Справа № 636 / 2596 / 18
1-кп / 636 / 322 / 2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2020 Чугуївський міський суд Харківської області у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуїв кримінальне провадження №0000053 від 23 травня 2018 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харків, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, раніше не судимого, колишнього військовослужбовця військової служби за контрактом, перебуваючого на посаді навідника 1 механізованого відділення 1 механізованого взводу 4 механізованої роти 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому ванні «молодший сержант», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 29.11.2016 року уклав контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України та 29.09.2017 року на підставі наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 № 69-РС зарахований на військову службу.
В подальшому, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №87-РС від 05 травня 2018 року ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу військової частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду навідника 1 механізованого відділення 1 механізованого взводу 4 механізованої роти 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 .

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом на особливий період з хибних розумінь про встановлений законодавством порядок проходження військової служби, нехтуючи вимогами ст.ст. 17, 65 Конституції України,
ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст.ст. 11, 16, 128, 216-220 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, під час особливого періоду, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитись від проходження військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до обов`язків з військової служби, 29 березня 2018 року не з`явився вчасно на службу без поважних причин до розташування військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , та до 03 травня 2018 року не повертався, проводячи вільний час на власний розсуд не пов`язуючи його із виконанням обов`язків з військової служби, чим скоїв, самовільне залишення військової частини без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду (крім воєнного стану), вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби).
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, щиро розкаявся у його скоєнні, пояснив, що він в повній мірі розуміє суть пред`явленого обвинувачення та визнає всі обставини викладені в обвинувальному акті.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позицій, суд, роз`яснює учасникам процесу положення
ст. 349 КПК України та проводить судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.
Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що пред`явлене обвинувачення знайшло свою підтримку в судовому засіданні, і тому кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 4
ст. 407 КК України нез`явлення вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби).

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується позитивно, є учасником бойових дій, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд вважає щире каяття обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.
Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, відсутні.
При призначенні ОСОБА_4 покарання, суд враховуючи характер і ступінь суспільної небезпечності скоєного, обставини скоєння злочину, наведені вище дані про особу обвинуваченого та приходить до висновку про те, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, тобто з призначенням покарання не пов`язаного з позбавленням волі, співмірного в якості кари за скоєне кримінальне правопорушення.
Судові витрати по справі відсутні.
Речові докази по справі відсутні.
На підставі викладеного, керуючись: ст. ст. 349, 368, 373-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, за яким призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

В силу ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням на 1 (один) рік, та зобов`язати не виїжджати за межі України без дозволу уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, а також періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Чугуївський міський суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя