Справа№621/823/20
Пр.№1-кс/621/247/20
УХВАЛА
іменем України

01 квітня 2020 року м. Зміїв

Слідчий суддя Зміївського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Зміївського ВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_4 , про арешт тимчасово вилученого майна,

в с т а н о в и в:

Слідчий СВ Зміївського ВП ГУНП України в Харківській області ОСОБА_3 , у провадженні якого знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0000196 від 03.03.2020 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме: - грошові купюри номіналом 50 гривень у кількості 2 шт. з серійними номерами: АА 5315125, АА 7821660, які були видані закупній особі ОСОБА_5 (анкетні дані якого змінено) для оперативної закупки наркотичних засобів у ОСОБА_6 ; - верхню частину полімерної пляшки з нашаруванням речовини бурого кольору з явним запахом коноплі; -мобільний телефон марки «Redmi 8» ІМЕІ1 НОМЕР_1 , ІМЕІ2 НОМЕР_2 з сім-картою «Vodafone» м.т. НОМЕР_3 .
На обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_6 , при невстановлених в ході досудового розслідування обставинах та невстановлений час, незаконно придбала особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, який перенесла за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 та стала зберігати з метою подальшого збуту.
30.03.2020, близько 14 години 30 хвилин, ОСОБА_6 , реалізуючи свій умисел, спрямований на незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, переслідуючи корисливу мету особистого збагачення за рахунок злочинної діяльності, знаходячись за місцем мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , в ході оперативної закупки отримала від ОСОБА_5 (анкетні дані якого змінено) грошові кошти у сумі 100 грн., за що збула останньому особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс.
30.03.2020 на підставі ухвали слідчого судді Зміївською районного суду проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено: грошові купюри номіналом 50 гривень у кількості 2 шт. з серійними номерами: АА 5315125, АА 7821660, які були видані закупній особі ОСОБА_5 (анкетні дані якого змінено) для оперативної закупки наркотичних засобів у ОСОБА_6 , верхню частину полімерної пляшки з нашаруванням речовини бурого кольору з явним запахом коноплі, також, в ході особистого обшуку у ОСОБА_6 вилучено мобільний телефон марки «Redmi 8» ІМЕН НОМЕР_1 . ІМЕ12 НОМЕР_2 з сім-картою «Vodafone» м.т. НОМЕР_3 .
30.03.2020 ОСОБА_6 затримана в порядку ст. 208 К ПК України за підозрою у вчиненні тяжкого злочину.
Приймаючи до уваги обґрунтовані підстави вважати, що тимчасово вилучене 30.03.2020 майно, вилучене в ході обшуку, може зберігати на собі сліди злочину та може бути використане як докази у кримінальному провадженні, слідчий просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно шляхом заборони розпорядження та користування ним.
Прокурор ОСОБА_4 подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, наполягає на його задоволенні.

Власник майна ОСОБА_6 також подала заяву про розгляд клопотання за її відсутності, будь-яких заперечень на висловила.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, дійшов наступного.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання, вислухавши думку прокурора та дослідивши додані до клопотання документи, вважає, що клопотання підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з частиною 1 статті 172 Кримінального процесуального кодексу України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

На підтвердження клопотання надано копії матеріалів кримінального провадження: витягу з ЄРДР щодо кримінального провадження № 0000196 від 03.03.2020 за частиною 2 статті 307 Кримінального кодексу України; протоколу обшуку від 30.03.2020; постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 30.03.2020.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Приписами ч. ч. 10, 11 ст. 170 КПК України визначено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Метою накладання арешту на майно, зазначене у клопотанні, є збереженням речових доказів, а саме запобігання їх приховування, зникнення, втрати, знищення або перетворення, відчуження.

Підставою для арешту майна є те, що наявні достатні підстави вважати, що вилучене майно є речовими доказами, що зберегли на собі сліди злочину та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що у відповідності до ст. 174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

Керуючись статтями, 131, 132, 170, 172, 173, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого СВ Зміївського ВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_4 , про арешт тимчасово вилученого майна - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно під час проведення 30.03.2020 року обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: - грошові купюри номіналом 50 гривень у кількості 2 шт. з серійними номерами: АА 5315125, АА 7821660; - верхню частину полімерної пляшки з нашаруванням речовини бурого кольору з явним запахом коноплі; - мобільний телефон марки «Redmi 8» ІМЕІ1 НОМЕР_1 , ІМЕІ2 НОМЕР_2 з сім-картою «Vodafone» м.т. НОМЕР_3 .
Ухвала про арешт майна підлягає виконанню негайно слідчим СВ Зміївського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 , на якого покладено обов`язок визначення місця зберігання майна, щодо якого застосовано арешт.

Роз`яснити особам, які не були присутні під час розгляду клопотання, що вони не позбавлені можливості звернутись до суду у передбаченому законом порядку з клопотанням про скасування арешту майна.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: