Дата документу 18.06.2020 Справа № 335/4037/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-сс/807/724/20 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 335/4037/20 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2020 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисників адвокатів ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, в режимі відеоконференц зв`язку, матеріали провадження за апеляційними скаргами захисників підозрюваного ОСОБА_8 - адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05 червня 2020 року, якою задоволено клопотання слідчого і щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мелітополь, громадянина України, не працюючого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 раніше в силу ст.89 КК України не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.189 КК України

застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 02.08.2020 включно, в межах строку досудового розслідування.

Згідно зі змістом судового рішення, до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №0000179 від 05.05.2020.
У клопотанні зазначено, що ОСОБА_8 маючи умисел на вимогу передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, обмеження його прав та свобод, поєднане з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, вступив у злочинну змову з ОСОБА_10 та з невстановленою в ході досудового розслідування особою, які розділяючи злочинні погляди ОСОБА_8 про швидке і незаконне збагачення за рахунок спільного вчинення корисливих злочинів, погодились на вчинення злочину.
З цією метою, 22.04.2020 приблизно о 14 годині 30 хвилин, ОСОБА_8 , спільно з ОСОБА_10 та невстановленою в ході досудового розслідування особою, неподалік будинку АДРЕСА_3 , маючи умисел на вимагання, з корисливих мотивів, представившись працівниками поліції, під вигаданим приводом та з погрозою фізичного насильства, висунули ОСОБА_11 незаконні вимоги щодо передачі їм грошових коштів в сумі 2000 доларів США за не притягнення його до кримінальної відповідальності за нібито незаконний збут наркотичних засобів.
З метою досягнення злочинної мети та подолання спротиву потерпілого ОСОБА_12 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 нанесли йому чисельні удари руками в область тулубу, внаслідок чого згідно висновку судово-медичної експертизи №151-М від 13.05.2020 завдали ОСОБА_12 забій правої нирки, що кваліфікується як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я та синці грудної клітки, що кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.
Після цього, ОСОБА_10 та ОСОБА_8 силоміць відвели ОСОБА_12 до автомобіля MAZDA CX-7 д.н.з. НОМЕР_1 , який перебував у користуванні ОСОБА_10 . У цей час до них приєднався невстановлений в ході досудового розслідування член злочинної групи. Під час руху автомобіля ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та невстановлена в ході досудового розслідування особа, почали висувати вимоги ОСОБА_12 передати їм грошові кошти шляхом погроз насильства над потерпілим та примусили його передати їм банківську картку «Монобанк» НОМЕР_2 і повідомити пін-код. Направившись до банкомату «ПриватБанк», розташованого за адресою: м. Мелітополь, пр. 50 річчя Перемоги, буд. 22/1, ОСОБА_8 перевів у готівку з банківської картки потерпілого грошові кошти у сумі 9045 гривень та у банкоматі «ПриватБанк», розташованого за адресою: м. Мелітополь, вул. Університетська, буд. 2 перевів у готівку з банківської картки потерпілого грошові кошти у сумі 3216 гривень.
Не зупиняючись на досягнутому, учасники злочинної групи відвезли ОСОБА_12 до кафе «Сіті», розташованого за адресою: м. Мелітополь, вул. Героїв України, буд. 34, де повторно висунули незаконні вимоги про передачу ним грошових коштів у сумі 2000 доларів США на наступний день за нібито не притягнення до кримінальної відповідальності та випустили з автомобіля.
За даним фактом 05.05.2020 до ЄРДР внесені відомості за №0000179 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України.
01.06.2020 кваліфікація злочину змінена на ч.3 ст.189 КК України.
02.06.2020 ОСОБА_8 вручено повідомлення про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.189 КК України.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя зазначила, що стороною обвинувачення доведено обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.189 КК України. Також слідчий суддя вважала, що стороною обвинувачення доведено наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, які зазначені у клопотанні, окрім ризику вчинення іншого кримінального правопорушення. Враховуючи дані про особу підозрюваного, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, слідчий суддя дійшла висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить можливості здійснення дієвого контролю за поведінкою підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 вказує, що ухвала слідчого судді не відповідає вимогам діючого кримінального та кримінально-процесуального законодавства України. Суд в своїй ухвалі не зазначив: жодних обставин, які б могли свідчити про існування заявлених ризиків, передбачених ст.177 КПК України, обставин, які б могли свідчити про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, а також посилання на докази, які обґрунтовують ці обставини. Апелянт вважає, що ні слідчий, ні прокурор не довели існування заявлених ризиків, а тому слідчий суддя зобов`язаний був постановити ухвалу про відмову в задоволенні клопотання. На думку захисника, до її підзахисного можливо було застосувати інший більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт.

На підставі викладеного захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді від 05.06.2020 та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого та обрати ОСОБА_8 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 вказує, що ухвала слідчого судді є незаконною, прийнято з істотними порушеннями кримінального процесуального закону, а висновки суду, викладені в ухвалі, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

На підставі викладеного захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді від 05.06.2020 та відмовити в задоволенні клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційних скарг; підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційні скарги; прокурора, який заперечував проти доводів та вимог апеляційних скарг захисників; перевіривши матеріали провадження, доводи апеляційних скарг, колегія суддів доходить наступних висновків.

Частиною першою статті 194 КПК передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до вимог ч.ч.4, 6 ст.194 КПК якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

За змістом ч.1 ст.196 КПК в ухвалі про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зазначає відомості про:

1) кримінальне правопорушення (його суть і правову кваліфікацію із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність), у якому підозрюється, обвинувачується особа;

2) обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу;

3) обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу;

4) посилання на докази, які обґрунтовують ці обставини;

5) запобіжний захід, який застосовується.

Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею в повній мірі дотримані не були, внаслідок чого ухвалене ним рішення підлягає скасуванню.

Як вбачається з оскаржуваного рішення, слідчий суддя погодилась з обґрунтованістю підозри і дійшла висновку про наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, зазначені у клопотанні. Щодо існування ризиків, слідчий суддя зазначила, що враховуючи тяжкість вчиненого злочину, існує ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду. Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя послалась на обґрунтованість ризику впливу на потерпілого, свідків та інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні. В той же час, слідчий суддя дійшла висновку, що доводи сторони обвинувачення про існування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

З такими висновками погоджується і суд апеляційної інстанції.

В ухвалі слідчий суддя зазначила, що враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , вагомість наявних доказів про його причетність до інкримінованого кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, враховуючи дані про особу, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, дійшла висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить можливості здійснення дієвого контролю за поведінкою підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків.

Однак колегія суддів не погоджується з висновками слідчого судді в частині неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів, та вважає, що слідчим суддею належним чином не оцінено, хоча і зазначено про врахування, даних про особу підозрюваного.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.194 КПК України слідчий/прокурор мають доводити недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, тоді як прокурор доводив інші обставини (застосування більш м`яких запобіжних заходів не дасть змогу органам досудового розслідування забезпечити швидке, повне та неупереджене розслідування і судовий розгляд), висновки на підставі яких наявних у провадженні фактичних відомостей можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не зможуть запобігти заявленим у клопотанні ризикам відсутні.

Суд апеляційної інстанції вважає, що в ухвалі не вмотивовано, на підставі яких наявних у провадженні фактичних даних можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного.

За таких обставин, визнати судове рішення законним та обґрунтованим колегія суддів не може, а тому приходить до висновку про необхідність його скасування.

Розглядаючи клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, колегія суддів зазначає наступне.

Матеріалами провадження встановлено, що СУ ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000179 від 05.05.2020 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України. За даним фактом 05.05.2020 до ЄРДР внесені відомості за №0000179 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України. 01.06.2020 кваліфікація злочину змінена на ч.3 ст.189 КК України. 02.06.2020 ОСОБА_8 вручено повідомлення про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.189 КК України.

Вирішуючи питання обґрунтованості підозри як підставу для застосування запобіжного заходу, колегія суддів зважає на усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв її визначення. Зокрема, як зазначено у рішенні ЄСПЛ від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення ЄСПЛ від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, всупереч твердженням захисника, дійшов правильного висновку про наявність ризиків переховування від органів досудового розслідування та суду, а також незаконного впливу на потерпілого, свідків та інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні, передбачені п.1 та п.3 ч.1 ст.177 КПК України з огляду на конкретні обставини кримінального провадження.

Разом з цим, як вважає колегія суддів, що сама лише тяжкість кримінального правопорушення та покарання, яке може бути призначено підозрюваному у разі доведення його вини, не можуть переконливо свідчити про те, що ОСОБА_8 буде вчиняти інші кримінальні правопорушення, тобто, вчиняти дії, передбачені пунктом 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Отже, слідчим у клопотанні, а прокурором в судовому засіданні, не наведено переконливих доказів існування обставин, які свідчать про недостатність застосування до ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, для запобігання зазначеним ризикам, чого не взяв до уваги слідчий суддя при прийнятті рішення.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя при прийнятті рішення належним чином не врахувала обставини, які передбачені ст.178 КПК України.

Приймаючи рішення про вид запобіжного заходу колегія суддів враховує відомості щодо особи підозрюваного (за місце проживання має позитивну характеристику, працевлаштований та має позитивну характеристику, одружений, має на утриманні малолітню дитину, дружина має ІІІ групу інвалідності по зору), обставини кримінального правопорушення, колегія суддів вважає, що запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту із покладенням певних обов`язків, буде доречним і достатнім для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_8 процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:
апеляційні скарги захисників підозрюваного ОСОБА_8 адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_9 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05 червня 2020 року, якою задоволено клопотання слідчого і до ОСОБА_8 , застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 02.08.2020 включно, в межах строку досудового розслідування, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_13 про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_8 звільнити з-під варти.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту визначити по 02 серпня 2020 року включно, але не більше ніж в межах строку досудового розслідування.

Покласти на ОСОБА_8 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:

-прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду;

-не відлучатися з м. Мелітополь без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

-утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у кримінальному провадженні;

-за наявності здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України та в`їзд в України.

Визначити строк дії обов`язків, покладених апеляційним судом, по 02 серпня 2020 року включно.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_8 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосовано більш суворий запобіжний захід, а також положення ч.5 ст.181 КПК України, відповідно до якої, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, мають право з`являтися в його житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Ухвалу про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_8 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4