Справа №212/9861/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2020 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі, кримінальне провадження №0002398 від 24.10.2019 року за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кривого Рогу, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, раніше судимого: засуджений 12 червня 2019 року Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки,

зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.2 ст. 185 КК України,

в присутності сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження: - прокурора Криворізької місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області ОСОБА_4 ,
-обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_3 , 21 жовтня 2019 року, близько 05:00 години, перебував за місцем свого мешкання та реєстрації, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , де у шафі однієї з кімнат зазначеної квартири побачив належне потерпілому ОСОБА_5 майно, а саме: карту для виплат «Приватбанк» № НОМЕР_1 та в цей час у ОСОБА_3 раптово виник намір на таємне викрадення цієї картки та обернення її на свою користь.

Того ж дня, 21 жовтня 2019 року, близько о 05:05 годин ранку ОСОБА_3 , продовжуючи свої злочинні дії, з корисливого мотиву, переконавшись у відсутності уваги потерпілого та можливих свідків і очевидців, та в тому, що його дії носять таємний характер та за ним ніхто не спостерігає таємно викрав з кімнати зазначеної квартири карту для виплат на ім`я ОСОБА_5 AT KБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , на якій були грошові кошти у сумі 3835 гривень, яка згідно п.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», Положення про міжбанківські розрахунки, затвердженого постановою Правління Національного Банку України від 08 жовтня 1998 року №414, ст.200 КК України - є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, засобом доступу до банківського рахунку, після чого, ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник з викраденою карткою.

Крім того, ОСОБА_3 , повторно, того ж дня, 21 жовтня 2019 року, в період часу з 10:53 голин по 13:13 годин, продовжуючи свої умисні дії направлені на таємне викрадення чужого майна, прийшов до банкомату, який розташований за адресою: мікрорайон 5-й Зарічний, 29/2 в Покровському районі м.Кривий Рогу, де за допомогою раніше викраденої картки AT KБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 та подбору ПІН-коду (пароль доступу) до зазначеної карти «Приватбанку», зняв грошові кошти в сумі 3800 гривень, після чого з місця скоєння злочину з викраденим майном зник, обернувши викрадене на свою користь та розпорядившись ним на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , суду послідовно пояснив, що при вищезазначених обставинах таємно вчинив крадіжку платіжної картки АТ КБ «Приватбанк», яка належала потерпілому ОСОБА_5 та в подальшому за її допомогою в банкоматі зняв грошові кошти в сумі 3800 гривень. В скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 підтвердив згоду застосувати по справі положення ч.3 ст.349 КПК України, оскільки він повністю визнав свою провину в скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.357, ч.2 ст.185 КК України та вважав зібрані в справі докази його вини достовірними, допустимими та достатніми, в зв`язку з чим погодився з тим, що досліджувати інші докази його провини, немає ніякої потреби.
З`ясувавши думку прокурора, обвинуваченого, які не заперечували проти застосування у справі положень ч.3 ст.349 КПК України, роз`яснивши учасникам процесу правові наслідки застосування вказаної норми закону, з якими останні погодилися, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, та застосувати при розгляді даної справи положення ч.3 ст.349 КПК України, у зв`язку з відсутністю сумнівів в правильності розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій. При цьому обвинуваченому роз`яснено, що у випадку визнання таких обставин він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в суді.
Дослідивши та оцінивши вивчені в справі докази, аналізуючи показання обвинуваченого, які мають логічний та послідовний характер, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення доведена та кваліфікує його дії за ч.1 ст.357 КК України за ознаками викрадення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів; та за ч.2 ст.185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.
При призначенні покарання, суд керується положенням ст.65 КК України і враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обтяжуючих покарання обставин згідно ст.67 КК України судом не встановлено.

Пом`якшуючою покарання обставиною, згідно ст.66 КК України є щире каяття у вчиненому злочині.

У відповідності зі ст.12 КК України, кримінальні правопорушення вчинені обвинуваченим відносяться до категорії середньої тяжкості, обвинувачений на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебував та не перебуває, офіційно не працевлаштований, за місцем мешкання характеризується задовільно, на утриманні неповнолітніх дітей не має, інвалідом не являється.
Відповідно до абзацу 17 ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.
З врахуванням того, що ОСОБА_3 був засуджений12 червня 2019 року Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 2 років позбавлення волі з випробуванням строком на 2 роки (на підставі ст.75 КК України) та вчинив злочин в період іспитового строку, суд при призначенні покарання керується вимогами ст.71 КК України та призначає остаточне покарання за сукупністю вироків. Цього вимагає імперативна норма ч.3 ст.78 КК України.
Враховуючи конкретні обставини справи, суспільну небезпеку скоєного, особу обвинуваченого, який тривалий час не бажає ставати на шлях виправлення і продовжує вчиняти корисливі злочини, суд приходить до висновку про необхідність засудження ОСОБА_3 до покарання у виді реального позбавлення волі. Призначення іншого покарання, на думку суду, не буде відповідати характеру скоєного злочину, його суспільній небезпеці, не буде належним чином сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним інших злочинів.

У відповідності до ст.50 КК України саме таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого, а також попередження скоєння ним нових злочинів.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Витрати по справі відсутні.
Цивільний позов не заявлено.
Обраний відносно ОСОБА_3 під час досудового розслідування запобіжний захід домашній арешт, втратив свою силу.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 369, 370, 371 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання:
- за скоєння злочину передбаченого ч.1 ст.357 КК України - 1 (один) рік обмеження волі;

- за скоєння злочину передбаченого ч.2 ст.185 КК України - 2 (два) роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань (з урахуванням припису пп. «б» ч.1 ст.72 КК України), призначити ОСОБА_3 покарання у виді 2 (двох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України до покарання призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуте покарання призначене за вироком Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 червня 2019 року за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, яким ОСОБА_3 засуджено до 2 років позбавлення волі та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту фактичного затримання при приведенні вироку до виконання.
Речові докази: цифровий носій CD-R диск з фіксацією місця події (фотофайли з банкоматів «Приватбанку» на п`яти аркушах в одному примірнику, анкету-заяву, по отриманню картки Приватбанку, роздруківку по картковому рахунку на ім`я ОСОБА_5 , фото ОСОБА_5 з картою Приватбанку документ на трьох аркушах в одному примірнику), які долучені до матеріалів кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження №0002398.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, всіма учасниками процесу.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1