Справа № 642/773/20
Провадження № 1-кп/642/452/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2020 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
потерпілої ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за № 0000150, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Андріївка Балаклійського району Харківської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, проживаючого у цивільному шлюбі, неофіційно працюючого підробітником «Нової пошти», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого:
- 09.04.2002 Комінтернівським районним судом м.Харкова за ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;
- 12.12.2006 Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.186, ч.2 ст.190, ст.70 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, звільненого від відбування покарання на підставі ст. ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком на 2 роки;
- 12.11.2008 Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, ч.1 ст.185, ст.304, ст.70. ст.71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі; 20.05.2011 умовно-достроково звільнений від подальшого відбування покарання на не відбутий строк 01 рік 04 місяці 27 днів;
- 12.03.2014 Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст.185, ст.70 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі, 18.08.2017 звільнений від покарання у зв`язку з його відбуттям ;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимим за скоєння злочинів проти власності, маючи не зняті та не погашені в установленому законом порядку судимості, на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив та повторно, скоїв умисний корисливий злочин за наступних обставин:
Так, 27 грудня 2019 року, приблизно о 16 годині 00 хвил., ОСОБА_4 знаходився спільно з малознайомою йому ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_3 , де побачив мобільний телефон марки «Nomi i5010», який остання поклала на стіл. В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , діючи повторно, таємно, шляхом вільного доступу, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, з корисних спонукань, з метою власного збагачення, скориставшись неуважністю потерпілої, взяв зі столу мобільний телефон «Nomi i5010», вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи ХНДІСЕ № 1800 від 28.01.2020, 740 гривень 00 копійок, який належить потерпілій ОСОБА_6 та сховав його в кишеню брюк, одягнених на ньому.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальний збиток на суму 740 гривень 00 копійок.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро покаявся у скоєному злочині, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння та пояснив, що дійсно 27 грудня 2019 року, приблизно о 16 годині 00 хвил. він знаходився спільно з малознайомою йому ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_3 , де побачив мобільний телефон марки «Nomi i5010», який остання поклала на стіл. В цей час, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв зі столу мобільний телефон та сховав його в кишеню брюк, одягнених на ньому. Після чого з місця скоєння злочину зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд провів судовий розгляд провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням матеріалів, що характеризують його особистість, визнавши недоцільним дослідження інших доказів кримінального провадження.
За таких обставин, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, а тому його дії кваліфікує за ч.2 ст. 185 КК України.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, неофіційно працює, раніше неодноразово судимий, згідно наданої суду органом пробації досудової доповіді виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства. На думку органу пробації, виконання покарання у громаді можливо у винятковому порядку за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, наприклад участь в заходах, організованих уповноваженим органом з питань пробації. У разі якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладання на правопорушника додаткового обов`язку, передбаченого ст. 76 КК України, а саме п.2 ч.3 - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, а також той факт, що потерпіла ОСОБА_6 пробачила обвинуваченого та просить його суворо не карати.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні.
Відповідно до ч. 1 ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого суд не вбачає.
Беручи до уваги вказані обставини в їх сукупності, суд вважає, що ОСОБА_4 повинен нести покарання у виді позбавлення волі, але в силу вимог ст. 75 КК України вважає можливим звільнити його від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом визначеного судом випробувального строку не скоїть нового правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, зобов`язавши засудженого не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти цьому органу про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації, оскільки, на думку суду, саме таке покарання, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового кримінального правопорушення, що можливо без ізоляції останнього від суспільства.
Потерпіла ОСОБА_6 заявила цивільний позов, зменшивши його в судовому засіданні, просивши стягнути з обвинуваченого в рахунок відшкодування завданої їй матеріальної шкоди в розмірі 2000 грн.

Відповідно до ст.ст. 22, 1166, 1190 Цивільного кодексу України, ч.1 ст. 128 КПК України, цивільний позов, заявлений потерпілою ОСОБА_6 , в розмірі 2000 грн., підлягає задоволенню.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати на залучення експерта у зв`язку з проведенням по справі судово- товарознавчої експертизи № 1800 від 28.01.2020 року в розмірі 942 грн. необхідно стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробувальним строком на 3 (три) роки.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в указаний орган.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 по даному кримінальному правопорушенню не обирався.
Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 21.01.2020 про накладення арешту на майно, яке належить ОСОБА_6 - скасувати.
Цивільний позов ОСОБА_6 - задовольнити, стягнувши з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 завдану злочином матеріальну шкоду в сумі 2000 грн.
Речовий доказ у справі: мобільний телефон марки «Nomi i5010», який було передано на зберігання ОСОБА_6 - залишити у її володінні.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта у зв`язку з проведенням по справі судово-товарознавчої експертизи № 1800 від 28.01.2020 року в розмірі 942 грн.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1