інкриміноване їй протиправне діяння могла в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Висновки проведених експертиз є належно мотивованими, науково обґрунтованими, повними та вичерпними, не допускають подвійного тлумачення і суперечностей, які потребували б роз`яснення.
Інші докази, надані стороною обвинувачення та дослідженні судом, в тому числі висновки експертиз, не спростовують висновків суду про винність ОСОБА_7 у вчинені умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілої, за обставин, встановлених судом.
Сторона захисту під час судового розгляду не оспорювала належність і допустимість доказів, досліджених в судовому засіданні, разом з цим захисник у судових дебатах вказала, що висновок дослідження спеціаліста-поліграфолога з використанням поліграфа від 03.12.2018 є неналежним доказом. Суд погоджується з позицією захисту та не сприймає як належний доказ висновок за результатами дослідження з використанням поліграфа від 03.12.2018 спеціаліста поліграфолога, виходячи з наступного.

В силу ст. 84 КПК доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів. Відповідно до пункту 6.8.1. розділу IV «Психологічна експертиза» «Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень», затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5, предметом опитування із застосуванням спеціального технічного засобу - комп`ютерного поліграфа є отримання лише орієнтувальної інформації щодо: ступеня ймовірності повідомленої опитуваною особою інформації; повноти наданої опитуваною особою інформації; джерела отриманої опитуваною особою інформації; уявлень опитуваної особи про певну подію; іншої орієнтувальної інформації, необхідної для конструювання версій розслідування певних подій. При цьому чинне законодавство не передбачає жодних зобов`язань або ж ліцензійних умов при здійсненні психофізіологічних тестувань у вигляді дослідження. На підтвердження рівня знань особи, яка проводила дослідження, надано лише свідоцтво про підвищення кваліфікації за програмою «Психофізіологічні методи дослідження та експертизи з використанням поліграфа». Отже, проведення дослідження у вигляді опитування із застосуванням спеціального технічного засобу - комп`ютерного поліграфа може використовуватися з метою отримання орієнтувальної інформації для конструювання слідчих версій, не є експертним висновком та не може вважатися джерелом доказів у контексті положень КПК України.
Колегія суддів вважає неспроможними твердження сторони захисту щодо того, що обвинуваченням не встановлено знаряддя злочину, а саме, яким ножем завдано удар ОСОБА_13 , не встановлено, якою рукою нанесено ушкодження потерпілій, не з`ясовано положення ОСОБА_7 під час нанесення удару, оскільки вони спростовуються дослідженими судом доказами. Обгрунтування неможливості нанесення ушкодження потерпілій обвинуваченою через відсутність на її руках та у підньогтьових пластинах залишків крові також є неспроможними з огляду на висновки експертиз та покази експерта у суді, а також покази свідків щодо того, що зовнішня кровотеча у потерпілої була незначною.
Суд погоджується з доводами захисту щодо того, що стороною обвинувачення не доведено нанесення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень ножем іншій особі, тобто, що вона має схильність до насильства та діяла з умислом на спричинення смерті ОСОБА_13 . Відомості за фактом нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_24 до Єдиного реєстру досудових розслідувань не вносилися, в судовому засіданні свідок ОСОБА_24 дану подію заперечив.
Колегія суддів вважає доведеним наявність у обвинуваченої ОСОБА_7 умислу саме на нанесення тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілої, а не прямого умислу на її вбивство.
Відповідно до закону (ст.ст.24, 115 КК України) для обвинувачення в умисному вбивстві необхідно встановити, що винна особа, вчиняючи протиправні дії, передбачала настання смерті потерпілого і внаслідок цих дій бажала чи свідомо припускала настання такого наслідку. Про наявність прямого умислу можуть свідчити, зокрема, конкретні діяння винуватого, які завідомо для нього повинні були потягти смерть потерпілого.

Верховний Суд України в ухвалі від 28.05.2015 року в справі про перегляд судового рішення з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції норми частини другої статті 121 КК України щодо подібних суспільно небезпечних діянь, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень, надав роз`яснення, що склад злочину, передбачений частиною другою статті 121 КК, належить до особливих (складних) злочинів і виділений законодавцем в окремий вид необережного заподіяння смерті, тому що за своєю суттю заподіяння смерті відбувається єдиним засобом шляхом завданням тілесних ушкоджень. Умисне тяжке тілесне ушкодження є злочином із матеріальним складом і змішаною формою вини. Складність об`єктивної сторони цього злочину полягає в тому, що передбачене законом умисне діяння спричиняє два різні похідні наслідки: первинний з них (найближчий) тяжкі тілесні ушкодження (обов`язкова ознака об`єктивної сторони) знаходяться у необхідному причинному зв`язку з наслідками вторинними (віддаленими) смертю потерпілої особи (кваліфікуюча ознака). У цьому злочині згідно із законом і щодо діяння, і щодо першого, обов`язкового наслідку суб`єктивна сторона виражається в умислі (прямому чи непрямому), а стосовно другого (кваліфікованого) наслідку тільки в необережності (самовпевненості чи недбалості). У цілому цей злочин визнається умисним, бо саме умисне ставлення до діяння і найближчого наслідку визначає спрямованість злочину, його суспільну небезпечність. Тобто, суб`єктивна сторона злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України характеризується умислом до діяння, психологічне ставлення до наслідків у вигляді смерті є необережним.

Пунктом 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 07 лютого 2003 року № 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя і здоров`я особи» роз`яснюється, що питання про умисел необхідно вирішувати, виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема вирахувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до її настання характеризується необережністю.

Колегією суддів враховується спосіб нанесення тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_7 потерпілій ОСОБА_13 , а саме, нанесення лише одного удару ножем у черевну порожнину з огляду на його локалізацію; знаряддя злочину, яке не було заздалегідь підготовлене для вчинення злочину, кухонний ніж, що знаходився на кухонному столі, біля якого відбувався конфлікт; умови, за яких виникла сварка та раптові неприязні відносини між обвинуваченою та потерпілою; відсутність між ними суттєвих конфліктних ситуацій раніше, що також свідчить про відсутність у обвинуваченої умислу на вбивство; обстановку, у якій відбувалася подія; поведінку обвинуваченої після скоєного, яка висловлювала жаль з приводу смерті ОСОБА_13 , намагалася відкрити їй очі, викликала швидку медичну допомогу.

Таким чином, виходячи із сукупності всіх встановлених обставин події, на думку колегії суддів відсутні підстави вважати, що ОСОБА_7 мала умисел на вбивство ОСОБА_13 . Обвинувачена за наявності у неї прямого умислу на заподіяння потерпілій тілесних ушкоджень в момент вчинення злочину усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачала його суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті іншої людини і, хоча й не бажала її настання, проте свідомо припускала. Отже, за викладених обставин колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_7 мала прямий умисел на спричинення тілесного ушкодження, що спричинило смерть ОСОБА_13 .

Визначаючи мотив та мету злочину, вчиненого ОСОБА_7 , суд також бере до уваги, що до моменту вчинення злочинних дій між обвинуваченою ОСОБА_7 та потерпілою ОСОБА_13 суттєвих конфліктних ситуацій не було, що підтверджується показаннями як обвинуваченої, так і інших допитаних судом учасників процесу. Обвинувачена під час проведення слідчого експерименту, протокол якого досліджувався в судовому засіданні, а також під час надання показів вказувала на те, що між ними інколи були конфліктні ситуації, але вони не носили характеру глибокої неприязні. Сама обвинувачена ОСОБА_7 , а також свідок ОСОБА_14 підтвердили раптово виниклі неприязні відносини між обвинуваченою та потерпілою перед подією та пояснили їх причини. З цих підстав колегія суддів приходить до висновку, що злочин вчинено на ґрунті особистих раптових неприязних відносин з ОСОБА_13 , тобто мотивом злочину є помста.
Таким чином, аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, колегія суддів кваліфікує дії ОСОБА_7 за ч.2 ст.121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілої.

Згідно з ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи покарання колегія суддів, реалізуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким, а також особу винної, яка раніше несудима, одружена, на час затримання працювала неофіційно, згідно повідомлень від 10.09.2018 з Кременчуцького обласного психоневрологічного диспансеру та з Кременчуцького обласного наркологічного диспансеру на диспансерному обліку не перебуває, довідка Крюківської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області від 10.08.2018 характеризуючих даних не містить, за місцем утримання під час дії запобіжного заходу характеризується посередньо.

Відповідно до ст. 66 КК України обставин, які б пом`якшували покарання обвинуваченій, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 67 КК України колегія суддів вважає, що обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченій є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння. В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 не заперечувала факт вживання спиртних напоїв, не заперечувала, що була у стані сп`яніння. Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 20.00 год 08.09.2018, наданого Кременчуцьким обласним наркологічним диспансером, ОСОБА_7 перебувала в стані алкогольного сп`яніння.

Суд не вважає за необхідне визнавати обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченої похилий вік потерпілої ОСОБА_13 як і перебування потерпілої ОСОБА_13 у безпорадному стані. Зі свідчення свідків, обвинуваченої та потерпілої вбачається, що ОСОБА_13 дійсно пересувалася з допомогою ходунків та перебувала у стані сп`ягніння, що підтверджено висновком експертизи, проте відсутні підстави вважати, що вона фізично не могла чинити опір.

Беручи до уваги вказані обставини в їх сукупності суд вважає за можливе виправлення ОСОБА_7 виключно в умовах ізоляції від суспільства, а тому приходить до висновку про необхідність призначення їй покарання у межах санкції ч.2 ст.121 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку колегії суддів, є справедливим, а також необхіднім і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нових злочинів. При цьому в строк відбування покарання слід зарахувати строк перебування під вартою з моменту затримання згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, строк з 08.09.2018 з 16.00 год.

Запобіжний захід, до вступу вироку в законну силу, але не більше ніж 60 діб, суд вважає за необхідне залишити раніше обраний у вигляді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи, можуть забезпечити виконання обвинуваченою процесуальних обов`язків та її належну поведінку.

Відповідно до ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Довідками про витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні підтверджуються витрати в сумі 5702 грн. 32 коп., які підлягають стягненню з ОСОБА_7 .

Питання про речові докази суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст.370, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_7 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України та призначити їй покарання у виді 7 (семи) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати ОСОБА_7 з 25.02.2020.

Зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_7 строк перебування під вартою з моменту затримання, тобто з 08.09.2018 з 16.00 год. до 24.02.2020 включно.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу, залишити тримання під вартою.

Речові докази: експертний пакет №2577868 до висновку експерта № 552/Кр з наявними у ньому слідами пальців рук; паперовий пакет до висновку експерта № 1371 з наявними у ньому зразками крові ОСОБА_7 ; паперовий пакет до висновку експерта № 1373 з наявними у ньому змивами зі стін; полімерний пакет до висновку експерта № 1372 з наявними у ньому двома фрагментами паперових серветок та фрагментом тканини; паперовий пакет до висновку експерта № 318 з наявними у ньому двома фрагментами прозорої дактилоплівки з правої та лівої долоней ОСОБА_13 ; паперовий пакет до висновку експерта № 319 з наявними у ньому зрізами нігтів з правої та лівої рук підозрюваної ОСОБА_7 ; паперовий пакет до висновку експерта № 317 з наявними у ньому ниточками марлі з нанесеними на них витяжками; паперовий пакет до висновку експерта № 316 з наявними у ньому двома фрагментами дактилоплівки з правої та лівої долоней ОСОБА_7 ; полімерний пакет до висновку експерта № 222 МК з наявними у ньому речами ОСОБА_13 , картонну коробку до висновку експерта № 222 МК з наявним у ній одним ножем, що зберігаються в камері схову речових доказів ВП №1 Кременчуцького ВП ГУП в Полтавській області - знищити.

Речові докази : DVD-R 16х диск марки «Мамва» об`ємом 4,7 Gb із записом проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 ; DVD-R 16х диск марки «Мамва» об`ємом 4,7 Gb із записом проведення слідчого експерименту за участі підозрюваної ОСОБА_7 ; DVD-R 16х диск марки «Мамва» об`ємом 4,7 Gb із записом проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_14 зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Речові докази - картонну коробку до висновку експерта № 222 МК з наявними у ній чотирма ножами повернути потерпілій ОСОБА_10 .

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави 5702 гривень 32 коп. за проведення судових експертиз.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Крюківський районний суд м. Кременчука протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Засудженій, потерпілій та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Роз`яснити обвинуваченій, захиснику, потерпілій, право подати клопотання про помилування, ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. Обвинуваченій, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, роз`яснюється право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3