Справа № 216/158/20
Провадження № 1-кп/216/559/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.03.2020 місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 8 кримінальне провадження № 0002084 від 26.11.2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, офіційно не працює, неодружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрований і мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 26.03.2007 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 128 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік, ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.08.2007 року скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлено для реального відбування покарання, 08.07.2009 року звільнений з Широківської ВК Дніпропетровської області (№ 75) на підставі ухвали Широківського районного суду Дніпропетровської області від 01.07.2009 року умовно-достроково на невідбутий строк 3 місяці 17 днів;

- 13.01.2011 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за чч. 1, 2, 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, 30.04.2013 року звільнений з Жовтоводської ВК Дніпропетровської області (№ 26) на підставі ухвали Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 22.04.2013 року умовно-достроково на невідбутий строк 7 місяців 11 днів;

- 08.08.2013 року Тернівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309, ст. 71 КК України до 1 року 3 місяців позбавлення волі, 23.06.2014 року звільнений з Солонянської ВК Дніпропетровської області (№ 21) на підставі ухвали Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 13.06.2014 року за ст. 2 Закону України «Про амністію»;

- 22.07.2015 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 263 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 роки;

- 27.11.2015 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. ст. 395, 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, 05.04.2019 року звільнений з Солонянської ВК Дніпропетровської області (№ 21) за відбуттям строку покарання,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 263, ч. 2 ст. 185 КК України,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

26 листопада 2019 року приблизно об 11.40 год. ОСОБА_3 повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, прибув до магазину «Сільпо», розташованого за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, Центрально-Міський район, вул. Визволення, 1к, де, скориставшись відсутністю свідків і очевидців, діючи умисно та з корисливих мотивів, перебуваючи в приміщені торгівельної зали магазину, поклав під куртку, одягнуту на нього, дві пляшки віскі, а саме одну пляшку торгової марки «JackDaniels» об`ємом 0,35 л вартістю 310 грн 88 коп. та одну пляшку торгової марки «Ballantines Finest» об`ємом 1 л вартістю 603 грн, з метою їх подальшого обернення на свою користь, однак не довів свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки на місці вчинення злочину був викритий працівниками торгівельного магазину.

Крім того, в один із днів другої декади листопада 2019 року у вечірній час доби ОСОБА_3 , знаходячись неподалік торгівельного магазину «Ювілений» в Покровському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, знайшов металевий предмет, який за своїми зовнішніми ознаками схожий на кастет. Після цього ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що вказаний предмет є холодною зброєю кастетом, підібрав вказаний предмет і поклав його до кишені куртки, після чого, маючи умисел на носіння кастету без передбаченого законом дозволу, став носити його при собі з метою самозахисту.

26 листопада 2019 року об 11.44 год. ОСОБА_3 , знаходячись в приміщені магазину «Сільпо», розташованого за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, Центрально-Міський район, вул. Визволення, 1к, на закону вимогу працівників поліції дістав з кишені курки, одягнутої на нього, і добровільно надав для огляду металевий предмет сірого кольору з отворами овальної та круглої форми, який згідно з висновком експерта від 03.12.2019 року № 28/3.3/1603 є холодною зброєю ударно-дробильної дії, а саме кастетом, виготовленою саморобним способом, який ОСОБА_3 носив при собі без передбаченого законом дозволу.

Разом з тим 04 грудня 2019 року приблизно о 12.20 год. ОСОБА_3 повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, перебуваючи біля легкового автомобіля марки «Renault», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , розташованого на узбіччі автодороги по вул. Пушкіна в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, упевнившись у відсутності свідків, очевидців і в тому, що за його діями ніхто не спостерігає та вони носять таємний характер, діючи умисно та з корисливих мотивів, таємно викрав з салону вказаного автомобіля шуруповерт марки «AKITA Tolls» моделі JOZ-AKJ8-144 вартістю 590 грн. Після цього ОСОБА_3 з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, обернувши викрадене майно на свою користь і розпорядившись ним на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_5 майнової шкоди в розмірі 590 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у вчиненні злочинів, в яких він обвинувачується, визнав повністю і дав суду такі показання. У другій половині листопада 2019 року близько 12.00 год. він зайшов до магазину «Сільпо», розташованого біля площі Визволення в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу, з метою крадіжки майна, яке в подальшому планував продати й таким чином покращити своє матеріальне становище. Спочатку він ходив по торговій залі магазину, розглядаючи товар і чекаючи зручного моменту, коли розійдуться інші покупці й працівники магазину та він залишиться на одинці. Після цього він взяв пачку печива та дві пляшки віскі, поклавши останні собі під куртку. Розрахувавшись на касі лише за пачку печива, він пішов до виходу з магазина, але біля дверей його зупинили охоронці цього магазину та викликали поліцію. Разом з тим під час проведення поверхневого огляду працівниками поліції, які приїхали за викликом охорони магазину, вилучили в нього з куртки кастет. Цей кастет він знайшов на 129 кварталі, між його будинком і магазином «Ювілений», коли ввечері виносив сміття. Піднявши кастет із землі, він поклав його до кишені куртки та носив при собі з метою самозахисту. Він усвідомлював, що саме він знайшов, але носив кастет не з метою вчинення злочинів, а виключно для самозахисту, оскільки мешкає в достатньо кримінальному районі. Указаний кастет він знайшов приблизно за десять днів до подій у магазині «Сільпо» та його вилучення. Крім того, 04 грудня 2019 року приблизно о 12.00 год. він побачив біля магазину «Геліос» на вул. Пушкіна в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу автомобіль, з якого вийшов водій і пішов до вказаного магазину, не замкнувши машину та залишивши опущеним скло в передній пасажирській двері. Він підійшов до цього автомобіля та взяв з його пасажирського сидіння пакет, після чого зайшов у двори, де оглянув його зміст і виявив шуруповерт. Він вирішив його продати та пішов до Центрально-Міського ринку, де запропонував його купити «валютчику», останній попросив його зачекати 10 хвилин, а сам відійшов і викликав поліцію, працівники якої в подальшому вилучили в нього зазначений шуруповерт.

Давши такі детальні показання, обвинувачений ОСОБА_3 просив суд не досліджувати зібрані в матеріалах справи докази, оскільки він всі фактичні обставини кримінального провадження визнає повністю, не оспорює їх та беззастережно визнає себе винуватим у вчиненні інкримінованих йому злочинів за викладених вище обставин і кваліфікації.

Представник потерпілого ТОВ «Сільпо-Фуд» ОСОБА_6 і потерпілий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явились, подали до суду заяви, в яких просили провести судовий розгляд за їх відсутності та призначити обвинуваченому покарання на розсуд суду, одночасно повідомивши про відсутність намірів пред`являти цивільні позови.

За таких обставин суд, заслухавши думку учасників судового провадження, відповідно до положень ст. 325 КПК України визнав за можливе з`ясувати всі обставини справи під час судового розгляду за відсутності потерпілих.

Ураховуючи зазначену вище позицію обвинуваченого та відсутність у прокурора заперечень проти цього, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, зокрема щодо часу, місця, обстановки, способу вчинення та наслідків, форми вини й мотивів кожного з кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він обвинувачується. У суду не виникло сумнівів у добровільності та істинності позиції обвинуваченого, якому декілька разів було роз`яснено, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку. Обвинувачений систематично та послідовно протягом усього часу розгляду справи визнавав усі обставини справи й погоджувався з кваліфікацією вчинених ним діянь, його показання є чіткими, мають логічний характер, об`єктивно узгоджуються між собою та відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, підстав для самообмови не встановлено, тому у суду не має сумнівів у його волевиявленні. Про добровільність позиції обвинуваченого та про розуміння ним правових наслідків також свідчить його письмове клопотання.

З огляду на наведене, оскільки фактичні обставини стороною обвинувачення встановлені правильно, повністю підтверджуються обвинуваченим і беззаперечно ним визнаються, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень доведена в судовому засіданні поза будь-яким розумним сумнівом.

У судових дебатах прокурор просив суд при призначенні ОСОБА_3 покарання врахувати тяжкість вчинених ним злочинів, особу винного, який повністю визнав свою вину, активно сприяв розкриттю злочинів і щиро кається в скоєному, а також повне відшкодування потерпілим шкоди й відсутність в останніх матеріальних і моральних претензій до нього, у зв`язку з чим призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, визначивши остаточне покарання за сукупністю злочинів на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, та звільнити його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, поклавши на нього обов`язки, передбачені пп. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України. При цьому прокурор зазначив про відсутність необхідності у продовженні строку тримання обвинуваченого під домашнім арештом.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судових дебатах просив суд при ухваленні вироку врахувати, що він дійсно щиро кається у вчиненому, усвідомив свої негативні вчинки, зробив відповідні висновки, обіцяє виправитись та запевняє в майбутньому такого більше не повторювати, у зв`язку з чим суворо його не карати та не призначати реальне відбування покарання. При цьому обвинувачений зазначив, що вважає справедливим те покарання, яке просить призначити прокурор.

Ухвалюючи вирок, суд вважає, що мали місце діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 . Ці діяння містять такі склади злочинів:

- ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України за ознаками незакінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно;

- ч. 2 ст. 263 КК України за ознаками незаконного носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу;

- ч. 2 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання, яка має бути призначена обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до ст. ст. 50, 65 КК України виходить із меж, установлених у санкціях статей, що передбачають відповідальність за вчинені злочини, враховує положення Загальної частини Кримінального кодексу України, ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_3 вчинені кримінальні правопорушення, які згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

При цьому обвинувачений ОСОБА_3 раніше судимий, офіційно не працює, неодружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, за місцем мешкання характеризується негативно, під наглядом лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебував і не перебуває (а.к.п. 136-144).

Також суд враховує, що завдана потерпілому ОСОБА_5 шкода відшкодована повністю шляхом повернення йому викраденого майна, а потерпілому ТОВ «Сільпо-Фуд» шкоди фактично не завдано і майно також повернуто власнику.

Обставинами, які пом`якшують покарання згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочинів.

Обставиною, яка обтяжує покарання відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочинів.

З огляду на наведене при призначенні покарання суд враховує фактичні обставини справи, характер і ступінь тяжкості вчинених злочинів, спосіб їх вчинення та мотиви, обстановку вчинення злочинів та їх наслідки, кількість епізодів злочинної діяльності, ставлення обвинуваченого до вчиненого та беззастережне визнання своєї винуватості, перед і пост кримінальну поведінку останнього, дані про його особу, зокрема, вік, стан здоров`я, попередні судимості, відсутність офіційної роботи та утриманців, наявність матері похилого віку, яка потребує його допомоги, не перебування на обліках, негативну характеристику за місцем мешкання, повне відшкодування шкоди шляхом повернення майна потерпілим, відсутність в останніх матеріальних і моральних претензій до обвинуваченого, наявність двох пом`якшуючих та однієї обтяжуючої обставин, зазначені вище думки прокурора та обвинуваченого щодо необхідного для виправлення останнього покарання, а також думки потерпілих, які просили призначити обвинуваченому покарання на розсуд суду.

Водночас суд бере до уваги положення статті 50 КК України, якими передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Визначені у статті 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Ураховуючи всі зазначені вище обставини в їх сукупності, виходячи із загальних засад призначення покарання щодо законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, суд дійшов висновку, що для досягнення мети покарання, виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових злочинів останньому необхідно призначити покарання в межах санкцій ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 263 КК України, з урахуванням положень статті 68 КК України, у виді позбавлення волі та визначити остаточне покарання за сукупністю злочинів на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

При цьому, зважаючи на характер і ступень тяжкості вчинених діянь, які за визначеною класифікацією є злочинами середньої тяжкості, їх наслідки, а саме повне відшкодування завданої шкоди й відсутність у потерпілих будь-яких матеріальних і моральний претензій до обвинуваченого, а також на перед і пост кримінальну поведінку останнього, зокрема повне та беззаперечне визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні вказаних злочинів, активне сприяння їх розкриттю, дійсне щире каяття, критичне ставлення до скоєного, належне усвідомлення своїх негативних вчинків, переконливе бажання виправитись і запевнення не допускати в майбутньому подібних вчинків, потреба саме в його допомозі матері похилого віку, яка вже тривалий час перебуває на стаціонарному лікуванні, тобто наявність такої сукупності обставин, яка значно знижує ступінь суспільної небезпеки обвинуваченого та із достатньою переконливістю свідчить про можливість його виправлення без відбування покарання, суд дійшов висновку про можливість виправлення та перевиховання ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства й реального відбування покарання, у зв`язку з чим вважає за необхідне на підставі ст. 75 КК України звільнити останнього від відбування призначеного покарання з випробуванням, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час такого звільнення, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Саме таке покарання, на думку суду, буде справедливим та адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності й даним про особу винного, а також необхідним і достатнім для того, щоб обвинувачений ОСОБА_3 належною поведінкою протягом іспитового строку довів своє виправлення.

Водночас суд бере до уваги, що покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність, а також зважає на усталену практику Європейського суду з прав людини, згідно з якою відповідне втручання вважається пропорційним, коли воно відповідає тяжкості правопорушення і не становить «особистий і надмірний тягар для особи».

Цивільні позови в кримінальному провадженні не пред`явлені.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Згідно із ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_3 слід стягнути на користь держави 2 512 грн 16 коп. документально підтверджених процесуальних витрат на залучення експерта (а.к.п. 45, 53, 70).

Підстав для продовження строку дії застосованого до ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту судом не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 263, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому таке покарання:

- за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки;

- за ч. 2 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік;

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до пп. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Початок іспитового строку ОСОБА_3 обчислювати з моменту проголошення вироку суду.

Речові докази, а саме:

- одну пляшку віскі торгової марки «JackDaniels» об`ємом 0,35 л та одну пляшку віскі торгової марки «Ballantines Finest» об`ємом 1 л, - вважати повернутими власнику ТОВ «Сільпо-Фуд» згідно з розпискою представника потерпілого ОСОБА_6 (а.к.п. 24);

- шуруповерт марки «AKITA Tolls», - вважати повернутим власнику ОСОБА_5 згідно з його розпискою від 05.12.2019 року (а.к.п. 109);

- кастет, вилучений у ОСОБА_3 та переданий на зберігання до камери зберігання речових доказів Криворізького відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області згідно з квитанцією від 10.12.2019 року № 0410/19-08 (а.к.п. 75), - знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 2 512 (дві тисячі п`ятсот дванадцять) грн 16 коп. документально підтверджених процесуальних витрат на залучення експерта.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили та його виконання. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити обвинуваченому його право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1