Справа № 199/2167/20
УХВАЛА

28.04.2020 місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000365 від 06.03.2020 відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за їх обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_5 , законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 , неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 , педагога ОСОБА_8 , захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на 60 днів, оскільки наявні ризики, передбачені п.п. 1), 3), 5) ч. 1 ст. 177 КПК України. Своє клопотання прокурор обґрунтовує тим, що, враховуючи ймовірну тяжкість покарання, яке може бути призначено обвинуваченим, у разі визнання останніх винуватими у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за яке передбачено основне покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років, перебуваючи під загрозою застосування тяжкого покарання, є підстави вважати, що обвинувачені можуть переховуватися від суду. Крім того, знаходячись під загрозою застосування тяжкого покарання, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , володіючи відомостями щодо свідків сторони обвинувачення, які ще не допитані, можуть вплинути на них.

Неповнолітній потерпілий ОСОБА_7 та його законний представник ОСОБА_6 просили вирішити клопотання прокурора на розсуд суду.

Захисники ОСОБА_9 та ОСОБА_10 заперечували щодо задоволення клопотання прокурора та просили суд змінити обвинуваченим запобіжний захід на більш м`який, не пов`язаний з позбавленням волі, зокрема на особисте зобов`язання. Обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтримали думку захисників.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а також клопотання захисників та обвинувачених про зміну запобіжного заходу на більш м`який, в тому числі і на особисте зобов`язання, суд вважає клопотання прокурора обґрунтованим, а клопотання захисників та обвинувачених таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до змісту обвинувального акта ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обвинувачуються у відкритому за попередньою змовою групою осіб викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я неповнолітнього потерпілого, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років.

Враховуючи обсяг пред`явленого ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обвинувачення, є достатні підстави вважати, що, враховуючи ймовірну тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , у разі визнання останніх винуватими у вищевказаному кримінальному правопорушенні, останні, перебуваючи під загрозою застосування тяжкого покарання, можуть переховуватися від суду, тобто наявний ризик, передбачений п. 1) ч. 1 ст. 177 КПК України, що, у свою чергу, може зашкодити вирішенню завдань кримінального судочинства.

Для відмови в звільненні особи з-під варти також слід враховувати і ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя (рішення ЄСПЛ у справі «Вемгофф проти Німеччини» від 27.06.1968), оскільки він, володіючи відомостями щодо осіб свідків, які ще не допитані, може вплинути на них з метою схилення до зміни показів та відмови від показів взагалі, що вказує на наявність ризику, передбаченого п. 3) ч. 1 ст. 177 КПК України. Ці ж обставини вказують на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів обвинуваченим.

Враховуючи відомості про осіб обвинувачених, зокрема, відсутність офіційного працевлаштування ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а отже і відсутність офіційно підтверджених джерел доходів у обвинувачених, є підтвердженим ризик, передбачений п. 5) ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто можливість вчинити інше кримінальне правопорушення.

Досліджуючи клопотання сторони захисту щодо зміни обвинуваченим запобіжного заходу на інший, більш м`який його вид, в тому числі і на особисте зобов`язання, суд, враховуючи вік та задовільний стан здоров`я обвинувачених, відомості про їх соціальні зв`язки, репутацію обвинувачених, їх майновий та сімейний стан, вважає, що вказані відомості про осіб обвинувачених в сукупності із обсягом пред`явленого їм обвинувачення та встановленими ризиками, передбаченими п.п. 1), 3), 5) ч. 1 ст. 177 КПК України, дають достатні підстави вважати, що альтернативні запобіжні заходи на цей час не здатні запобігти вказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених.

Згідно з ч. 4 ст. 183 КПК України розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченими обов`язків, передбачених КПК України, не визначався, оскільки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні злочину, поєднаного з насильством щодо неповнолітнього потерпілого.

Керуючись ст.ст. 176-179, 183, 193, 194, 199, 331, 369, 371, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_5 про продовження строку тримання обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 під вартою задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою до 26.06.2020 включно.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк тримання під вартою до 26.06.2020 включно.
В задоволені клопотань захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про зміну обвинуваченим запобіжного заходу на більш м`який його вид, зокрема на особисте зобов`язання, відмовити.
Копію ухвали вручити учасникам судового провадження та направити її для виконання в частині продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченим начальнику Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)».
Ухвала набирає чинності негайно та окремому оскарженню не підлягає.

В той же час, відповідно до ст. 91 Закону України «Про Конституційний Суд України», зважаючи на Рішення Конституційного Суду України у справі № 3-208/2018 (2402/18) від 13.06.2019 за конституційною скаргою ОСОБА_11 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ч. 2 ст. 392 КПК України, учасники судового провадження на ухвалу суду в частині продовження строку тримання під вартою обвинуваченому можуть подати апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом семи днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - з моменту вручення їй копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1