Справа № 278/46/20
В И Р О К
Іменем України

28 січня 2020 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження стосовно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, судимого 18.09.2019 Богунським районним судом м. Житомира за ч. 2 ст. 185, ст. ст. 75, 76 Кримінального кодексу України (далі КК) до 1 року обмеження волі з випробуванням та іспитовим строком 1 рік 6 місяців,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК,

в с т а н о в и в:
4 грудня 2019 року у період часу з 6 год. 18 хв. по 6 год. 21 хв. ОСОБА_4 перебував на території приватного підприємства "Гранд Стоун", яке належить ОСОБА_5 та розташоване в АДРЕСА_2 , де у нього виник умисел на таємне повторне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій умисел, у цей же час та місці ОСОБА_4 , користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, через незачинені двері проник до підсобного приміщення, яке розташоване на території вищевказаного підприємства, звідки таємно повторно викрав компресор "POWERTEC" вартістю 2258 грн., будівельний фен "METABO" вартістю 949 грн. 05 коп., набір торцевих головок вартістю 2623 грн. 08 коп., автомобільний зарядний пристрій "BOSH" вартістю 858 грн. 40 коп., а всього майна ОСОБА_5 на загальну суму 6688 грн. 53 коп., з яким залишив місце вчинення злочину та у подальшому розпорядився на власний розсуд.
Обвинувачений ОСОБА_4 вину в інкримінованому діянні визнав повністю, підтвердив вищенаведені обставини, у вчиненому кається.
Беручи до уваги, що фактичні обставини справи ніким з учасників судового провадження не оспорювалися, суд на підставі ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) визнав їх встановленими в судовому засіданні та вважав недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин. Враховуючи, що обвинувачений скористався своїм правом не давати показання, суд обмежився дослідженням доказів, що характеризують його особу.
Таким чином суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного діяння доведена, і кваліфікує його за ч. 3 ст. 185 КК як повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення.
При призначенні покарання відповідно до ст. 65 КК суд враховує, що злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК, є тяжким корисливим злочином, обвинувачений вчинив один епізод такого діяння, викрадене майно повернуто потерпілому.
Обвинувачений ОСОБА_4 судимий за вчинення корисливого злочину, вчинив злочин під час іспитового строку, неодружений, непрацюючий, за місцем проживання характеризується нейтрально як особа, на яку відсутні компрометуючі матеріали.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, не встановлено. Суд не визнає такою зазначений в обвинувальному акті рецидив злочинів, , оскільки попередня судимість була врахована як повторність при кваліфікації злочину, у вчиненні якого визнано винним обвинуваченого цим вироком. Крім того, суд не включав до вступної частин вироку відомості обвинувального акту про засудження ОСОБА_4 14.07.2016, оскільки такі відомості відсутні у наданій суду довідці про судимості обвинуваченого. Крім того, єдиною підставою для визнання особи винною у вчиненні злочину відповідно до ст. 62 Конституції України є вирок суду. Проте такого вироку суду не надано, хоча обов`язок доказування обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторони кримінального провадження (ч. 2 ст. 92 КПК).
З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 , не зважаючи на попередню судимість, належних висновків для себе не зробив і вчинив новий злочин під час іспитового строку, а тому заслуговує на реальне відбування покарання у виді позбавлення волі. Разом із тим, беручи до уваги відсутність обтяжуючих та наявність двох пом`якшуючих покарання обставин, позицію потерпілого, який претензій до обвинуваченого не має та на суворості покарання не наполягав, суд вважає за можливе призначити покарання на мінімальний строк, визначений санкцією ч. 3 ст. 185 КК. Крім того, враховуючи, що обвинувачений, будучи звільненим від відбування покарання з випробуванням, вчинив злочин під час іспитового строку, суд на підставі ч. 1 ст. 71 та ч. 1 ст. 72 КК частково приєднує невідбуту частину покарання, призначеного вироком Богунського районного суду м. Житомира від 18 вересня 2019 року.
Цивільний позов не пред`явлений. Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, підлягають стягненню з обвинуваченого.
Арешт, накладений на речові докази по справі, на підставі ст. 174 КПК, підлягає скасуванню, а вказані речові докази підлягають поверненню (залишенню) власникам. Інший речовий доказ підлягає знищенню.
Враховуючи призначене покарання, суд вважає, що існує ризик ухилення від його відбування. Оскільки обвинувачений не має власної сім`ї, постійного офіційного місця роботи, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків за місцем проживання, суд вважає, що запобігти названому ризику менш суворі запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не здатні, а тому змінює раніше обраний ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК, суд

у х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК, та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71, ч. 1 ст. 72 КК до покарання, призначеного цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Богунського районного суду м. Житомира від 18 вересня 2019 року, визначивши ОСОБА_4 за сукупністю вироків остаточне покарання у виді трьох років одного місяця позбавлення волі.
До вступу вироку в законну силу змінити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід з домашнього арешту на тримання під вартою, взявши його негайно під варту в залі суду. Строк дії запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня набрання вироком законної сили, зарахувавши в цей строк строк його попереднього ув`язнення, починаючи з дня взяття під варту і до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 2512 (дві тисячі п`ятсот дванадцять) гривень процесуальних витрат на залучення експерта при проведенні судово-товарознавчої експертизи та 1570 (одну тисячу п`ятсот сімдесят) грн. 10 коп. процесуальних витрат на залучення експерта при проведенні судової трасологічної експертизи.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 6.12.2019 на компресор "Miol", будівельний фен "Makita", набір гайкових ключів, автомобільний зарядний пристрій "BOSСH" та кросівки чорного кольору скасувати, а вказані речові докази, окрім кросівок, залишити в розпорядженні потерпілого ОСОБА_5 , а кросівки повернути обвинуваченому ОСОБА_4 . Інший речовий доказ: фрагмент сліду низу взуття знищити.

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення копії вироку. Вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися, і дослідження яких визнано судом недоцільним.
Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а також направити потерпілому не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1