Справа № 991/1646/20
Провадження1-кс/991/1680/20
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2020 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , особи, що звернулась зі скаргою, - ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України щодо невнесення відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,
ВСТАНОВИВ:
До Вищого антикорупційного суду надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України (далі НАБУ) щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) про кримінальні правопорушення, відповідальність за які передбачена ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 375, ч. 2 ст. 209, ч. 2 ст. 122, ч. 2 ст. 397 КК України, в якій він просить суд зобов`язати уповноважену особу НАБУ:
- визнати дії ОСОБА_4 по прийняттю заяви під протокол без видачі повідомлення протиправним, так як ця особа не є детективом або керівником підрозділу детективів НАБУ;
- внести відомості за заявою про кримінальне правопорушення до ЄРДР;
- надати витяг з ЄРДР та пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого;
- розпочати досудове розслідування.
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 24.02.2020 року провадження за вищезазначеною скаргою було відкрито.
Заявник ОСОБА_3 в судовому засіданні доводи скарги підтримав, просив задовольнити із викладених у ній підстав.
Представник особи, бездіяльність якої оскаржується, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, до суду не з`явився, про причини неявки не повідомив.
Відповідно до ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Враховуючи положення статті 306 КПК України, та з метою дотримання розумних строків розгляду скарги, що є одним з пріоритетних завдань кримінального провадження, здійснення якого має забезпечити, зокрема, слідчий суддя на досудовому провадженні, з метою дотримання прав, свобод та інтересів учасників провадження та забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду, слідчий суддя вважає можливим провести розгляд скарги за відсутності особи, бездіяльність якої оскаржується.
Слідчий суддя, ознайомившись із матеріалами скарги, заслухавши пояснення заявника, дійшов наступних висновків.
Статтею 303 КПК України встановлено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
Слідчим суддею встановлено, що заявник у своїй скарзі оскаржує бездіяльність уповноважених осіб НАБУ щодо невнесення відомостей до ЄРДР про кримінальні правопорушення, відповідальність за які передбачена ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 209 КК України, що відповідно до положень ст. 33-1 КПК України підсудне Вищому антикорупційному суду, а також щодо невнесення відомостей до ЄРДР про кримінальні правопорушення, відповідальність за які передбачена ч. 2 ст. 366, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 375, ч. 2 ст. 122, ч. 2 ст. 397 КК України, що відповідно до положень ст. 33-1 КПК України непідсудне Вищому антикорупційному суду.
У разі об`єднання в одному провадженні матеріалів досудових розслідувань щодо декількох осіб, підозрюваних у вчиненні одного кримінального правопорушення, або щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, серед яких є кримінальні провадження, підсудні Вищому антикорупційному суду, судове провадження здійснює Вищий антикорупційний суд, якщо виділення в окреме провадження матеріалів кримінального провадження, які не віднесені до підсудності цього суду, може негативно вплинути на повноту судового розгляду ( абзац 3 пункту 20-2 Перехідних положень Розділу ХІ «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України).
Відповідно до ч.ч. 2, 3 статті 33-1 КПК України, слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до частини першої цієї статті. Інші суди, визначені цим Кодексом, не можуть розглядати кримінальні провадження щодо злочинів, які віднесені до підсудності Вищого антикорупційного суду (крім випадку, передбаченого абзацом сьомим частини першої статті 34 цього Кодексу).
Враховуючи викладене, а також те, що заявник оскаржує бездіяльність уповноважених осіб НАБУ щодо невнесення до ЄРДР відомостей про кримінальні правопорушення, відповідальність за які передбачена ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 375, ч. 2 ст. 209, ч. 2 ст. 122, ч. 2 ст. 397 КК України, серед яких є й такі, що підсудні Вищому антикорупційному суду, то в даному випадку судовий контроль повинен здійснюватися слідчим суддею Вищого антикорупційного суду.
Зазначений висновок узгоджується з висновками колегії суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду, викладені в ухвалі від 03.10.2019 р. у справі № 910/378/19.
Під час судового розгляду встановлено, що 12 лютого 2020 року ОСОБА_3 звернувся до НАБУ з усною заявою, в якій повідомив відомості, що свідчать про можливе вчинення групою осіб кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 375, ч. 2 ст. 209, ч. 2 ст. 122, ч. 2 ст. 397 КК України.
Зазначена заява була отримана НАБУ 12 лютого 2020 року та зареєстрована за Реєстраційним № Б-3267, про що свідчить Протокол прийняття заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення від 12.02.2020 року.
Однак, станом на день розгляду скарги, відповідь за результатами розгляду зазначеної заяви від уповноважених осіб НАБУ не надходила, відомості, викладені в заяві від 12.02.2020 року, до ЄРДР не вносилися, відповідний витяг заявнику не надавався.
Відповідно до ч.1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.
Згідно п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.
Відповідно до висновку, викладеному в ухвалі Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 11 жовтня 2019 року у справі № 910/377/19, зі змісту ст. 214 КПК України слідує, що якщо зі звернення особи вбачається, що вона порушує перед органом досудового розслідування питання про вчинення кримінального правопорушення, ініціюючи здійснення ним дій, визначених КПК, то навіть за умови, що результати аналізу наведених особою відомостей свідчать про відсутність ознак складу кримінального правопорушення, такі відомості мають бути внесені до ЄРДР з подальшим закриттям кримінального провадження відповідно до ст. 284 КПК. Також, положення законодавства не передбачають здійснення слідчим суддею оцінки обґрунтованості заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а передбачають лише обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, які вона надає усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального провадження.
Слідчим суддею встановлено, що зі змісту заяви ОСОБА_3 від 12.02.2020 року, поданої до НАБУ (Реєстраційний № 3267), вбачається, що заявник порушує питання про вчинення групою осіб корупційних кримінальних правопорушень, а також коротко викладає обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, а тому, відповідно до положень ст. 214 КПК України, відомості, викладені в даній заяві, підлягають внесенню до ЄРДР.
З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до переконання про наявність підстав для задоволення скарги у цій частині.
Що стосується вимоги скаржника про покладення на уповноважену особу НАБУ обов`язку надати витяг з ЄРДР, який підтверджує внесення відомостей за його заявою від 12.02.2020 року про вчинення кримінального правопорушення, то в цій частині скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Статтею 214 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
З огляду на зазначене, уповноважена особа НАБУ зобов`язана надати заявнику витяг з ЄРДР, який підтверджує внесення відомостей за заявою ОСОБА_3 від 12.02.2020 року про вчинення кримінального правопорушення, через 24 години з моменту внесення таких відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Що стосується вимоги щодо необхідності розпочати досудове розслідування, то слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України, досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності
З огляду на зазначене, відсутня необхідність додатково зобов`язувати уповноважену особу НАБУ вчиняти вказані дії, оскільки, досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, а за такого, сам факт такого внесення вже є початком досудового розслідування.
Крім того, ОСОБА_3 просить зобов`язати уповноважених осіб НАБУ вручити йому пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого.
Згідно ч. 1,2 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Частиною 5 вказаної статті встановлено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Відповідно до п. 10) ч. 1 ст. 3 КПК України, кримінальне провадження - досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно з ч. 2 ст. 214 КПК України, досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
За такого, слідчий суддя приходить до висновку, що до внесення відомостей в ЄРДР особа має статус заявника, а статус потерпілого виникає саме у кримінальному провадженні, тобто вже після внесення відповідних відомостей до ЄРДР.
Таким чином, вимога про вручення ОСОБА_3 пам`ятки про процесуальні права і обов`язки потерпілого є передчасною, оскільки вручення такої пам`ятки здійснюється потерпілому у кримінальному провадженні, після внесення відомостей до ЄРДР.
Що стосується вимоги ОСОБА_3 про визнання дій ОСОБА_4 по прийняттю заяви під протокол без видачі повідомлення протиправним, то слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Частиною 2 ст. 307 КПК України встановлений вичерпний перелік рішень, які можуть бути ухвалені слідчим суддею за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування, а саме, - за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування постановляється ухвала слідчого судді, яка може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
За таких обставин, слідчий суддя за результатами розгляду скарг, зокрема, на бездіяльність уповноважених осіб НАБУ, здійснює судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні шляхом прийняття одного з вищезазначених рішень, а не шляхом визнання дій особи протиправними.
За таких обставин, вимога скаржника у цій частині не підлягає задоволенню.
Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя приходить до переконання про наявність підстав для часткового задоволення скарги.
На підставі викладеного, керуючись статтями 214, 303, 307, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:
Скаргу задовольнити частково.
Зобов`язати уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України:
- внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за заявою ОСОБА_3 від 12 лютого 2020 року (Реєстраційний № Б-3267 від 12.02.2020);
- у строк, передбачений ч. 1 ст. 214 КПК України, надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1