ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 636/519/18
Провадження № 1-кп/636/101/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 березня 2020 року Чугуївський міський суд Харківської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

прокурорів Чугуївської місцевої прокуратури ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2

захисника ОСОБА_7 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві об`єднані кримінальні провадження: № 000177, внесене 25 січня 2018 року до ЄРДР, та № 0000419, внесене до 14 березня 2018 року ЄРДР, відносно обвинуваченого

ОСОБА_11 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Новий Бурлук, Печенізького району, Харківської області, українця, громадянина України, непрацюючого, розлученого, із базовою загальною середньою освітою, раніше неодноразово засудженого: 19.12.2007 Чугуївським міським судом Харківської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки; 21.01.2014 Печенізьким районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 164 КК України до 120 годин громадських робіт; 21.10.2014 Печенізьким районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 389 КК України до обмеження волі строком на 1 рік, згідно ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік; 04.11.2015 Чугуївським міським судом Харківської області за ч. 1 ст. 185, ст. 71 КК України до 1 року 2 місяців позбавлення волі; 15.12.2015 Чугуївським міським судом Харківської області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі, без визначеного місця реєстрації, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 297 КК України, -
в с т а н о в и в:
24 січня 2018 року, в денний час доби, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_11 прийшов до потерпілого ОСОБА_12 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , та почав з ним розпивати спиртні напої на кухні, розташованій в даній квартирі, а саме: горілку. Під час вживання спиртних напоїв ОСОБА_12 заснув у приміщенні кухні. В цей час у ОСОБА_11 виник злочинний умисел, спрямований на таємне з викрадення чужого майна. Усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки, і, бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом збагачення за рахунок інших осіб, переконавшись, що його дії залишаться непоміченими для сторонніх осіб, ОСОБА_11 протиправно, шляхом вільного доступу заволодів планшетом марки «Lenovo», моделі «IdealTabA-1000-F», чорного кольору, серійний номер « НОМЕР_1 », в робочому стані, без пошкоджень, який знаходився на столі кімнати вище вказаної квартири, після чого він з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_12 шкоду на суму 870,00 грн.

Вказані дії ОСОБА_11 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна(крадіжка), вчинена повторно.

Крім того, в перших числах січня 2018 року, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_11 , перебуваючи на цвинтарі № 3, що знаходиться за адресою: м. Чугуїв, вул. Світла (колишня Воровського), Харківської області, діючи з корисливих мотивів, з метою збагачення за рахунок інших осіб, нехтуючи соціальними цінностями та моральними засадами, які склалися у суспільстві в частині поваги до померлих, маючи умисел на таємне викрадення металевої огорожі, якою оснащені могили, умисно, з корисливих мотивів, що виражаються у прагненні отримати матеріальну вигоду від вчинення кримінального правопорушення - злочину, шляхом розхитування огородження місця поховання померлих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , здійснив демонтаж двох фрагментів металевої огорожі вартістю, відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 28 від 15.03.2018, у сумі 1203,61 грн. Після чого погрузив вилучене з могили на належні йому зимні сани, які заздалегідь підготував та привіз із собою, і з місця вчинення злочину зник, чим завдав потерпілому ОСОБА_15 матеріальної шкоди на вищевказану суму.

Вказані дії ОСОБА_11 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 3 ст. 297 КК України як наруга над могилою, тобто незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на (в) могилі померлого, вчинене з корисливих мотивів.

Обвинувачений в судовому засіданні свою вину в інкримінованих йому злочинах визнав та пояснив суду, що так склалося роботи не має, тому скоїв вказані діяння.

Показання ОСОБА_11 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції.

Потерпілий ОСОБА_15 у судовому засіданні пояснив, що йому про пропажу огорожі на могилі повідомив дільничний інспектор, вказана огорожа зварена з арматури та пофарбована. Позов не заявляв.

Незважаючи на визнання обвинуваченим своєї вини в умисних протиправних діяннях, які виразились у таємному викраденні чужого майна, вчинені повторно, та незаконному заволодінні предметами, що знаходяться на (в) могилі померлого, вчинене з корисливих мотивів, його вина у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 та ч. 3 ст. 297 КК України, підтверджується сукупністю доказів, досліджених та перевірених в ході судового розгляду,:

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінального провадження № 0000419, зареєстрованого 14.03.18 за правою кваліфікацією за ч. 3 ст. 297 КК України за заявою ОСОБА_15 від 13.03.2018 про те, що в період часу з весни 2017 року по 13 березня 2018 року невстановлена особа вчинила наругу над могилою померлого родича (т. 1 а.с. 191);

- протоколом огляду місця події від 14.03.2018 та фототаблицею до нього, в ході якого проводився огляд території «Осинівського кладовища», що знаходиться за адресою: м. Чугуїв, Харківської області між вул. Харківська та Воровського, а саме: захоронення ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , яке частково огороджене металевою огорожею, відсутня частина огорожі з південної та східної сторін (т. 1 а.с. 192-196);

- протоколом огляду місця події від 15.03.2018 та фототаблицею до нього, в ході якого проводився огляд території домоволодіння АДРЕСА_3 , де на землі виявлені два металевих вироби у вигляді металевих прутів спіральної форми чорного кольору, довжиною по 0,8 м кожний, діаметром 10мм, які ОСОБА_16 добровільно надала при огляді місця події, пояснивши, що дані вироби вона придбала для власних потреб у ОСОБА_11 (т. 1 а.с. 198-201);

- протоколом пред`явлення речей для впізнання від 15.03.2018, проведеного за участю потерпілого ОСОБА_15 , та фототаблиицею до нього, під час якого були оглянуті фрагменти металевого огородження у вигляді двох металевих прутів спіральної форми чорного кольору, довжиною по 0,8 м кожний, які потерпілий за зовнішніми характеристиками, розміром та кольором упізнав як фрагменти огородження місця поховання його родичів (т. 1 а.с. 202-204);

- протоколом огляду предметів від 15.03.2018, а саме: два металевих прута, аналогічні між собою, у вигляді будівельної арматури, довжиною по 0,8 м кожний, які оглянуті, визнані речовими доказами, долучені до матеріалів кримінального провадження і передані на зберігання потерпілому ОСОБА_15 (т. 1 а.с. 205-207);

- висновком товарознавчої експертизи № 28 від 15.03.2018, проведеної спеціалістом-оцінювачем ОСОБА_17 на підставі постанови слідчого Чугуївського ВП про призначення товарознавчої експертизи від 15.03.2018, згідно якого ринкова вартість металевого паркану довжиною 2,5 м, висотою 0,5 м та металевого паркану довжиною 2,3 м на момент його викрадення 13.03.2018 з урахуванням зносу складає 1203,61 грн. (т. 1 а.с. 208, 209);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 30.03.2018 за участю підозрюваного ОСОБА_11 та фототаблицею до нього, в ході якого ОСОБА_11 розповів про обставини викрадення металевої огорожі з кладовища, яку в подальшому на своїх санях відвіз жінці по імені ОСОБА_18 , яка проживає по АДРЕСА_3 , оскільки вона проводить вдома ремонтні роботи і викраденні частини огорожі стануть їй у пригоді в побуті (т. 1 а.с. 225-228);

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінального провадження № 0000177, зареєстрованого 25.01.2018 за правою кваліфікацією за ч. 1 ст. 185 КК України про вчинення 24.01.2018 ОСОБА_11 крадіжки під час розпивання спиртних напоїв з квартири ОСОБА_12 планшета марки «Lenovo», моделі «IdealTabA-1000-F», чорного кольору, серійний номер «HGC078YS», в робочому стані, без пошкоджень (т. 1 а.с. 229);

- протоколом огляду місця події від 25.01.2018 та фототаблицею до нього, в ході якого проводився огляд квартири, розташованої за адресом: АДРЕСА_2 , за добровільною згодою ОСОБА_12 , з якої ОСОБА_11 вчинена крадіжка планшета марки «Lenovo», моделі «IdealTabA-1000-F», чорного кольору, серійний номер «HGC078YS», придбаний у 2017 році (т. 1 а.с. 230-234);

- висновком товарознавчої експертизи № 523 від 29.01.2018, проведеної Харківським НДЕКЦ на підставі постанови слідчого Чугуївського ВП про призначення судово-товарознавчої експертизи від 26.01.2018, згідно якого ринкова вартість планшета марки «Lenovo», моделі «IdealTabA-1000-F», чорного кольору, діагональ екрану 7 дюймів, дозвіл екрану 1024х600, тип екрану TN, оперативна система Android 4.1, ємність накопичувача 16 ГБ, кількість ядер 2, оперативна пам`ять 1ГБ, вага 340 г, придбаний та бувший у використанні з 2017 року, без пошкоджень, придатний для подальшого використання, станом на 24.01.2018 становить 870,00 грн. (т. 1 а.с. 236-244);

- протоколом огляду місця події від 27.01.2018 та фототаблицею до нього, в ході якого проводився огляд планшету марки «Lenovo», моделі «IdealTabA-1000-F», чорного кольору, серійний номер « НОМЕР_1 », який знаходився в робочому стані (т. 1 а.с. 245-249);

- протоколом пред`явлення речей для впізнання за фотознімками від 31.01.2018, згідно якого потерпілий ОСОБА_12 упізнав на фотознімку № 1 свій планшет за кольором, маркою, розміром, зовнішнім виглядом, написом (т. 1 а.с. 249, 250);

- постановою про визнання речових доказів від 31.01.2018, а саме: планшету марки «Lenovo», моделі «IdealTabA-1000-F», чорного кольору, серійний номер « НОМЕР_1 », який визнаний речовим доказом та переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_12 (т. 1 а.с. 251, 252);

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінального провадження № 0000177, зареєстрованого 25.01.2018 за правою кваліфікацією за ч. 2 ст. 185 КК України про вчинення 24.01.2018 ОСОБА_11 крадіжки під час розпивання спиртних напоїв з квартири ОСОБА_12 планшета марки «Lenovo», моделі «IdealTabA-1000-F», чорного кольору, серійний номер «HGC078YS», в робочому стані, без пошкоджень, перекваліфікація якого проведена на підставі постанови про перекваліфікацію складу кримінального правопорушення від 31.01.2018 (т. 3 а.с. 1-2);

- свідченнями свідка ОСОБА_16 , яка у судовому засіданні пояснила суду, що вона у ОСОБА_19 купила металеві вироби з арматури чорного кольору.

- свідченнями свідка ОСОБА_20 , який у судовому засіданні пояснив суду, що бачив обвинуваченого на цвинтарі з огорожею з могили, він також показував телефон чи планшет.

Статтею 370 КПК України передбачено, що обґрунтованим є таке рішення, яке ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Так, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, яка є частиною національного законодавства України, критерієм доведення винуватості особи у вчиненні інкримінованого їй злочину є те, що саме прокурор має довести вину обвинуваченого поза межами розумного сумніву. Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд має бути переконаний поза межами розумного сумніву, що кожен із суттєвих елементів інкримінованого особі злочину є доведеним (справа Дж. Мюррей проти Сполученого Королівства).

Зазначені докази у вказаному кримінальному провадженні є достовірними, допустимими, належними та достатніми для підтвердження винуватості особи, що обвинувачується в скоєнні злочинів.

Дослідивши, зіставивши та проаналізувавши вивчені в справі докази, суд приходить до висновку, що покази обвинуваченого та потерпілого мають характер логічних, послідовних і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин злочинів, добровільності та істинності його позиції та таких, що у сукупності з іншими наведеними доказами, дозволяють суду зробити обґрунтований висновок про те, що своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, ОСОБА_11 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, а також, наругою над могилою, тобто незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі померлого, вчинене з корисливих мотивів, ОСОБА_11 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 297 КК України.

Призначаючи обвинуваченому покарання суд враховує характер і ступінь скоєних злочинів, які, відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до наступних категорій: ч. 2 ст. 185 КК України - злочин середньої тяжкості, ч. 3 ст. 297 КК України - тяжкий злочин, конкретні обставини вчиненого злочину та дані про особу обвинуваченого, а саме:

- довідок ОСК ГУНП в Харківській області від 29.01.2018 та № 112-16032018/63091 від 26.03.2019, згідно з якими обвинувачений раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, останній раз Чугуївським міським судом Харківської області від 15.12.2015 за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 2 роки (т. 1 а.с. 211-213, т. 3 а.с. 3-4);

- інформаційної довідки Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області від 11.01.2018, відповідно до якої ОСОБА_11 за місцем проживання зарекомендував себе посередньо, спиртними напоями зловживає, громадський порядок не порушує (т. 1 а.к.п. 214, т. 3 а.с. 7);

- вироку Печенізького районного суду Харківської області від 21.10.2014, згідно якого ОСОБА_11 засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки (т. 1 а.с. 215-216, т. 3 а.с. 14, 15);

- вироку Чугуївського міського суду Харківської області від 19.12.2007, згідно якого ОСОБА_11 засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185КК України, до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки (т. 3 а.с. 22, 23);

- вироку Чугуївського міського суду Харківської області від 04.11.2015, згідно якого ОСОБА_11 засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, на підставі ст.ст. 71, 72 КК України до 1 року 2 місяців позбавлення волі (т. 1 а.с. 220-222, т. 3 а.с. 19, 20);

- вироку Чугуївського міського суду Харківської області від 15.12.2015, згідно якого ОСОБА_11 засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, на підставі ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі (т. 3 а.с. 16-18);

- довідки про звільнення серії ХАР № 02290, згідно якої ОСОБА_11 відбував покарання з 04.11.2015 по 23.08.2017 і звільнений за відбуттям строку покарання (т. 3 а.с. 8, 9, 24)

- довідок КЗОЗ «Чугуївська центральна районна лікарня ім. М.І. Кононенка» № 319 від 29.01.2018 та № 834 від 14.03.2019, згідно з якими обвинувачений на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває (т. 3 а.с. 12);

- свідоцтва про народження ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_2 , відповідно до якого його батьком є ОСОБА_11 (т. 1 а.с. 223).

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_11 , суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та визнання вини. Обставини, що обтяжують покарання, є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі - Європейський суд) передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

При призначенні покарання, суд виходить із положень статті 65 КК України, а саме: з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для виправлення та попередження нових злочинів, враховує характер та ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії злочинів середньої тяжкості та тяжких, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини, особу обвинуваченого, його відношення до скоєного злочину, та вважає, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки інші види покарання не будуть мати впливу на його виправлення, і саме в такому випадку буде досягнута передбачена ч. 2 ст. 50 КК України мета покарання у вигляді виправлення особи та попередження скоєння нових злочинів як обвинуваченим так і іншими особами.

Згідно протоколу затримання від 30.05.2019, ОСОБА_11 затриманий 30.05.2019 і 31.05.2019 відносно нього обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в ході судового розгляду продовжений.

У зв`язку з призначенням обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, яке він повинен відбувати реально, суд вважає за необхідне продовжити ОСОБА_11 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» до набрання вироком законної сили з метою запобігти спробам переховуватись від відбування покарання, а також вчинення інших злочинів, оскільки обвинувачений ухилявся від явки до суду.

Щодо зарахування строку попереднього ув`язнення обвинуваченому ОСОБА_11 , суд зазначає наступне.

Згідно правової позиції Великої Палати Верховного суду, якщо особа вчинила злочин в період з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII (пряма дія закону № 2046- VIII).

Таким чином, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, строк попереднього ув`язнення зараховується судом у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосоване попереднє ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, що суд вважає за необхідне врахувати це у своєму рішенні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Суд, керуючись ст. ст. 124, 368 КПК України, вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_11 на користь держави витрати за проведення судової товарознавчої експертизи № 523 від 29.01.2018. у розмірі 572,00 грн.

Долю речових доказів по кримінальному провадженню суд вважає за необхідне визначити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

У х в а л и в:
ОСОБА_11 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 та ч. 3 ст. 297 КК України, та призначити йому покарання:

за ч. 2 ст. 185 КК України - у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 6 (шість) місяців;
за ч. 3 ст. 297 КК України - у вигляді обмеження волі строком на 4 (чотири) роки.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_11 остаточно призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 6 (шість) місяців.

Міру запобіжного заходу, обрану ОСОБА_11 у вигляді тримання під вартою залишити до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_11 обчислювати з моменту обрання запобіжного заходу, тобто з 30 травня 2019 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, ОСОБА_11 у строк відбування покарання зарахувати строк попереднього ув`язнення з моменту затримання 30 травня 2019 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_11 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи № 523 від 29.01.2018 у розмірі 572 (п`ятсот сімдесят дві) грн. 00 коп.
Речові докази: планшет марки «Lenovo», модель «Ideal Tab A-1000-F», чорного кольору, серійний номер « НОМЕР_3 », в робочому стані, без пошкоджень, оперативна пам`ять 16 ГБ, система «Андроід» 7.0, розширення екрану 1024х600; металеві вироби, що представляють собою фрагмент огородження, чорного кольору, а саме: два металеві прути, у вигляді будівельної арматури, довжиною 0,8 м кожний, які є частиною секції паркану, після набрання вироком законної сили вважати повернутим потерпілим, звільнивши їх від зберігання.

Роз`яснити, що учасники судового провадження мають право подати клопотання про помилування, право на ознайомлення з журналом та технічним записом судового засідання і подати на них письмові зауваження, а ОСОБА_11 - ще про право подати клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Чугуївський міський суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати потерпілим, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя