Справа № 1-кп/593/12/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Бережанський районний суд Тернопільської області
"02" квітня 2020 р.
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ОСОБА_3

при секретарях

судового засідання: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

з участю:

прокурорів: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11

потерпілої ОСОБА_12

представника потерпілої адвоката ОСОБА_13

потерпілого ОСОБА_14

представників потерпілого: адвокатів ОСОБА_15 , ОСОБА_16

обвинуваченого ОСОБА_17

захисників обвинуваченого: адвокатів ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20

спеціаліста з інформаційних технологій

Бережанського районного суду ОСОБА_21

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Бережани Тернопільської області кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №-0000282 від 28 грудня 2016 року про обвинувачення:

ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вишгородок Лановецького району Тернопільської області, громадянина України, не депутата, не адвоката, з професійно-технічною освітою, не працюючого, зареєстрованого, як проживаючого по АДРЕСА_1 , не одруженого, утриманців немає, раніше судимого: вироком Лановецького районного суду Тернопільської області від 11 квітня 2016 року за ч.2 ст.296 КК України до 3-х років обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробування з іспитовим строком 1 рік 6 місяців та покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України, - у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 115 КК України та ч.1 ст.125 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_17 , 28 грудня 2016 року, близько 18 години, разом із ОСОБА_22 , ОСОБА_14 та ОСОБА_23 , перебував за місцем проживання ОСОБА_23 , що за адресою: АДРЕСА_2 .
Знаходячись за вищевказаною адресою, 28 грудня 2016 року, близько 18 години, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, між ОСОБА_17 та ОСОБА_22 виникла словесна суперечка під час якої у ОСОБА_17 виник злочинний протиправний умисел спрямований на умисне заподіяння смерті потерпілому ОСОБА_22 .
Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на протиправне заподіяння смерті потерпілому ОСОБА_22 , обвинувачений ОСОБА_17 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою умисного позбавлення життя потерпілого ОСОБА_22 даючи звіт своїм діям та керуючи ними, 28 грудня 2016 року, близько 18 години, перебуваючи в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2 , знаходячись в одній кімнаті із потерпілим, умисно наніс йому із значною силою прикладання численні удари ногами та руками в різні ділянки тіла та життєво важливі органи. Таким чином, у процесі умисного вбивства потерпілого ОСОБА_22 , ОСОБА_17 заподіяв йому тілесні ушкодження у вигляді поширеного синця центру чола з переходом на надбрівні дуги, верхні повіки обох очей, спинку та крила носа, верхню і нижню губи та центральну частину підборідної ямки; перелому кісток носа; крововиливів у слизову оболонку губ; поширеного синця лівої половини обличчя; синців проекції обох грудино-ключичних зчленувань; синців передньої поверхні нижньої третини грудей; синця лівої бокової поверхні тазової ділянки; синця та садна правої бокової поверхні тазової ділянки; поширеного синця та садна задньої поверхні правого ліктя з поширенням на задню поверхню верхньої третини передпліччя; синця внутрішньої поверхні середньої третини правого передпліччя; синця внутрішньої поверхні нижньої третини правого передпліччя; синця та садна тильної поверхні правої кисті; синця передньої поверхні лівого плечового суглобу; синця та садна задньо-внутрішньої поверхні середньої третини лівого передпліччя; поширеного синця задньої поверхні нижньої третини лівого передпліччя з поширенням на задню поверхню променево-зап`ясткового суглобу та тильну поверхню кисті; синця та двох саден правого коліна; синця зовнішньої поверхні верхньої третини правої гомілки; синця, рани та чотирьох саден передньої та бокових поверхонь лівого коліна з поширенням на прилеглі ділянки; розриву капсули лівого колінного суглобу з відривом суглобової поверхні латерального виростка лівої великогомілкової кістки.
Після заподіяння потерпілому вищезгаданих тілесних ушкоджень, з метою доведення до кінця злочинного умислу, спрямованого на умисне протиправне заподіяння смерті потерпілому ОСОБА_22 , ОСОБА_17 взяв зі стільця у ліву руку кухонний ніж і наблизившись до потерпілого з метою умисного позбавлення його життя, умисно наніс йому цим ножем два ударів у верхню третину передньої поверхні шиї потерпілого, усвідомлюючи при цьому, що у результаті його дій настане смерть потерпілого й бажаючи цього й таким чином вбив його.
Так, унаслідок злочинних дій ОСОБА_17 , спрямованих на умисне протиправне заподіяння смерті потерпілому ОСОБА_22 , останньому було спричинено тілесні ушкодження у вигляді поранення шиї, що супроводжувалися ушкодженнями м`яких тканин, фасцій (під`язиково-надгортанної мембрани), м`язів (підшкірний м`яз, група під`язиково-надгортанних м`язів), органів (гортані, стравоходу) шиї та повними поперечними пересіченнями крупних магістральних судин (лівих зовнішньої і внутрішньої сонних артерій, внутрішньої яремної вени); рани у лівій половині підборіддя, що призвели до зовнішньої та внутрішньої кровотечі та обумовили масивну крововтрату й стали безпосередньою причиною смерті ОСОБА_22 одразу на місці події.
Окрім цього, не припиняючи своїх протиправних дій, 28 грудня 2016 року, близько 18 години, у ОСОБА_17 , який перебував за місцем проживання ОСОБА_23 , що за адресою: АДРЕСА_2 , після умисного вбивства ОСОБА_22 , виник словесний конфлікт, який переріс у штовханину із ОСОБА_14 , оскільки той відмовлявся допомагати ОСОБА_17 позбутись тіла убитого. В ході вказаного конфлікту у ОСОБА_17 виник злочинний умисел спрямований на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_14 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_17 , близько 18 години, 28 грудня 2016 року, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, проте даючи звіт своїм діям та керуючи ними, знаходячись у житловому будинку ОСОБА_23 , що по АДРЕСА_2 , в ході конфлікту, шарпаючи за верхній одяг ОСОБА_14 , пригнув його й утримуючи в зігнутому положенні, коліном правої ноги умисно наніс в область обличчя потерпілого два удари. Внаслідок таких протиправних дій ОСОБА_17 , потерпілому ОСОБА_14 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин перенісся та саден повік правого і ділянки одного з кутів лівого очей, які за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_17 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених, як ч.1 ст. 115 КК України, так і ч.1 ст. 125 КК України визнав повністю, запевнив суд про своє щире каяття, жалкує про вчинене і таке більше не повториться. Також повідомив, що повністю визнає всі обставини вчинення інкримінованих йому злочинів, які вказані у зміненому прокурором обвинувальному акті і не заперечує їх, його позиція добровільна й свідома, просить суд прийняти до уваги і врахувати його теперішню позицію у справі. Щодо не визнання впродовж судового розгляду своєї вини пояснив суду, що така його позиція по своїй суті фактично була помилковою, оскільки на той час він дослухався думки свого попереднього захисника адвоката ОСОБА_18 , а із вступом у справу нового адвоката, їх позиції щодо захисту узгодилися і він вирішив повністю зізнатися у вчиненому. В решті, показання по суті давати відмовився, лише пояснив, «…зібралися, випивали і все сталося, як сталося». Фактично просить суд прийняти до уваги і врахувати його теперішню позицію у справі.

Допитана у судовому засіданні потерпіла за ч.1 ст. 115 КК України ОСОБА_12 пояснила, що з обвинуваченим не знайома, вони між собою не родичі, стосунки чи будь-які інші взаємовідносини між ними відсутні. Потерпілий (загиблий) ОСОБА_22 доводився їй рідним братом, стосунки були нормальні, проживали в різних районах Тернопільської області. Охарактеризувала брата, як схильного до вживання алкоголю, але по характеру спокійного. Потерпілого ОСОБА_14 не знає, не родич, стосунки відсутні. По суті справи повідомила, що безпосередньо очевидцем подій та обставин за яких помер потерпілий ОСОБА_22 вона не була. 16 січня 2017 року зі слів односельчанина дізналася, що брата вбили і поховали. Зі слів односельчанки брата на ім`я ОСОБА_24 (у якої брат жив і працював) знає, що напередодні загибелі брат розпивав спиртне з ОСОБА_17 , ОСОБА_25 і ще якимись особами, між ними була сварка під час якої ОСОБА_26 зарізали, потім його несли у ванні і викинули в криницю. Про це ОСОБА_27 розповів хтось із хлопців, який прибіг до неї о 18 год і сказав, що ОСОБА_17 зарізав ОСОБА_26 як свиню і кинув у криницю; і що це ОСОБА_28 вчинив за те, що ОСОБА_26 сказав йому якусь правду в очі.

Також вважає, що ОСОБА_17 після попередніх судимостей не виправився, перед нею за вчинене не вибачився, шкода їй не відшкодована, а тому просить для нього максимальний термін покарання у виді позбавлення волі.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий за ч.1 ст. 125 КК України ОСОБА_14 суду пояснив, що потерпілого ОСОБА_22 знав, у родинних стосунках з ним не перебував, за життя відносин з ним вони не підтримували. Обвинуваченого ОСОБА_17 знає з дитинства, він йому не родич, сусід, до вчинення обвинуваченим злочину вони дружили, а тепер ні.

По суті справи потерпілий ОСОБА_14 пояснив, що 28 грудня 2016 року він вийшов в центр с. Вишгородок Лановецького району Тернопільської області купити сигарет. Близько 10-12 години він зустрівся із ОСОБА_23 та обвинуваченим ОСОБА_29 , далі втрьох випивали спиртне впродовж 3-х годин за кошти ОСОБА_30 , - розпили близько 1,5 літра розведеного спирту. Потім, взявши ще 1,5 літра розведеного спирту, близько 14-15 год, утрьох пішли в с. Соколівка цього ж району до помешкання ОСОБА_30 . По дорозі зустріли потерпілого ОСОБА_31 , який приєднався до них. По дорозі між потерпілим ОСОБА_32 та обвинуваченим ОСОБА_29 виникла словесна суперечка ( без погроз і шарпанини) про якісь закони й пільги. Йшли до будинку ОСОБА_30 близько 30-ти хвилин. У будинку ОСОБА_30 продовжили розпивати спиртне вже учотирьох. Перебуваючи у кухні, він (потерпілий ОСОБА_14 ) сидів на одному ліжку з ОСОБА_25 , а потерпілий ОСОБА_32 сидів разом із ОСОБА_29 , розпивали на табуретці, впродовж близько 2-х годин.

ОСОБА_33 був одягнутий в сірий светр, штани, під светром ще мав якусь кофту, куртки і шапки не мав, на ногах чоботи. У процесі побиття потерпілого ОСОБА_33 светр скинув. Він ( ОСОБА_34 ) був одягнутий в чорну куртку, сині джинсові штани, чоботи, сіру світлу кофту з капюшоном й шапку. Крутов мав коричневу куртку, штани, шапку. Потерпілий ОСОБА_32 був у кросівках і спортивному костюмі. Під час розпивання ніхто не роздягався і не роззувався.

У якийсь момент між потерпілим ОСОБА_35 і обвинуваченим ОСОБА_17 виникла словесна суперечка, яка тривала 15-20 хв. (з приводу чого вона виникла не памятає), після чого ОСОБА_33 стягнув ОСОБА_36 за ноги з ліжка, і став ламати йому ноги, вхопивши і крутячи за п`ятку ноги, тулуб потерпілого був на ліжку, ноги на підлозі, коли почувся якийсь тріск, ОСОБА_33 став крутити другу ногу. Потім ОСОБА_17 з`єднав обидві руки в кулак і протягом 5-ти хвилин наносив ним удари по голові й тілу потерпілого, по ребрах і ногах. При цьому потерпілий не кричав і не захищався. Він та ОСОБА_37 не втручалися, думали, що поб`ються й перестануть, також боялися ОСОБА_17 як фізично сильнішого, п`яного, а тому агресивного (неодноразово бачив, як ОСОБА_33 бив людей і це для нього була звична поведінка). Побиття ОСОБА_22 тривало близько 15 хв., після чого ОСОБА_17 взяв з табуретки кухонного ножа і вдарив ним в шию потерпілого один раз зверху-вниз, потім притулив ніж до шиї однією рукою, а другою із силою «хлопнув» зверху по ручці ( загнав ніж в глибину шиї) і протягнув його. Коли ОСОБА_33 вийняв ніж, то стала сильно пульсувати кров з рани потерпілого і потерпілий став хрипіти, а потім перестав і стало зрозуміло, що він помер (з сторони обвинуваченого все це відбувалося мовчки). Тоді ОСОБА_33 сказав, що треба заховати тіло і наказав ОСОБА_23 дати рядно і сам же витягнув його з-під ОСОБА_23 ( який на ньому сидів). Обвинувачений розстелив рядно, за руки закинув потерпілого ОСОБА_31 на нього і сказав йому ( ОСОБА_38 ), щоб він поміг винести і викинути тіло. На що він відмовився, оскільки боявся, все було в крові, йому було гидко і він не хотів цього робити. У відповідь ОСОБА_33 , схопив його за потилицю, нагнув і вдарив коліном двічі в голову, - перший удар в праву скроню, другий у перенісся, від чого він втратив свідомість і впав. Прийшов до тями пізніше і пам`ятає подальші події лише з того моменту, як він йшов через цвинтар додому. Додатково потерпілий пояснив, що кров потерпілого могла потрапити на його одяг, коли той впав на підлогу від удару обвинуваченого. Рукави нижньої кофти обвинуваченого були у крові потерпілого. Від вищевказаних ударів обвинуваченого у нього були легкі тілесні ушкодження від яких він лікувався, обвинувачення за цим епізодом як потерпілий підтримує, щодо покарання обвинуваченого за цим фактом покладається на думку суду.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка обвинувачення (одночасно заявлений, як свідок захисту) ОСОБА_14 , підтримав свої пояснення, які він дав суду, будучи допитаний в якості потерпілого, наполіг на повноті й достовірності таких пояснень. Також доповнив, що під час огляду місця події в помешканні ОСОБА_39 бачив вилучення одягу ОСОБА_17 светра сірого кольору з білою смужкою, із кров`ю. Категорично ствердив, що під час описаних у його допиті потерпілого подій, він як свідок таких подій , був переконаний, що ОСОБА_33 вбивав потерпілого, тобто позбавляв його життя свідомо.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка обвинувачення (одночасно заявлений, як свідок захисту) ОСОБА_23 , пояснив, що обвинуваченого знає, оскільки навчалися з ним в одній школі, між собою вони не родичі, стосунки були нормальні. Потерпілого ОСОБА_14 знає як однокласника, між собою вони не родичі, стосунки нормальні. Потерпілого ОСОБА_31 знав, не родич, односельчанин, відносини були нормальні. По суті справи пояснив, що взимку 2016 року, у с. Соколівка, він разом із ОСОБА_14 та ОСОБА_17 різав на продаж дрова. Наступного дня до нього зайшов потерпілий ОСОБА_40 і вони удвох пішли по гроші за дрова. По дорозі зайшли до ОСОБА_17 , який йшов з ним, потім до них приєднався і ОСОБА_41 . Перед цим ОСОБА_33 розпивав пиво. Забравши гроші, всі крім ОСОБА_26 (який залишився на вулиці) зайшли в магазин, придбали спиртне близько 1,5 літра горілки, й розпили у закинутій будівлі. Потім повернулися і придбали ще стільки ж, вийшли з магазину і пішли далі розпивати до його будинку, тут вже ОСОБА_26 приєднався до них. По дорозі чув, як ОСОБА_32 і ОСОБА_33 сперечалися про обман з приводу придбання якогось пір`я потерпілим у батька ОСОБА_17 . Прийшовши у с.Соколівка, вони продовжили розпивання алкоголю. Він (свідок) сидів разом із ОСОБА_42 , а ОСОБА_33 з потерпілим ОСОБА_22 . Посередині стояло або крісло, або табуретка з випивкою, сигаретами, закускою. Після того, як випили близько 0,5 літра алкоголю, суперечка між ОСОБА_29 і ОСОБА_43 продовжилася. Бачив, як обвинувачений почав бити ОСОБА_26 , кинув на підлогу, бив ногами по ногах, по ребрах, обома руками з`єднаними в кулак наносив потерпілому удари зверху вниз. Потерпілий при цьому нічого не говорив і не захищався. Потім ОСОБА_33 схопив з табуретки одного з двох ножів, оперся коліном чи то на живіт чи на груди потерпілого і «хлопком» «засадив» ніж потерпілому в горло, протягнув його й вийняв. Тут з горла потерпілого стала сильно йти кров і він захарчав. Після цього ОСОБА_17 запропонував випити і сам же й випив, при цьому він тримав ніж і руки його були по лікоть у крові. Потім він витягнув з-під нього (свідка) рядно і сказав ОСОБА_38 , що будемо виносити трупа, але той відмовився допомагати. Тоді обвинувачений вдарив ОСОБА_44 в голову і той впав. Потім на старому покривалі (рядні) втрьох винесли ОСОБА_26 , поклали його тіло в стару балію (ванну), прикріплену до санок і так відвезли до закинутого колодязя, - тягнув ОСОБА_33 , ОСОБА_34 тримав краї рядна у якому було тіло, а коли воно звалювалося, то утрьох його поправляли. Увесь цей час обвинувачений мав при собі ніж і погрожував ним, щоб вони з ОСОБА_42 йому допомагали. Пройшовши таким чином 100-150 метрів і дійшовши до колодязя, ОСОБА_33 сказав помагати кидати тіло, на що він (свідок) відмовився. Тоді обвинувачений показав ножа ОСОБА_38 і сказав помагати і вони удвох ( обвинувачений і ОСОБА_34 ) кинули тіло у криницю. Утрьох поверталися в його будинок, по дорозі ОСОБА_34 пішов додому. У будинок повернулися вдвох і там обвинувачений випив ще 100 гр. спиртного, скинув свій светр у калюжу крові потерпілого, сказавши при цьому, що треба прибирати. На це він відповів, щоб обвинувачений йшов додому, а він (свідок) сам все прибере. ОСОБА_33 погодився, взяв сигарету і вийшов з будинку. Тоді він (свідок) зразу ж, не прибираючи, вийшов з будинку і пішов до сусідки ОСОБА_45 розповісти про те, що сталося. Під час додаткового допиту свідок уточнив, що той ніж ОСОБА_33 поклав на лавку в приміщенні будинку. Також характеризував обвинуваченого як такого, що перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння він стає дуже агресивним, вчиняє бійки і так багато людей покалічив. Також із ним, як свідком проводився слідчий експеримент, під час якого він правдиво відтворив і показав, як все відбувалося і ці свої покази він також повністю підтримує.

Допитаний у судовому засіданні свідок обвинувачення (одночасно заявлений, як свідок захисту) ОСОБА_46 пояснив, що обвинувачений ОСОБА_17 йому не родич, знає його як сусіда, відносини раніше були хороші, а зараз ні ( у зв`язку із цією справою).. Потерпілий ОСОБА_14 його рідний син, відносини з ним добрі. Потерпілого ОСОБА_22 знав з вигляду, не родич, відносини не підтримували. По суті справи пояснив, що 28 грудня 2016 року, близько 18 години він порався по господарству( с.Вишгородок Лановецького району Тернопільської області). Чекаючи повернення додому сина ОСОБА_47 , вийшов на дорогу, побачив, як по дорозі з с. Соколівка Лановецького району Тернопільської області йшла ОСОБА_48 - мати обвинуваченого ОСОБА_49 . Він запитав у неї, чи не бачила вона хлопців ( мав на увазі свого і її сина, бо вони товаришували) і та відповіла, що хлопці на ОСОБА_50 щось накоїли, бо там є поліція. Пішов туди і по дорозі зустрів ОСОБА_49 в одній футболці і мав на руках кров. Запитав у ОСОБА_51 де ОСОБА_52 і той відповів, що ОСОБА_53 пішов полями. Далі побачив ОСОБА_54 , яка розповіла, що зарізали ОСОБА_26 і кинули в криницю. Пішовши далі зустрів ОСОБА_55 , який сказав, що ОСОБА_33 перерізав ОСОБА_26 горло і бив його сина, який потім пішов додому полями. Також підходив до криниці, але тіла там не роздивився, бачив щось темне. Після цього повернувся додому. Коли син ( ОСОБА_14 ) прийшов додому, у нього було побите обличчя і розпухлий ніс, казав, що це його побив ОСОБА_56 ( ОСОБА_28 ), який перед тим ножем зарізав ОСОБА_26 , заставляв його виносити тіло, але він відмовлявся, то він його й побив; що було далі не пам`ятає. Через деякий час приїхала поліції і забрала ОСОБА_17 , трохи пізніше поліція забрала і його сина. Вже наступного дня ОСОБА_37 розповідав йому, що ОСОБА_33 хотів кинути в криницю і ОСОБА_47 , але той вирвався і втік. Також свідок повідомив, що безпосереднім свідком та очевидцем кримінальних правопорушень, які ставляться у вину обвинуваченому ОСОБА_17 він не був.

Допитана у судовому засіданні свідок обвинувачення (одночасно заявлена, як свідок захисту) ОСОБА_57 пояснила, що обвинувачений ОСОБА_17 їй не родич, знає його як сусіда, відносини відсутні. Потерпілий ОСОБА_14 її рідний син, відносини з ним добрі. Потерпілого ОСОБА_22 знала з вигляду, не родич, відносини не підтримували. По суті справи пояснила, що 28 грудня 2016 року, близько 18 години, її син, ОСОБА_58 , прийшов додому випивший і сказав, що ОСОБА_59 зарізав ОСОБА_60 , також син скаржився на сильні болі голови, його ніс був розпухлий, крові на синові не бачила. Також свідок повідомила, що безпосереднім свідком та очевидцем кримінальних правопорушень, які ставляться у вину обвинуваченому ОСОБА_17 вона не була.

Допитаний у судовому засіданні свідок обвинувачення (одночасно заявлений, як свідок захисту) ОСОБА_61 пояснив, що обвинувачений ОСОБА_17 йому не родич, односельчанин, відносини не підтримували. Потерпілий ОСОБА_14 не родич, знає як односельчанина, стосунки відсутні. Потерпілого ОСОБА_22 знав, не родич, сусід, відносини за життя потерпілого у них були нормальні. По суті справи пояснив, що 28 грудня 2016 року, точної години не пригадує, ввечері, ОСОБА_62 (його племінник) прибіг до нього і сказав, що ОСОБА_63 зарізав ОСОБА_26 . Потім він (свідок) із дружиною, та з племінником ОСОБА_23 чекали приїзду поліції біля будинку племінника. Крові на одязі племінника він не бачив. Також свідок повідомив, що безпосереднім свідком та очевидцем кримінальних правопорушень, які ставляться у вину обвинуваченому ОСОБА_17 він не був.

Допитана у судовому засіданні свідок обвинувачення (одночасно заявлена, як свідок захисту) ОСОБА_64 пояснила, що обвинувачений ОСОБА_17 їй не родич, знає його як односельчанина, відносини відсутні. Потерпілі ОСОБА_14 і ОСОБА_22 їй не родичі, знає їх як односельчан, відносини із ними відсутні. По суті справи дала пояснення, які за своїм змістом є аналогічними тим, які дав у судовому засіданні свідок ОСОБА_61 (її чоловік та дядько свідка ОСОБА_23 ). Також свідок підтвердила, що безпосереднім свідком та очевидцем кримінальних правопорушень, які ставляться у вину обвинуваченому ОСОБА_17 вона не була.

Допитана у судовому засіданні свідок обвинувачення (одночасно заявлена, як свідок захисту) ОСОБА_65 пояснила, що обвинувачений ОСОБА_17 їй не родич, знає його, як односельчанина, відносини відсутні. Потерпілого ОСОБА_14 знає як односельчанина, не родич, взаємні відносини відсутні. Потерпілого ОСОБА_22 знала, не родич, стосунки близькі і добрі, оскільки той проживав у неї. По суті справи пояснила, що 28 грудня 2016 року, близько 17 год 50 хв. до неї ( с.Соколиця Лановецького району Тернопільської області) прибіг ОСОБА_37 і сказав, що ОСОБА_33 зарізав ОСОБА_36 , кинув в криницю, треба викликати поліцію і швидку допомогу, дослівно сказавши: « ОСОБА_66 зарізав ОСОБА_26 як свиню і кинув в криницю». Не повіривши йому сказала, що він щось плете, на що ОСОБА_37 відповів, - тіло в криниці. Потім ОСОБА_37 побіг до свого дядька. Вона ж зателефонувала в поліцію і повідомила про те, що почула. У відповідь їй сказали переконатися, що це правда. Тоді вона пішла до криниці і побачила там тіло, про що знову повідомила поліцію. По дорозі також бачила батька ОСОБА_67 , який розшукував свого сина. Заходила в будинок, бачила калюжі крові, три ножі, один з яких був у крові. У її та ОСОБА_39 присутності працівники МНС витягнули з криниці тіло голе й побите. Також свідок підтвердила, що безпосереднім свідком та очевидцем кримінальних правопорушень, які ставляться у вину обвинуваченому ОСОБА_17 вона не була.

Допитана додатково у судовому засіданні, як свідок захисту ОСОБА_65 пояснила, що за обставин, про які вона повідомила при первинному допиті які свідка обвинувачення, ОСОБА_23 зранку 28 грудня 2016 року був одягнутий у її( свідка) сіру кофту, а ОСОБА_44 вона взагалі зранку того дня не бачила. Також повідомила, що саме ОСОБА_34 казав, їй, що ОСОБА_33 зарізав ОСОБА_26 . Під час огляду місця події в будинку ОСОБА_23 вона заходила всередину, але їй стало погано від запаху крові, при цьому вона бачила в будинку багато одягу в безладі; калюжу крові і сліди крові на стінах. У криницю, де було тіло потерпілого вона не дивилася. І знову ж таки свідок підтвердила, що безпосереднім свідком та очевидцем кримінальних правопорушень, які ставляться у вину обвинуваченому ОСОБА_17 вона не була.

Допитана у судовому засіданні свідок захисту ОСОБА_68 пояснила, що обвинувачений ОСОБА_17 доводиться їй рідним сином, відносини із ним добрі. Потерпілого ОСОБА_14 знає, він їй не родич, знає як товариша сина, стосунки відсутні. Потерпілий ОСОБА_22 їй не родич, знала як односельчанина, відносини не підтримувала. По суті справи пояснила, що 28 грудня 2016 року, коли вона перебувала в магазині де здійснює торгівлю, як приватний підприємець, близько 16 години провівши доньку ( ОСОБА_69 ), побачила ОСОБА_32 , ОСОБА_44 , ОСОБА_39 та сина ОСОБА_17 , які перебували на вулиці в с.Соколівка Лановецького району Тернопільської області на відстані 50-60 м. від її магазину. Донька йшла до іншого магазину, який знаходиться на відстані близько 600 метрів від першого. Близько 17 години вийшовши вдруге зі свого магазину, щоб покликати сина додому, вказаних осіб вже не побачила. Дізнавшись, що вони мали намір йти до ОСОБА_23 додому, вирішила піти туди і забрати сина. Це було близько 17 год 20 хв. Будинок ОСОБА_23 знаходиться на відстані близько 1,5 км від її будинку. По дорозі побачила батька ОСОБА_67 , який запитав чи не бачила вона хлопців. Свого сина пізніше також побачила на цій же дорозі о 17 год 10 хв. - він йшов їй назустріч, повертаючись від ОСОБА_23 . Побачивши здалеку сина, не чекаючи його, вона повернулася додому. ОСОБА_70 вслід за нею ( через 5-ть хв.) також прийшов додому, був п`яним, розповів, що вдарив ОСОБА_67 . На що вона стала сваритися, щоб він не зв`язувався з тими хлопцями, бо станеться щось погане, а відповідати буде він. Близько 18 год зателефонувала знайома на прізвище ОСОБА_71 , розповіла, що телефонували в ОСОБА_72 в поліцію з приводу того, що її син відрізав ОСОБА_26 голову. ОСОБА_70 все заперечував. Незабаром приїхали працівники поліції і забрали сина. При поверненні від ОСОБА_23 її син був одягнутий у бушлат, темно синій светр, джинси темно чорні, мав чоботи, крові на одязі не було. Прийшовши, він зняв лише бушлат і коли його забрала поліція, залишився у тому самому одязі і взутті, у якому й прийшов. Також свідок підтвердила, що безпосереднім свідком та очевидцем кримінальних правопорушень, які ставляться у вину обвинуваченому ОСОБА_17 вона не була.

Допитана у судовому засіданні свідок захисту ОСОБА_73 пояснила, що обвинувачений ОСОБА_17 доводиться їй рідним братом, відносини із ним нормальні. Потерпілого ОСОБА_14 знає, він їй не родич, знає, як товариша брата, сусід, стосунки відсутні. Потерпілого ОСОБА_22 не знає, він їй не родич, взаємовідносини відсутні. По суті справи пояснила, що 27 грудня 2016 року до брата ОСОБА_51 приходив ОСОБА_58 , але мати його вигнала. Потім прийшов ОСОБА_62 і просив допомогти везти дрова, на що ОСОБА_70 погодився. Наступного дня, 28 грудня 2016 року, близько 16 год., напроти магазину в с. Соколівка Лановецького району Тернопільської області вона побачила ОСОБА_67 , ОСОБА_55 , брата ОСОБА_51 та четвертого чоловіка в куртці (обличчя на бачила). Вона махнула ОСОБА_74 рукою, щоб він йшов додому, але той подав знак рукою, що не піде. Мама знаходилася в магазині, у якому як приватний підприємець здійснює торгівлю. Звідси вона (свідок) пішла до іншого магазину й повернувшись до магазину матері, вдруге побачила вказаних осіб вже о 16 год 40 хв. Тоді вона сказала мамі забрати ОСОБА_51 і пішла додому ( була вдома о 17 год 00 -17 год 10 хв.). Мати повернулася додому через 15-20 хв., а за нею, через 10-15 хв. прийшов ОСОБА_70 . Від їх будинку до помешкання ОСОБА_30 далеко пішки йти більше однієї години. Після цього до мами телефонувала ОСОБА_75 , інші особи і питали чи то правда, що ОСОБА_70 зарізав ОСОБА_26 . Проте коли вона та мати оглянути ОСОБА_51 , жодних слідів крові вони на ньому не виявили. Також брат заперечував причетність до вбивства ОСОБА_22 . Повернувшись додому брат був у верхній куртці військового зразка, темно-синьому светрі, темних штанах, крові на одязі не було. Також свідок повідомила, що безпосереднім свідком та очевидцем кримінальних правопорушень, які ставляться у вину обвинуваченому ОСОБА_17 вона не була.

Допитана у судовому засіданні свідок захисту ОСОБА_76 пояснила, що обвинуваченого ОСОБА_17 знає як колишнього учня, між собою вони не родичі, відносини із ним відсутні. Потерпілих ОСОБА_14 і ОСОБА_22 не знає, вони їй не родичі, взаємовідносини відсутні. По суті справи пояснила, що безпосереднім свідком та очевидцем кримінальних правопорушень, які ставляться у вину обвинуваченому ОСОБА_17 вона не була. У цій справі вона лише готувала характеристику на ОСОБА_17 за період коли той навчався в професійному-технічному училищі. Пригадує, що обвинувачений за цей період характеризувався позитивно, приймав активну участь у спортивних заняттях, відмінником не був, але навчався в міру своїх можливостей.

Допитаний у судовому засіданні свідок захисту ОСОБА_77 пояснив, що обвинувачений ОСОБА_17 йому не родич, односельчанин, відносини не підтримували. Потерпілі ОСОБА_14 та ОСОБА_22 йому не родичі, знає їх як односельчан, стосунки відсутні. По суті справи пояснив, що безпосереднім свідком та очевидцем кримінальних правопорушень, які ставляться у вину обвинуваченому ОСОБА_17 він не був. Пояснив, що живе по вул. Соколівка в с.Вишгород Лановецького району Тернопільської області, по сусідству із місцем де вбили потерпілого, знає, що його тіло викинули в криницю, яка знаходиться на відстані близько 4-х метрів від його будинку, рівень води в криниці близько 2-х метрів. Будинок ОСОБА_17 на відстані близько 1,5 км від місця виявлення тіла вбитого.

Допитаний за клопотанням сторони захисту у судовому засіданні судовий експерт ОСОБА_78 пояснив, що склав висновок експерта №-965 за наслідками судово-медичного дослідження трупа потерпілого ОСОБА_22 . Також роз`яснив, що із порушенням цілісності м`язів, травма супроводжується потраплянням крові на знаряддя заподіяння такої травми; якщо порушена крупна судина кров може потрапити і на оточуючі предмети стіни, меблі. Якщо тілесні ушкодження заподіяні до порушення цілісності м`язів, то кров навряд чи потрапить на оточуючі поверхні, а якщо тілесні ушкодження заподіюються після пошкодження м`язів, кров потрапить на одяг беззаперечно. Враховуючи характер виявлених при судово-медичній експертизі №-965 тілесних ушкодженнь потерпілого ОСОБА_22 , кров потерпілого повинна була потрапити на оточуючі предмети. Також, при слідчому експерименті, один зі свідків вказав, що внаслідок удару потерпілого ножем, мав місце «фонтан» крові. При експертизі були досліджені ті предмети одягу, які були на тілі трупа. Відповідаючи на запитання сторони захисту, експерт також описав застосовану ним методику визначення часу смерті потерпілого. Також роз`яснив, що методики визначення площі попадання крові на одяг нападника при наявному у цій справі тілесному ушкодженні потерпілого, немає. У цьому випадку, мали б залишитися сліди крові потерпілого на передній частині одягу нападника, або на тій, якою б він був повернутий до жертви. Якщо під час описаного свідком «фонтану» крові поряд знаходилися інші особи ( не нападник), то й на них ця кров могла потрапити, хто ближче на того більше. Виявлені на тілі потерпілого численні травми прижиттєві, спричинені багаторазовою дією і є характерними для побиття.

Допитаний за клопотанням сторони захисту у судовому засіданні судовий експерт ОСОБА_79 з приводу роду, виду, форми предмету яким було заподіяно тілесне ушкодження потерпілому ОСОБА_22 пояснив, що ним проведено судові експертизи, за наслідками яких складено висновки №-17 та №29/26. За наслідками проведених досліджень, ним, як експертом було встановлено, що тілесні ушкодження потерпілому у цій справі були заподіяні внаслідок дії леза і спинки вістря леза; на шиї потерпілого виявлено дві окремі рани, на деякій відстані одна від одної з вийманням клинка з рани, з нахилом правої щічки клинка; напрямок раневих каналів знизу-вверх, справа-наліво справа-назад; внаслідок чого утворився надріз надгортання і трахеї; спинка леза п-подібна, добре заточена ріжуча кромка, вістря (кінчик ножа)- гострий. Маса предмета, яким було спричинено тілесні ушкодження потерпілому, не визначалася у зв`язку з недоцільністю; забруднення ножа мало місце на щічках досліджуваного ножа видно сліди крові при цьому враховано, що ця кров могла походити від потерпілого (як вбачалося із наданого експерту висновку судової імунологічної експертизи). Також, у ході проведення судової експертизи №-26, ним, як експертом, було виявлено кілька ушкоджень, які утворилися від ріжучої та колото-ріжучої дії гострого предмета, яким і міг бути клинок наданого на дослідження ножа 2 рани на шиї потерпілого (ріжучої і колючо-ріжучої дії). Також, на задній поверхні лівого стегна виявлено рану колючо-ріжучої дії. Не виключено що всі ці ушкодження потерпілого утворилися від дії одного й того самого знаряддя. Також вказав на те, що сила, яку прикладав нападник, була достатньою для ушкодження м`яких тканин і для проникнення предмета ушкодження в тіло потерпілого. На шиї потерпілого лезо було спрямоване вниз і вправо. А на стегні рана поздовжня, верх заокруглений, а низ гострий край, а тому лезо було внизу, а спинка знаряддя вгорі.

Допитана за клопотанням сторони захисту у судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_80 з приводу проведення нею судової експертизи №-139 від 03 березня 2017 р. пояснила, що свій висновок вона підтверджує повністю, при проведенні досліджень використовувала сертифіковану сироватку із дотриманим терміном придатності; визначала групову приналежність крові потерпілого; про 100% належність наданої на дослідження крові потерпілому стверджувати не може.

Допитана за клопотанням сторони захисту у судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_81 повідомила, що її стаж роботи за фахом експерта імунолога складає 12 років і вона є у реєстрі експертів. З приводу проведення нею наступних судових експертиз пояснила:

-Судово-медична експертиза № 91 від 07 лютого 2017 року, виконана нею пробірковим методом по АВ0, по зразку крові людини. Група крові цієї людини відноситься до ІІІ групи з чотирьох; дослідження проводилося нею за допомогою мікроскопу та сироватки;

-Судово-медична експертиза № 95 від 06 березня 2017 року дала висновок про належність наданого на експертизу зразка крові обвинуваченому ОСОБА_17 . Однак цей висновок не є категоричний, а свідчить, що ця кров може походити саме від цієї особи. Виявлений у цьому зразку антиген також належить до крові потерпілого ОСОБА_22 . Цей зразок крові має ІІІ групу і міг походити, і від ОСОБА_17 , і від ОСОБА_22 , як від осіб, які мають однаковий антиген. Також, цей взірець крові міг походити й від іншої особи, якій був би властивий такий антиген.

-По судовій медичній експертизі № 92 від 07 лютого 2017 року від сторони захисту запитань не надійшло;

-Висновок судово-медичної експертизи № 94 від 03 березня 2017 року свідчить про те, що наданий на дослідження взірець крові належить особам з антигеном А, група А ІІ і не виключено його походження від ОСОБА_23 і ОСОБА_82 , бо їм обом властивий антиген А і група А ІІ;

-По судовій медичній експертизі № 40 від 18 січня 2017 року від сторони захисту запитань не надійшло;

-Висновок судово-медичної експертизи № 67 від 22 лютого 2017 року підтвердила, роз`яснила що речі, які були предметом дослідження, належали потерпілому ОСОБА_22 ;

-По судово-медичних експертизах № 46 від 10 лютого 2017 року та № 65 від 13 лютого 2017 року, запитань не надійшло;

-По висновках судово-медичних експертиз № 48 від 13 лютого 2017 року; № 93 від 24 лютого 2017 року, № 45 від 09 лютого 2017 року; № 63 від 08 лютого 2017 року стороні захисту дані відповіді щодо порядку повернення використаних об`єктів дослідження;

-Згідно висновку судово-медичної експертизи № 66 від 15 лютого 2017 року, наданий на дослідження взірець крові може належати й іншій особі з ІІ групою крові, у тому числі й потерпілому ОСОБА_22 оскільки у нього ІІ група крові;

По судово-медичних експертизах № 64 від 15 лютого 2017 року та № 47 від 10 лютого 2017 року; запитань до експерта не надійшло.

Допитана за клопотанням сторони захисту у судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_83 повідомила, що її стаж роботи за фахом експерта складає 21 рік і вона є у реєстрі експертів, свідоцтво про право здійснення нею експертної діяльності у неї наявне і зберігається в матеріалах її особової справи. З приводу проведення нею судово-медичної експертизи №-22 від 06 лютого 2017 року, пояснила, що після дослідження повернула слідчому супровідним листом досліджувані фрагменти тканини. З приводу дослідження у судовій експертизі за висновком №-28 від 06 лютого 2017 року пояснила, що надані їй на дослідження нігті надійшли в двох пакетах; про наявність клітин властивих лише ОСОБА_17 в піднігтьовому вмісті наданих на дослідження об`єктів, може відповісти лише ДНК-експертиза; в архіві СМЕ-бюро зберігаються витяжки з отриманих при дослідженні препаратів по цій справі і ДНК-експертиза по них може бути проведена.

Допитана за клопотанням сторони захисту у судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_84 повідомила, що її стаж роботи за фахом експерта складає 16 років і більше запитань до експерта, яка склала висновок №-29 від 08 лютого 2017 року не надійшло.

Допитаний за клопотанням сторони захисту у судовому засіданні судовий експерт ОСОБА_85 з приводу проведення ним судової експертизи №-1.4-112/17 від 02 березня 2017 року, повідомив, що стаж його роботи експертом складає 4 роки і на наданому на дослідження ножі ним було виявлено 5-ть слідів папілярних узорів, з яких жоден не виявився придатним для ідентифікації; чи може бути проведена ДНК експертиза за цими слідами відповісти не може, оскільки це не входить до його компетенції.

Допитаний за клопотанням сторони захисту у судовому засіданні судовий експерт ОСОБА_86 з приводу проведення ним судової експертизи №-1.3-69/17 від 15 лютого 2017 року, повідомив, що стаж його роботи експертом складає 8 років, також розповів про порядок і спосіб надходження об`єкта дослідження на експертизу.

Суд констатує, що за наслідками згаданих допитів експертів, жоден із учасників кримінального провадження, зокрема й сторона захисту, не оспорила (не поставила під сумнів) жоден із зроблених згаданими експертами висновків - проведені дослідження та зроблені за їх результатами висновки, а також відповіді експертів на поставлені перед ними питання особою, яка залучила таких експертів до проведення відповідних експертиз.

Як вважає суд, вина обвинуваченого ОСОБА_17 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, окрім повного визнання ним своєї вини, вищевказаних показів потерпілого ОСОБА_14 та свідків, а також наданих під час допиту у судовому засіданні роз`яснень судових експертів, підтверджується й іншими перевіреними в судовому засіданні доказами в їх сукупності, а саме:

-Витягом з кримінального провадження №-0000282 про внесення до ЄРДР 28 грудня 2016 року о 22 год 50 хв повідомлення заявниці ОСОБА_87 про те, що 28 грудня 2016 року близько 18 год 30 хв., у колодязі поблизу домоволодіння ОСОБА_23 , що в с.Соколівка Лановецького району виявлено труп ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з ознаками насильницької смерті (т.1 а.с. 148-150);

-Заявою ОСОБА_88 від 28 грудня 2016 року, якою той надав дозвіл на проведення огляду території домогосподарства, яке знаходиться по АДРЕСА_3 ( т.1 а.с. 159);

-Заявою ОСОБА_23 від 28 грудня 2016 року, якою той надав дозвіл на проведення огляду свого ж будинку працівниками поліції, що в с.Соколівка. ( т.1 а.с. 160);

-Протоколом огляду місця події від 28 грудня 2016 року, складеного в селі Соколівка ( Лановецького району Тернопільської області), розпочатого о 22 год 00 хв. 28 грудня 2016 року і закінченого о 03 год. 03 хв. 29 грудня 2016 року старшим слідчим СВ Лановецького ВП Кременецького ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_89 , з дозволу власника, за участю слідчих криміналістів, в присутності двох понятих, спеціаліста, судово-медичного експерта та двох рятувальників, із доданою таблицею ілюстрацій та оптичним диском із відеозаписом зазначеної слідчої дії, який переглянуто у судовому засіданні з дотриманням вимог ст. 359 КПК України, в процесі якого оглянуто територію домогосподарства ОСОБА_88 , на якій виявлено сани з металевим тазом із накладанням речовини бурого кольору (об`єкт №-2), сліди цієї ж речовини біля дверей гаража господарства (об`єкт №-1), запальничку (об`єкт №3), батарею до телефону (об`єкт №4), на дні колодязя тіло чоловіка, у подальшому підняте рятувальниками на поверхню й оглянуте за участі судового медичного експерта. Також виявлено на відстані 180 метрів від будинку господарства доріжку слідів у вигляді відбитків взуття на снігу, які вели за будинок; навпроти входу у будинок, неподалік колодязя виявлено покривало жовтого кольору з рослинними візерунками, вологе, із накладаннями речовини бурого кольору (об`єкт №-5); далі виявлено сліди від санчат, вздовж яких містилося накладання речовини бурого кольору (об`єкт №-6) з якого як зразок відібрано три фрагменти трави із накладанням речовини бурого кольору. Далі по сліду, на відстані 19 м від будинку, виявлено розірваний в місці комірця чорний светр із накладанням речовини бурого кольору,(об`єкт №-7). Далі слід санчат із доріжкою слідів речовини бурого кольору (об`єкт №-8) по снігу провів до господарства ОСОБА_23 , з якого також відібрано взірець. На відстані 4 м від будинку ОСОБА_23 виявлено ганчірку жовтого кольору повністю просякнуту речовиною бурого кольору (об`єкт №09). Слід санчат закінчився поряд житлового будинку ОСОБА_23 (відстані чітко вказані із зазначенням величиною замірів). Далі, з дозволу ОСОБА_23 проведено огляд його господарства та житлового будинку. На подвір`ї виявлено та вилучено пластикову пляшку об`ємом 1,5 літра з-під води «Вишнівецька» із різким запахом спирту (об`єкт 10). Далі на сходах та на порозі будинку виявлені плями та потьоки речовини бурого кольору, з яких взято зішкряб ( об`єкт №-12); на підлозі приміщення будинку на килимі виявлено накладання плям бурого кольору і в цьому місці зроблено вирізку із килима (об`єкт №14). Також виявлено й вилучено чорну куртку із написом «Граф» із накладанням плям сірого кольору( об`єкт №15); на лавці виявлено і вилучено ніж (об`єкт №-16); біля дверей у спальну кімнату на килимі виявлено пляму речовини бурого кольору та відбиток сліду низу взуття і в цих місцях з килима зроблено й вилучено вирізки (об`єкт №-17, №-18). Також на підлозі приміщення виявлено й вилучено рушник фіолетового кольору, просякнутий речовиною бурого кольору (об`єкт №-19); виявлено пляму (у вигляді згустків) речовини бурого кольору, розмірами 146 х 70 см. з якої відібрано на марлевий тампон зразок речовини (об`єкт №-31). Біля дверей виявлено й вилучено ганчірку жовтого кольору з речовиною бурого кольору (об`єкт №-20). Також на підлозі виявлено й вилучено светр сірого кольору із замком та написом «РКККОЛЕКТІОН» із білою смугою на грудях та спині (об`єкт №-21), виявлено й вилучено шапку сірого кольору із накладаннями речовини бурого кольору у вигляді крапель (об`єкт №-22); виявлено й вилучено відро у якому знаходилася рідина світло рожевого забарвлення (об`єкт №-23 ); на дерев`яному кріслі виявлено й вилучено ніж (об`єкт №-24), на іншому стільці також виявлено й вилучено ніж (об`єкт №-25), на якому є напис «Нерж.» та дві геометричні фігури, має накладання речовини бурого кольору по обидві сторони, також по обидві сторони леза проглядаються сліди папілярних узорів, лезо ножа зігнуте та повернуте по спинці ножа в ліву сторону. Також виявлено й вилучено черевики чорного кольору із написом «Лікер» (об`єкт №-26). Під ліжком виявлено й вилучено шапку темно-синього кольору із візерунком у вигляді ромбів та двох смуг (об`єкт №-27), шапку із написом «Крафт» коричневого кольору із червоною смугою (об`єкт №-29). З ліжка також вилучені виявлені безрукавку та куртку чорного кольору (об`єкт №-30). Також у процесі огляду місця події виявлено й вилучено на 7 стрічок сліди папілярних узорів, - із зовнішньої сторони лівої дверки вхідних дверей у вітальню; із зовнішньої поверхні пляшки з-під води «Вишнівецька» (та що була на подвір`ї), із поверхні банки, що у вітальні на столі; із зовнішньої сторони правої дверки у спальну кімнату; із зовнішньої сторони лівої дверки в спальну кімнату, із зовнішньої поверхні коробки від чаю «Цейлон»; із бильця ліжка в спальній кімнаті. Труп потерпілого направлено на проведення судово-медичної експертизи (т.1 а.с. 161-170 ( протокол), т.1 а.с. 172-191, т.3 а.с. 210-211 (фототаблиця ), т.1 а.с. 219 (оптичний диск);

-Протоколом особистого огляду особи, складеного у місті Ланівці згідно якого 29 грудня 2016 року з 00 год 35 хв. до 00 год 57 хв., слідчий СВ Лановецького ВП Кременецького ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_90 , у присутності двох понятих та захисника адвоката ОСОБА_18 , здійснив огляд затриманого ОСОБА_17 , під час якого у того були виявлені та вилучені куртка камуфляжна (упакована в білий пакет з червоним візерунком), штани темного кольору (упаковані в спец пакет №-1036864), чоботи темного кольору (упаковані в пакет з червоним квітчастим візерунком). Зауважень і доповнень до протоколу від учасників слідчої дії не надійшло (т.2 а.с. 103);

-Висновком експерта № 965 із доданою таблицею ілюстрацій, складеного за наслідками проведеної судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_22 , розпочатої 29 грудня 2016 року та закінченої 28 січня 2017 року, з якого вбачається, що при дослідженні трупа гр-на ОСОБА_22 встановлені такі травматичні зміни: шиї у вигляді поранення, що супроводжувалися ушкодженнями м`яких тканин, фасцій (під`язиково-надгортанної мембрани), м`язів (підшкірний м`яз, група під`язиково-надгортанних м`язів), органів (гортані, стравоходу) шиї та повними поперечними пересіченнями крупних магістральних судин (лівих зовнішньої і внутрішньої сонних артерій, внутрішньої яремної вени); рани у лівій половині підборіддя; голови у вигляді поширеного синця центру чола з переходом на надбрівні дуги, верхні повіки обох очей, спинку та крила носа, верхню і нижню губи та центральну частину підборідної ямки; перелому кісток носа; крововиливів у слизову оболонку губ; поширеного синця лівої половини обличчя; тулуба та кінцівок, у вигляді: синців проекції обох грудинно-ключичних зчленувань; синців передньої поверхні нижньої третини грудей; синця лівої бокової поверхні тазової ділянки; синця та садна правої бокової поверхні тазової ділянки; поширеного синця та садна задньої поверхні правого ліктя з поширенням на задню поверхню верхньої третини передпліччя; синця внутрішньої поверхні середньої третини правого передпліччя; синця внутрішньої поверхні нижньої третини правого передпліччя; синця та садна тильної поверхні правої кисті; синця передньої поверхні лівого плечового суглобу; синця та садна задньо-внутрішньої поверхні середньої третини лівого передпліччя; поширеного синця задньої поверхні нижньої третини лівого передпліччя з поширенням на задню поверхню променево-зап`ясткового суглобу та тильну поверхню кисті; синця та двох саден правого коліна; синця зовнішньої поверхні верхньої третини правої гомілки; синця, рани та чотирьох саден передньої та бокових поверхонь лівого коліна з поширенням на прилеглі ділянки; розриву капсули лівого колінного суглобу з відривом суглобової поверхні латерального виростка лівої великогомілкової кістки та дрібно-уламковим розтрощенням головки лівої малогомілкової кістки. Поранення підборіддя та поширене поранення передньої поверхні шиї спричинені ріжучою дією гострого предмету…, рани передньої поверхні правої половини шиї та зовнішньої поверхні лівого стегна,… спричинені колюче-ріжучою дією гострого предмета з властивостями леза і спинки, що притаманно клинку ножа. Поширеність і масивність синців на голові, тулубі і кінцівках, виразність проявів забою м`яких тканин із їх просяканням кров`ю, численність, накладання одних на інші, вказують на багаторазовий травматичний вплив тупих предметів із обмеженою травмуючою поверхнею щодо зазначених ділянок тіла. Розрив капсули лівого колінного суглобу з відривом суглобової поверхні латерального виростка лівої стегнової кістки та дрібно-уламковим розтрощенням головки малогомілкової кістки…, спричинені травматичним впливом, із значною силою, тупого предмету із обмеженою травмуючою поверхнею (щодо зазначеної ділянки тіла) у зовнішню поверхню кінцівки. За своїми локалізацією, властивостями та характером виявлені у ОСОБА_22 ушкодження голови, тулуба та кінцівок є властивими для побиття і не могли утворитися при падінні з висоти власного росту.Всі зазначені ушкодження утворились прижиттєво, незадовго до настання смерті гр-на ОСОБА_22 . Встановлені при експертизі трупа ОСОБА_22 ділянки змін шкірних покривів обличчя (чола, надбрівних дуг, спинки носа), передньо-верхньої ості гребня крила правої здухвинної, задньої поверхні лівого ліктя, проекції великого вертела лівої стегнової кістки, верхнього краю лівого наколінка, …утворились внаслідок підсихання посмертно ушкоджених поверхневих шарів епідермісу. Ці посмертні ушкодження, зважаючи на їх морфологічні властивості, утворились від ковзної (дотичної) дії тупих предметів (поверхней). Поранення шиї з ушкодженнями м`яких тканин, органів та крупних (магістральних) судин, за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння, стосовно живих осіб, відноситься до тяжких тілесних ушкоджень. Переломи кісток, що входять у склад лівого колінного суглобу, стосовно живих осіб, належить до тілесних ушкоджень середньої тяжкості за ознакою тривалого (більш як 21 день) розладу здоров`я. Інші ушкодження голови, тулуба та кінцівок, стосовно живих осіб, кваліфікуються як легкі. Під час спричинення тілесних ушкоджень потерпілий захищався, закриваючись від ударів руками, що підтверджується наявністю властивих для самозахисту ушкоджень в ділянках обох передпліч та кистей рук. …після спричинення ушкоджень магістральних судин шиї і розвитку масивної крововтрати, потерпілий не міг здійснювати якісь самостійні рухи.Смерть гр-на ОСОБА_22 , настала внаслідок поранень шиї, з ушкодженням м`яких тканин, м`язів, органів (гортані, стравоходу) та порушенням цілісності крупних магістральних судин (лівих зовнішньої і внутрішньої сонних артерій, внутрішньої яремної вени), що привезли до зовнішньої та внутрішньої кровотечі та обумовили масивну крововтрату, котра і послужила безпосередньою причиною смерті. Таким чином між спричиненням ОСОБА_22 поранень шиї та настанням його смерті існує прямий причинно-наслідковий зв`язок…Смерть гр-на ОСОБА_22 настала приблизно за 16-24 години до моменту їх дослідження та описання. Незадовго до настання смерті ОСОБА_22 у значній кількості вживав алкогольні напої, - виявлено у крові етиловий спирт в концентрації 3,33%о(проміллє), а у сечі - 3,97%о(проміллє). Така його кількість в крові живих осіб відповідає стану сильного ступеня алкогольного сп`яніння. При такого характеру травмі крупних кровоносних судин та органів шиї, навіть швидке своєчасне надання першої медичної допомоги потерпілому не могло вплинути на подальший перебіг травматичного процесу. Така травма у своєму перерізі є неблагоприємною щодо продовження життя людини. ( т.1 а.с. 225-230, 231-233);
-Висновком експерта №-17 із доданою таблицею ілюстрацій, згідно якого, за наслідками проведеної судово-медичної експертизи біологічних об`єктів (клаптя з передньої правої половини шиї) від трупа ОСОБА_22 , розпочатої 03 січня і закінченої 11 січня 2017 року, на наданому клапті шкіри виявлено два наскрізні (щодо товщі клаптя) ушкодження у вигляді щілиноподібних ран, які заподіяні дворазовою колючо-ріжучою дією гострого предмета з властивостями леза та спинки, що притаманно клинку ножа. В момент утворення обох ран, клинок ножа був обернений лезом вниз і діяв під деяким кутом до передньої поверхні шиї з нахилом на праву щічку(т.1 а.с. 234-235, 236);

-Висновком експерта №-680, згідно якого, за наслідками проведеної судово-медичної експертизи крові від трупа ОСОБА_22 , проведеної 30 грудня 2016 року, кров від трупа потерпілого належить до групи А ( ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0 (т.1 а.с. 239-240);

-Висновком експерта №-12, згідно якого, за наслідками проведеної судово-медичної експертизи крові від трупа ОСОБА_22 , розпочатої 30 грудня 2016 року та закінченої 04 січня 2017 року, при дослідженні взірців крові та сечі від трупа потерпілого, виявлено етиловий спирт в концентрації : в крові 3,33 ‰, в сечі - 3,97 ‰. (т.1 а.с. 241-242);

-Висновком експерта №-28, згідно якого, за наслідками проведеної судово-медичної експертизи розпочатої 23 січня 2017 року та закінченої 06 лютого 2017 року, при дослідженні піднігтьового вмісту рук ОСОБА_22 знайдено кров людини та епітеліальні клітини особи чоловічої генетичної статі. З висновків експертів №680 та №40 відомо, що кров ОСОБА_22 належить до групи А(ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В, кров ОСОБА_17 до групи В(ІІІ) з ізогемаглютиніном анти-А ізосерологічної системи АВ0. Враховуючи отримані результати та групи крові зазначених осіб, не виключається походження виявлених слідів від змішування крові самого ОСОБА_22 та клітин ОСОБА_17 ( т.1 а.с.243-244);

-Висновком експерта №-67, згідно якого, за наслідками проведеної судово-медичної експертизи речових доказів: одягу померлого ОСОБА_22 , розпочатої 17 лютого 2017 року та закінченої 22 лютого 2017 року, у слідах на одягу, який належав потерпілому сорочці та футболці, знайдено кров, походження якої не виключається за рахунок потерпілого і не належить ОСОБА_17 ( т.1 а.с. 245-248);

-Висновком експерта №-46, згідно якого, за наслідками проведеної судово-медичної експертизи речових доказів: марлевого тампона зі змивом, вилученого під час огляду господарства ОСОБА_91 (потерпілий ОСОБА_22 ), розпочатої 06 лютого 2017 року та закінченої 10 лютого 2017 року, у сліді на марлевому тампоні зі змивом (об`єкт №-1) знайдено кров, походження якої не виключається за рахунок потерпілого ОСОБА_22 і не належить ОСОБА_17 ( т.1 а.с. 250-251);

-Висновком експерта №-54, згідно якого, за наслідками проведеної судово-медичної експертизи речових доказів: саней з тазом, вилучених під час огляду господарства ОСОБА_91 (потерпілий ОСОБА_22 ), розпочатої 30 січня 2017 року та закінченої 03 лютого 2017 року, у сліді на вказаних санях з тазом (об`єкти №-1-4) знайдено кров людини, походження якої не виключається за рахунок потерпілого ОСОБА_22 і виключається за рахунок ОСОБА_17 ( т.1 а.с. 253-254);

-Висновком експерта №-65, згідно якого, за наслідками проведеної судово-медичної експертизи речових доказів: покривала, вилученого під час огляду господарства ОСОБА_91 (потерпілий ОСОБА_22 ), розпочатої 08 лютого 2017 року та закінченої 13 лютого 2017 року, у сліді на покривалі знайдено кров людини (об`єкт №-1), походження якої не виключає можливості належності самому ОСОБА_22 . Походження крові у цьому сліді від ОСОБА_17 виключається ( т.1 а.с. 255-257);

-Висновком експерта №-26, згідно якого, за наслідками проведеної судово-медичної експертизи речових доказів: фрагментів трави зі слідами бурого кольору, вилучених під час огляду господарства ОСОБА_91 (потерпілий ОСОБА_22 ), розпочатої 20 січня 2017 року та закінченої 06 лютого 2017 року, на згаданих сухих листках трави знайдено кров людини, походження якої не виключається від ОСОБА_22 і не може походити від ОСОБА_17 ( т.1 а.с. 258-259);

-Висновком експерта №-53, згідно якого, за наслідками проведеної судово-медичної експертизи речових доказів: светра, вилученого під час огляду господарства ОСОБА_91 (потерпілий ОСОБА_22 ), розпочатої 30 січня 2017 року та закінченої 03 лютого 2017 року, у слідах на згаданому светрі виявлено кров людини, яка могла походити від потерпілого ОСОБА_22 і походження якої від ОСОБА_17 виключається. ( т.1 а.с. 260-262);

-Висновком експерта №-48, згідно якого, за наслідками проведеної судово-медичної експертизи речових доказів: марлевого тампона зі змивом, вилученого під час огляду господарства ОСОБА_91 (потерпілий ОСОБА_22 ), розпочатої 08 лютого 2017 року та закінченої 13 лютого 2017 року, у слідах на згаданому марлевому тампоні зі змивом знайдено кров людини, яка могла походити від потерпілого ОСОБА_22 і походження якої від ОСОБА_17 виключається. ( т.1 а.с. 263-265);

-Висновком експерта №-93, згідно якого, за наслідками проведеної судово-медичної експертизи речових доказів: марлевого тампона зі змивом, вилученого під час огляду господарства ОСОБА_91 (потерпілий ОСОБА_22 ), розпочатої 20 лютого 2017 року та закінченої 24 лютого 2017 року, у слідах на згаданому марлевому тампоні зі змивом знайдено кров людини, яка могла походити від потерпілого ОСОБА_22 і походження якої від ОСОБА_17 виключається. ( т.1 а.с. 266-268);

-Висновком експерта №-45, згідно якого, за наслідками проведеної судово-медичної експертизи речових доказів: зрізу (зішкрябу) деревини, вилученого під час огляду будинку ОСОБА_23 (потерпілий ОСОБА_22 ), розпочатої 03 лютого 2017 року та закінченої 09 лютого 2017 року, у слідах на вказаному зрізі деревини знайдено кров людини, яка могла походити від потерпілого ОСОБА_22 і походження якої від ОСОБА_17 виключається. ( т.1 а.с. 269-271);

-Висновком експерта №-63, згідно якого, за наслідками проведеної судово-медичної експертизи речових доказів: фрагмента килима, вилученого під час огляду будинку ОСОБА_23 (потерпілий ОСОБА_22 ), розпочатої 02 лютого 2017 року та закінченої 08 лютого 2017 року, у слідах на вказаному фрагменті килима знайдено кров людини, яка може походити від потерпілого ОСОБА_22 і походження якої від ОСОБА_17 виключається. (т.1 а.с. 272-274);

-Висновком експерта №-50, згідно якого, за наслідками проведеної судово-медичної експертизи речових доказів: вирізки з килима, вилученої під час огляду будинку ОСОБА_23 (потерпілий ОСОБА_22 ), розпочатої 30 січня 2017 року та закінченої 03 лютого 2017 року, у слідах на вказаній вирізці із килима знайдено кров людини, яка може походити від потерпілого ОСОБА_22 і походження якої від ОСОБА_17 виключається. ( т.1 а.с. 275-277);

-Висновком експерта №-49, згідно якого, за наслідками проведеної судово-медичної експертизи речових доказів: вирізки з килима, вилученої під час огляду будинку ОСОБА_23 (потерпілий ОСОБА_22 ), розпочатої 30 січня 2017 року та закінченої 03 лютого 2017 року,у слідах на вказаній вирізці із килима знайдено кров людини, яка може походити від потерпілого ОСОБА_22 і походження якої від ОСОБА_17 виключається. ( т.1 а.с. 278-280);

-Висновком експерта №-139, згідно якого, за наслідками проведеної судово-медичної експертизи речових доказів: доріжки, вилученої під час огляду будинку ОСОБА_23 , розпочатої 27 лютого 2017 року та закінченої 03 березня 2017 року, у слідах на вказаній доріжці знайдено кров людини, яка може походити від потерпілого ОСОБА_22 і походження якої від ОСОБА_17 виключається. (т.1 а.с. 281-283);

-Висновком експерта №-138, згідно якого, за наслідками проведеної судово-медичної експертизи речових доказів: рушника, вилученого під час огляду будинку ОСОБА_23 , розпочатої 27 лютого 2017 року та закінченої 03 березня 2017 року, у слідах на вказаному рушнику знайдено кров людини, яка може походити від потерпілого ОСОБА_22 і походження якої від ОСОБА_17 виключається. (т.1 а.с. 284-286);

-Висновком експерта №-22, згідно якого, за наслідками проведеної судово-медичної експертизи речових доказів: фрагменту бавовняної тканини жовтого кольору із слідами речовини бурого кольору, вилученого під час огляду будинку ОСОБА_23 , розпочатої 20 січня 2017 року та закінченої 06 лютого 2017 року, у слідах на вказаному фрагменті тканини знайдено кров людини, чоловічої статі, яка може походити від потерпілого ОСОБА_22 , судово-медичних даних про присутність у цих об`єктах клітин ОСОБА_17 не отримано (т.1 а.с. 287-289);

-Висновком експерта №-66, згідно якого, за наслідками проведеної судово-медичної експертизи речових доказів: джемпера, вилученого під час огляду будинку ОСОБА_23 , розпочатої 09 лютого 2017 року та закінченої 15 лютого 2017 року, у слідах на вказаному джемпері знайдено кров людини, яка може походити від потерпілого ОСОБА_22 , походження крові у вказаних слідах від ОСОБА_17 виключається (т.1 а.с. 290-292);

-Висновком експерта №-42, згідно якого, за наслідками проведеної судово-медичної експертизи речових доказів: шапки, вилученої під час огляду будинку ОСОБА_23 , розпочатої 30 січня 2017 року та закінченої 03 лютого 2017 року, у слідах на вказаній шапці знайдено кров людини, яка може походити від потерпілого ОСОБА_22 , походження крові у вказаних слідах від ОСОБА_17 виключається (т.1 а.с. 293-295);

-Висновком експерта №-41, згідно якого, за наслідками проведеної судово-медичної експертизи речових доказів: господарського відра, вилученого під час огляду будинку ОСОБА_23 , розпочатої 30 січня 2017 року та закінченої 03 лютого 2017 року, у слідах на цьому відрі знайдено кров людини, яка може походити від потерпілого ОСОБА_22 , походження крові у вказаних слідах від ОСОБА_17 виключається (т.1 а.с. 296-298);

-Висновком експерта №-21 із доданою ілюстрацією, згідно якого, за наслідками проведеної судово-медичної експертизи речових доказів: ножа, виявленого та вилученого під час огляду будинку ОСОБА_23 , розпочатої 19 січня 2017 року та закінченої 06 лютого 2017 року, у речовині бурого кольору, розташованої на поверхні клинка ножа знайдено кров особи чоловічої генетичної статі, яка може походити від потерпілого ОСОБА_22 і не належить ОСОБА_17 (т.1 а.с. 299-301);

-Висновком експерта №-64, згідно якого, за наслідками проведеної судово-медичної експертизи речових доказів: куртки та жилета, вилучених під час огляду будинку ОСОБА_23 , розпочатої 09 лютого 2017 року та закінченої 15 лютого 2017 року, на вказаному жилеті крові не знайдено, а на куртці знайдено кров, яка може походити від потерпілого ОСОБА_22 і не належить ОСОБА_17 (т.1 а.с. 302-304);

-Висновком експерта №-47, згідно якого, за наслідками проведеної судово-медичної експертизи речових доказів: марлевого тампона зі змивом, вилученого під час огляду будинку ОСОБА_23 , розпочатої 07 лютого 2017 року та закінченої 10 лютого 2017 року, на вказаному тампоні знайдено кров, яка може походити від потерпілого ОСОБА_22 і не належить ОСОБА_17 (т.1 а.с. 305-307);

-Висновком експерта №-1.4-112/17 із доданою таблицею ілюстрацій, згідно якого, за наслідками проведеної дактилоскопічної експертизи 7 ( семи) слідів узорів папілярних ліній та металевого ножа, на якому наявні нашарування речовини бурого кольору у вигляді фрагментів слідів папілярних узорів, виявлених та вилучених під час огляду будинку ОСОБА_23 , проведеної 02 березня 2017 року, слід пальця руки, найбільшими розмірами по осях 24x17 мм, на відрізку № 7, вилучений із бильця ліжка в спальній кімнаті, залишений вказівним пальцем правої руки ОСОБА_17 . Слід пальця руки, найбільшими розмірами по осях 20x15 мм, на відрізку № З, вилучений із поверхні банки, яка знаходилась у вітальній кімнаті на столі, залишений безіменним пальцем лівої руки ОСОБА_22 . Три сліди папілярних узорів залишені ОСОБА_23 , а саме: слід пальця руки, найбільшими розмірами по осях 22x17 мм, на відрізку № 1, вилучений із зовн. сторони лівої дверки вхідних дверей у кімнату (вітальні), залишений середнім пальцем лівої руки; слід долоні руки, найбільшими розмірами по осях 35x34 мм, на відрізку № 4, вилучений із зовнішньої сторони правої дверки у спальну кімнату на відстані 180 см від підлоги та 2 см від лівого краю, залишений долонею правої руки; слід пальця руки, найбільшими розмірами по осях 29x18 мм, на відрізку №5, вилучений із зовн. сторони лівої дверки в спальну кімнату на відстані 75 см від підлоги з правого краю, залишений середнім пальцем лівої руки.(т.1 а.с. 309-322);

-Висновком експерта №-1.3-69/17 із доданою таблицею ілюстрацій, складеним за наслідками проведеної судової трасологічної експертизи килима на якому виявлено накладання речовини бурого кольору у вигляді сліду низу взуття, виявленого та вилученого під час огляду будинку ОСОБА_23 та взуття, вилученого під час особистого огляду у гр-на ОСОБА_17 , проведеної 15 лютого 2017 року, згідно якого слід низу взуття, розмірами: 119x120 мм, що відображений на килимі, який був виявлений та вилучений під час огляду місця події в с. Соколівка Лановецького району Тернопільської області, за фактом умисного вбивства ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що мав місце 28 грудня 2016 року, не придатний для ідентифікації по ньому конкретного взуття, яке його залишило. Але враховуючи те, що в даному сліді відобразилась достатня кількість загальних ознак, він є придатними для порівняння за загальними ознаками із взуттям, в малюнок низу підошви якого входять геометричні елементи, і які відобразилися в сліді, а також для виключення тотожності, тобто виключення взуття, малюнок низу підошви якого формується відмінною від сліду комбінацією геометричних фігур. Слід залишений таким же взуттям (з таким же характером і видом малюнку, формою та розмірами елементів малюнку), як і взуття, яке було вилучене під час особистого огляду у гр. ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Встановити чи залишений даний слід низом взуття, яке належить гр. ОСОБА_17 , не видалося можливим (т.1 а.с. 325-330);

-Протоколом слідчого експерименту від 23 лютого 2017 року, із доданою таблицею ілюстрацій та відеозаписом слідчої дії на додатку у виді оптичного диску, який переглянуто у судовому засіданні з дотриманням вимог ст. 359 КПК України, проведеного з 14 год 32 хв. до 16 год. 14 хв., слідчим слідчого управління Головного управління Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_92 за участі свідка ОСОБА_14 ( особи, яка відтворювала подію), експерта Тернопільського обласного бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_93 , двох понятих і статиста. За результатами проведеної слідчої дії, свідок ОСОБА_14 спочатку добровільно розказав про всі обставини вчинення ОСОБА_17 кримінального правопорушення стосовно потерпілого ОСОБА_22 . У подальшому, ОСОБА_14 , з допомогою статиста та відповідаючи на уточнюючі запитання судово-медичного експерта, добровільно відтворив обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_17 кримінального правопорушення, а саме, як 28 грудня 2016 року, після розпивання спиртних напоїв та словесного конфлікту в приміщенні житлового будинку належного ОСОБА_23 , який знаходиться у с.Соколівка Лановецького району Тернопільської області, ОСОБА_17 стягнув потерпілого ОСОБА_22 з ліжка, наносив удари по його тілу ребрах, центральній частині грудей, викручував йому ноги, а потім завдав удар ножем у шию потерпілого, протягнувши запханий ніж по шиї (ріжучий рух), після чого пішов «фонтан» крові і потерпілий помер. Після цього ОСОБА_17 , на відмову свідка допомогти винести тіло, наніс йому (свідку) два удари коліном в голову, після чого той втратив свідомість (т.2 а.с. 5-10, 11-15, 16);

-Висновком експерта №-91, згідно якого, за наслідками проведеної судово-медичної експертизи рідкої крові ОСОБА_14 , проведеної 07 лютого 2017 року, кров зазначеної особи належить до групи В(ІІІ) з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВ0 (т.2 а.с. 17-18);

-Висновком експерта №-29, згідно якого, за наслідками проведеної судово-медичної експертизи речового доказу ( піднігтьового вмісту рук ОСОБА_14 ), розпочатої 24 січня 2017 року та закінченої 08 лютого 2017 року, у піднігтьовому вмісті рук зазначеної особи крові людини не знайдено, а походження виявлених при дослідженні без`ядерних епітеліальних клітин вважається найбільш імовірним за рахунок власного нігтьового ложа самого ОСОБА_14 ( т.2 а.с.19-20);

-Висновком експерта №-95, згідно якого, за наслідками проведеної судово-медичної експертизи речових доказів (одягу та взуття ОСОБА_14 ), розпочатої 28 лютого 2017 року та закінченої 06 березня 2017 року, у слідах на брюках виявлено кров, походження якої не виключається, як від потерпілого ОСОБА_22 , так і від ОСОБА_17 , а також і від самого ОСОБА_14 (т.2 а.с.21-24);
-Протоколом слідчого експерименту від 23 лютого 2017 року, із доданою таблицею ілюстрацій та відеозаписом слідчої дії на додатку у виді оптичного диску, який переглянуто у судовому засіданні з дотриманням вимог ст. 359 КПК України, проведеного з 12 год 25 хв. до 13 год. 40 хв., слідчим слідчого управління Головного управління Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_92 за участі свідка ОСОБА_23 (особи, яка відтворювала подію), експерта Тернопільського обласного бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_93 та двох понятих і статиста. За результатами проведеної слідчої дії, свідок ОСОБА_23 спочатку добровільно розказав про всі обставини вчинення ОСОБА_17 кримінального правопорушення стосовно потерпілого ОСОБА_22 . У подальшому, ОСОБА_23 , з допомогою статиста та відповідаючи на уточнюючі запитання судово-медичного експерта, добровільно відтворив обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_17 кримінального правопорушення, а саме, як 28 грудня 2016 року, після розпивання спиртних напоїв та словесного конфлікту в приміщенні належного йому (свідку) житлового будинку, який знаходиться у с.Соколівка Лановецького району Тернопільської області, ОСОБА_17 стягнув потерпілого ОСОБА_22 з ліжка, наносив удари по його тілу ребрах, центральній частині грудей, викручував йому ноги, а потім завдав удар ножем у шию потерпілого, протягнувши запханий ніж по шиї (ріжучий рух), внаслідок чого потерпілий помер. Після цього, ОСОБА_17 на відмову винести тіло, наніс потерпілому ОСОБА_14 два удари коліном в голову. Також показав, як він, ОСОБА_14 та ОСОБА_17 везли на санках тіло до криниці, що на території сусіднього господарства й кинули його у криницю. Потім показав, як ОСОБА_14 , злякавшись, пішов додому, а він (свідок) із ОСОБА_17 повернулися у будинок, де обвинувачений, знявши свій светр, хотів витирати ним кров, на що він (свідок) сказав, що сам прибере; тоді ОСОБА_17 пішов додому у футболці, а він (свідок) побіг до сусідів повідомити про те, що сталося (т.2 а.с. 27-33, 34-40, 41);

-Висновком експерта №-92, згідно якого, за наслідками проведеної судово-медичної експертизи рідкої крові ОСОБА_23 , проведеної 07 лютого 2017 року, кров зазначеної особи належить до групи А(ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0 (т.2 а.с. 42-43);

-Висновком експерта №-49, згідно якого, за наслідками проведеної судово-медичної експертизи речового доказу ( піднігтьового вмісту рук ОСОБА_23 ), розпочатої 07 лютого 2017 року та закінченої 16 лютого 2017 року, у піднігтьовому вмісті рук зазначеної особи крові людини не знайдено, а походження виявлених при дослідженні без`ядерних епітеліальних клітин вважається найбільш імовірним за рахунок власного нігтьового ложа самого ОСОБА_23 ( т.2 а.с.44-45);

-Висновком експерта №-94, згідно якого, за наслідками проведеної судово-медичної експертизи речових доказів (одягу та взуття ОСОБА_23 ), розпочатої 27 лютого 2017 року та закінченої 03 березня 2017 року, у слідах на брюках та куртці зазначеної особи виявлено кров, походження якої не виключається, як від потерпілого ОСОБА_22 , так і від самого ОСОБА_23 . Походження виявленої крові від ОСОБА_17 виключається (т.2 а.с.46-49);
-Висновком експерта №-98, згідно якого, за наслідками проведеної судово-медичної експертизи взірця крові ОСОБА_17 , розпочатої 17 січня 2017 року і закінченої 24 січня 2017 року, станом на 28 грудня 2016 року, близько 18 години 30 хв., концентрація етилового спирту в крові ОСОБА_17 із врахуванням часу забору взірця крові ( 29 грудня 2016 року о 02 год. 45 хв.), могла становити приблизно 2,68 проміллє, що за функціональною ознакою концентрації алкоголю в крові може відповідати показникам сильного алкогольного сп`яніння ( т.2 а.с. 97-99);

-Висновком експерта №-40, згідно якого, за наслідками проведеної судово-медичної експертизи рідкої крові ОСОБА_17 , проведеної 18 січня 2017 року, кров зазначеної особи належить до групи В(ІІІ) з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВ0 (т.2 а.с. 101-102);

-Висновком експерта №-48, згідно якого, за наслідками проведеної судово-медичної експертизи речового доказу ( піднігтьового вмісту рук ОСОБА_17 ), розпочатої 07 лютого 2017 року та закінченої 24 лютого 2017 року, у піднігтьовому вмісті рук зазначеної особи знайдено крові людини та епітеліальні клітини особи чоловічої генетичної статі, у яких визначено антигени А і В системи АВ0. Згідно висновків експерта №-680 та №-40 відомо, що кров ОСОБА_22 належить до групи А (ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В, кров ОСОБА_17 до групи В(ІІІ) з ізогемаглютиніном анти-А ізосерологічної системи АВ0. А тому, у виявлених слідах крові, не виключається походження антигену В від самого ОСОБА_17 , а не властивий йому антиген А міг виникнути за рахунок крові ОСОБА_22 , або іншого чоловіка-носія цього антигену( т.2 а.с.107-108);

-Висновком експерта №-137, згідно якого, за наслідками проведеної судово-медичної експертизи речових доказів (куртки, штанів та чобіт ОСОБА_17 ), розпочатої 27 лютого 2017 року та закінченої 03 березня 2017 року, у дослідній частині встановлено, що на передній правій поверхні правої половини штанів, на відстані 12 см від верхнього краю та вздовж правого крокового шва, на ділянці близько 25х60 см тканина нерівномірно зафарбована, просякнута та ущільнена речовиною бурого кольору (об`єкт 1); на передній поверхні лівої половини штанів, на відстані 24 см від верхнього краю та вздовж лівого крокового шва, на ділянці близько 55х20 см тканина нерівномірно зафарбована, просякнута та ущільнена речовиною бурого кольору (об`єкт 2). У підсумковій частині висновку експерта встановлено, що в слідах на штанах (об`єкти 1,2), що належать ОСОБА_17 , знайдено кров людини, імунологічним дослідженням в якій виявлено антиген А ізосерологічної системи АВ0, яка могла походити від особи (осіб), якій (яким) властивий антиген А системи АВ0, в тому числі і від потерпілого ОСОБА_22 . Походження виявленої крові від ОСОБА_94 виключається (т.2 а.с.104-106);

-Висновком експерта №-29/26-ком. із доданою таблицею ілюстрацій, згідно якого, за наслідками проведеної судово-медичної експертизи клаптя шкіри з передньої поверхні шиї від трупа ОСОБА_22 (за матеріалами експертизи речового доказу висновок №-17 від 11 січня 2017 року, двох фотографій дослідженого клаптя шкіри, які викладені у додатку чинного висновку експерта №-29/2017) з врахуванням висновку експерта №-21 від 06 лютого 2017 (судово-медична експертиза речового доказу (ножа) у відділенні судово-медичної цитології) та безпосереднього дослідження кухонного ножа, розпочатої 16 березня 2017 року та закінченої 20 березня 2017 року, встановлено, що на клапті шкіри з передньої поверхні правої половини шиї від трупа ОСОБА_22 виявлені 2 наскрізні (щодо товщі клаптя) ушкодження у вигляді щілиноподібних ран, які заподіяні дворазовою колючо-ріжучою дією гострого предмета з властивостями леза і спинки, що притаманно клинку ножа. В момент утворення обох ран клинок ножа був обернений лезом вниз і діяв під деяким кутом до передньої поверхні шиї з нахилом на праву щічку. Спричинення виявлених ран шиї не виключається за рахунок клинка наданого на дослідження ножа. ( т.2 а.с. 57-59,60);

-Висновком експерта №-26 із доданою таблицею ілюстрацій, згідно якого, за наслідками проведеної додаткової судово-медичної експертизи, розпочатої 13 березня 2017 року та закінченої 22 березня 2017 року, у якому експертами, поряд із попередньо здобутими відомостями у вищевказаних висновках експертів №-965 (судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_22 ), №-21 від 06 лютого 2017 року (судово-медична експертиза крові на ножі), №-29/26-ком. від 20 березня 2017 року (медико-криміналістична експертиза ножа), додатково досліджувалися відомості викладені у протоколі допиту свідка ОСОБА_23 та здобуті від час слідчого експерименту із ОСОБА_23 та у протоколі допиту свідка ОСОБА_14 й здобуті під час проведення слідчого експерименту із ОСОБА_14 . За наслідками вказаної додаткової експертизи було зроблено висновок, згідно якого спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_22 за обставин на які вказують свідки при їх допиті та при проведенні з ними слідчого експерименту, не виключається. Лише відмічено, що, загалом, кількість виявлених ушкоджень потерпілого переважає вказану свідками кількість травматичних впливів на тіло ОСОБА_22 . Окрім цього, спричинення встановлених при експертизі трупа ран передньої поверхні правої половини шиї та зовнішньої поверхні лівого стегна, є можливим за рахунок наданого на експертизу кухонного ножа(т.2 а.с.50-56);

Оглянутими у судовому засіданні (згідно постанови про визнання речовими доказами та передачі їх на зберігання( т.2 а.с. 61-64) ) речовими доказами:

-покривалом жовтого забарвлення, упакованим в сейф-пакет № 3335511;
-светром чорного кольору, упакованим в сейф-пакеті №3335512;
-ганчіркою, упакованою в сейф-пакет № 2214696;
-поліетиленовою пляшкою об`ємом 1,5 л із надписом «Вишнівецька», упакованою в сейф-пакет №2214707;
-фрагментом килиму, упакованим в сейф-пакет №2214708;
-вирізкою із килима, упакованою в сейф-пакет№2214698;
-курткою чорного кольору, упакованою в сейф-пакет №3335513;
-ножем із тканиною сірого кольору на рукоятці, упакованим в сейф-пакет №2214700;
-вирізкою із килима, упакованою в сейф-пакет №2214706;
-доріжкою із слідами крові, упакованою в сейф-пакет №3096320;
-рушником фіолетового кольору, упакованим в картонний ящик;
-фрагментом бавовняної тканини жовтого кольору, упакованим в сейф-пакет №2214702;
-джемпером сірого кольору, упакованим в сейф пакет №3335515;
-шапкою, упакованою в сейф пакет №2214699;
-пластиковим відром, упакованим в поліетиленовий мішок;
-кухонним ножем, упакованим в сейф-пакет №2214703
-кухонним ножем із надписом «НЕРЖ», упакованим в сейф-пакет №4076329 - об`єкт №-25 виявлений та вилучений при огляді місця події у ОСОБА_23 та предмет дослідження у висновках експерта №- 21 від 06 лютого 2017 року, №-26 від 13 березня 2017 року та №-29/26-ком. від 20 березня 2017 року, на якому, як вже вказано вище, виявлено крові потерпілого і рани на шиї потерпілого могли бути спричинені клинком саме цього ножа;
- парою черевиків, упакованою в сейф-пакет №3175499;
-шапкою синього кольору, упакованою в сейф-пакет №2214705;
-шапкою коричневого кольору, упакованою в сейф-пакет №2214695;
- (п`ятьма) недопалками сигарет, упакованими в сейф-пакет №2667957;
-курткою та жилетом, упакованими в сейф-пакет №3335516;
-одягом ОСОБА_14 (курткою з каптуром спортивного крою, курткою із штучної шкіри чорного кольору, брюками із джинсової тканини, парою чобіт), упакованими у поліетиленовий мішок;
- одягом ОСОБА_23 (курткою спортивного крою, брюками з плащової тканини чорного кольору, парою чобіт, шапкою), упакованими у поліетиленовий мішок;
-одягом ОСОБА_17 , упакованим у поліетиленовий мішок - штани у сейф-пакеті №-1036864, куртка та пара чобіт у сейф пакеті №-3096319.

Зауважень щодо цілісності упаковки, порядку проведення огляду, повноти та достовірності відомостей, здобутих під час огляду згаданих речових доказів, у судовому засіданні від учасників процесу не надійшло.

Також, вина обвинуваченого ОСОБА_17 у скоєному кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст. 125 КК України, окрім повного визнання обвинуваченим своєї вини, вищевказаних показів потерпілого ОСОБА_14 та свідків, підтверджується й іншими перевіреними в судовому засіданні доказами в їх сукупності, саме:

-Витягами з кримінального провадження №-0000282 та №-00 000 04 про внесення до ЄРДР 03 січня 2017 року заяви ОСОБА_14 про те, що 28 грудня 2016 року ОСОБА_17 , перебуваючи у житловому будинку ОСОБА_23 та на вулиці побив його, чим спричинив тілесні ушкодження ( т.1 а.с. 148-149, т.2 а.с.112);

-Заявою ОСОБА_14 від 03 січня 2017 року, у якій він просить притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_17 , який 28 грудня 2016 року перебуваючи у будинку ОСОБА_23 наніс йому ( заявнику) декілька умисних ударів в ділянку голови в результаті чого спричинив йому тілесні ушкодження ( т.2 а.с 113);

-Висновком експерта №-42, згідно якого, за наслідками проведеної судово-медичної експертизи за медичними документами ОСОБА_14 , розпочатої 10 січня 2017 року та закінченої 11 січня 2017 року, у підекспертного при обстеженні 30 грудня 2016 року лікарем-ортопедом, було виявлено й описано забій м`яких тканин перенісся та садна повік правого і ділянки одного з кутів лівого очей. Зазначені ушкодження виникли від дії тупого предмета з обмеженою травмуючою поверхнею незадовго до звернення за медичною допомогою і належать до легких тілесних ушкоджень; утворення вказаних ушкоджень від ударів ногами, як про це зазначено у постанові, не виключається, вони не властиві для виникнення при падінні з висоти власного росту (на площині)( т.2 а.с.114-116);

-Вищезгаданими протоколами слідчих експериментів від 23 лютого 2017 року, із доданими таблицями ілюстрацій та відеозаписами слідчої дії на додатку у виді оптичного диску, які переглянуті у судовому засіданні з дотриманням вимог ст. 359 КПК України, за участі свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_23 (осіб, які відтворювали подію) в частині нанесення обвинуваченим ОСОБА_17 двох ударів коліном ноги в область голови потерпілого ОСОБА_14 ( т.2 а.с. 5-10, 11-15, 16, т.2 а.с. 27-33, 34-40, 41);

У судовому засіданні жоден із згаданих вище доказів сторони обвинувачення учасниками процесу не оспорений, заяв чи клопотань про визнання їх неналежними чи недопустими до суду не надійшло.

Суд приймає до уваги вищевказані докази, як належні й допустимі у цьому кримінальному провадженні, оскільки вони здобуті в порядку визначеному кримінально-процесуальним законом й стосуються предмету доказування.

Щодо кваліфікації дій обвинуваченого суд зазначає наступне.

Для з`ясування змісту та направленості умислу особи, при дослідженні доказів суд керується сукупністю всіх обставин здійсненого діяння, враховуючи спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер та локалізацію поранень та тілесних пошкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного та потерпілого до скоєного, їх взаємовідносини (пункт 22 ППВСУ 07.02.2003 року№2 « Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи»).

Відповідно до диспозиції ч.1 статті 115 КК України вбивством є умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині. Отже, вбивство може бути вчинене лише умисно.

У свою чергу, згідно ч.1, ч.3 статті 24 КК України, умисел поділяється на прямий і непрямий. Непрямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і хоча не бажала, але свідомо припускала їх настання.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_17 визнав свою вину в умисному вбивстві потерпілого, запевнив суд про своє щире каяття.

Одночасно обвинувачений ОСОБА_17 сказав, що не хотів позбавити життя потерпілого.

Поряд з цим, обвинувачений категорично заявив, що не заперечує й повністю визнає всі обставини інкримінованих йому кримінальних правопорушень, як за ч.1 ст. 115, так і за ч.1 ст. 125 КК України, так як вони викладені стороною обвинувачення у зміненому обвинувальному акті.

Суд констатує, що такі, не заперечені стороною захисту у судовому засіданні обставини кримінальних правопорушень, поставлених у вину обвинуваченому, також знайшли своє підтвердження й у судовому засіданні.

Суд розцінює твердження обвинуваченого ОСОБА_17 про його не бажання позбавити потерпілого життя, як фактичне небажання обвинуваченого прийняти усвідомлення факту наслідків своїх дій - умисного позбавлення ним життя потерпілого. Так, встановлений у судовому засіданні спосіб і механізм нанесення обвинуваченим ОСОБА_17 ударів ножем у шию потерпілого ОСОБА_22 , суд вважає доведеним фактом свідомого бажання обвинуваченого настання смерті потерпілого, що є прямим умислом, який і є складовою суб`єктивної сторони кримінального правопорушення, кваліфікованого за ч.1 ст.115 КК України.

Із таких підстав, не зважаючи на вказане вище твердження обвинуваченого про його небажання вбивати потерпілого, суд погоджується й приймає твердження сторони захисту, що обвинувачений у судовому засіданні повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України і таку обставину суду слід враховувати як пом`якшуючу.

Отже, аналізуючи зібрані в кримінальному провадженні та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, не зважаючи на повне визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, суд вважає, що стороною обвинувачення у судовому засіданні підтверджено належними та допустимими доказами достатніми в їх сукупності та логічному взаємозв`язку, вину обвинуваченого ОСОБА_17 у вчинені злочину передбаченого ч.1 ст. 115 КК України і така кваліфікація його дій є правильною, оскільки своїми умисними протиправними діями обвинувачений, за обставин вказаних в обвинувальному акті, здійснив умисне вбивство потерпілого ОСОБА_22 .

Також, аналізуючи зібрані в кримінальному провадженні та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, не зважаючи на повне визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, суд вважає, що стороною обвинувачення у судовому засіданні підтверджено належними та допустимими доказами достатніми в їх сукупності та логічному взаємозв`язку, вину обвинуваченого ОСОБА_17 у вчинені злочину передбаченого ч.1 ст. 125 КК України і така кваліфікація його дій є правильною, оскільки своїми умисними протиправними діями, за обставин вказаних в обвинувальному акті, обвинувачений спричинив потерпілому ОСОБА_14 легкі тілесні ушкодження.

За вчинення таких кримінальних правопорушень, обвинувачений ОСОБА_17 повинен понести покарання і щодо визначення виду й терміну такого покарання обвинуваченого, суд зазначає наступне.

Згідно акту огляду №-25 спеціальної комісії КУТОР «Тернопільський обласний наркологічний диспансер» від 24 січня 2017 року, ОСОБА_17 страждає розладами психіки і поведінки внаслідок вживання алкоголю, вживання зі шкодою для здоров`я ( т.2 а.с.109);

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №-21 від 24 січня 2017 року, в період інкримінованого йому діяння ОСОБА_17 тимчасовими розладами психічної діяльності не страждав, а страждав розладами психіки і поведінки внаслідок вживання алкоголю, що не досягає рівня психозу чи вираженого недоумства, тому він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. За теперішнього часу ОСОБА_17 страждає розладами психіки і поведінки внаслідок вживання алкоголю, що не досягає рівня психозу чи вираженого недоумства. По своєму психічному стану в даний час ОСОБА_17 здатний усвідомлювати свої дії і керувати ними, не потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру(т.2 а.с.110-111);

Ухвалами Лановецького районного суду Тернопільської області від 29 грудня 2014 року, 25 листопада 2015 року та 07 грудня 2016 року кримінальні провадження стосовно ОСОБА_17 за ч.2 ст. 125 та за ч.1 ст. 125 КК України закриті за відмовою потерпілих від обвинувачення у формі приватного обвинувачення. (В останньому кримінальному провадженні потерпілою була ОСОБА_95 - мати обвинуваченого)( т.2 а.с. 73,74,77).

Вироком Лановецького районного суду Тернопільської області від 11 квітня 2016 року, ОСОБА_17 засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України до 3 (трьох) років обмеження волі та із застосуванням ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням та іспитовим строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України (т.2 а.с. 75-76).

Згідно довідки Лановецького районного сектору кримінально-виконавчої інспекції від 29 грудня 2016 року за №-1197, ОСОБА_17 , за час перебування на обліку як засуджений за вищевказаним вироком суду, притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 178, ч.2 ст. 173-2 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді 60 годин громадських робіт, яке за рішенням суду в частині не відбутого покарання, замінене на 12 діб адміністративного арешту ( т.2 а.с. 78).

Як вбачається із довідки Лановецької комунальної центральної районної лікарні №-1224 від 29 грудня 2016 року, ОСОБА_17 на обліку в психіатра не перебуває, однак знаходиться на обліку в нарколога із діагнозом розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю( т.2 а.с. 81).

Згідно характеристики, виданої Вишгородецькою сільською радою Лановецького району Тернопільської області, ОСОБА_17 характеризується негативно (т.2 а.с. 82).

За колишнім місцем навчання у Лановецькій філії ДНЗ «ТПК ПВФП» за період з 01 вересня 2010 року по 27 червня 2013 року, ОСОБА_17 характеризується позитивно( т.2 а.с. 84).

Як вказано у характеристиці №-9 від 23 січня 2017 року, виданій директором школи, за період навчання у Вишгородській ЗОШ І-ІІІ ступенів Лановецького району Тернопільської області, ОСОБА_17 особливого інтересу до навчання не проявляв, на внутрішньо-шкільному обліку не перебував (т.2 а.с. 85).

Відповідно до ст.ст.50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_17 покарання необхідне і достатнє для його виправлення і попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, суд враховує:

-ступінь тяжкості вчиненого злочину, передбаченого ст. 115 КК України який згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів та ступінь тяжкості кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, відноситься до кримінальних правопорушень невеликої тяжкості;

- особу винного: його молодий вік, достатньо позитивні соціальні зв`язки наявність зареєстрованого місця проживання та родини (мати, сестра), позитивну характеристику за останнім місцем навчання, поряд з цим суд враховує й негативну характеристику обвинуваченого за його місцем проживання, відсутність постійного джерела доходу та заробітку, негативну репутацію.

-обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнає його повне визнання вини.

-обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченому, суд визнає рецидив злочинів, а саме, що обвинувачений ОСОБА_17 на час вчинення інкримінованих йому у цьому кримінальному провадженні кримінальних правопорушень, мав непогашену й не зняту судимість за ч.2 ст. 296 КК України й будучи звільненим в порядку ст. 75 КК України від відбування покарання у виді обмеження волі, на шлях виправлення не став, а під час іспитового строку знову вчинив умисний особливо тяжкий злочин.

При призначенні покарання за ч.1 ст. 115 КК України та за ч.1 ст. 125 КК України судом також враховується й думка потерпілих, де потерпіла за ч.1 ст.115 КК України ОСОБА_12 просила суд призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на максимальний термін, а потерпілий ОСОБА_14 , як потерпілий за ч.1 ст. 125 КК України щодо покарання у цій частині обвинувачення, поклався на думку суду.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів прийшла до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_17 є можливим лише в умовах ізоляції від суспільства й стосовно обвинуваченого слід обрати покарання у виді позбавлення волі відповідно до санкції ч.1 ст. 115 КК України, ближче до його середньої межі, яке суд вважає необхідним і достатнім для його виправлення і попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень.

Щодо покарання за ч.1 ст. 125 КК України суд вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання у виді громадських робіт терміном 200 (двісті) годин, оскільки найм`якіший вид покарання згідно санкції зазначеної статті у виді штрафу суд не вбачає підстав для застосування, а найсуворіше покарання - виправні роботи, суд не має змоги призначити, оскільки обвинувачений не працює.

Одночасно, суд вважає наявними підстави для звільнення обвинуваченого ОСОБА_17 від покарання за ч.1 ст.125 КК України, виходячи з такого.

Згідно ч.2 ст. 12 КК України, злочином невеликої тяжкості є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, або інше, більш м`яке покарання.

Злочин, передбачений ч.1 ст. 125 КК України, є невеликої тяжкості, оскільки передбачає максимальне покарання у виді виправних робіт.

Згідно ч.5 ст. 74 КК України, особа також може бути звільнена від покарання за вироком суду на підставах, передбачених статтею 49 цього Кодексу.

У відповідності з п.2 ч.1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Як встановлено в судовому засіданні, з 28 грудня 2016 року, тобто з часу вчинення обвинуваченим ОСОБА_17 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України на даний час, пройшло більше 2-х років. Протягом зазначеного часу обвинувачений ОСОБА_17 не ухилявся від слідства і суду, новий злочин не вчинив, а тому у даному випадку строки давності не переривалися і не зупинялися.

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_17 підлягає звільненню від кримінального покарання за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України у зв`язку з закінченням строків давності, на підставі ст. 49 КК України в порядку, передбаченому ч.5 ст.74 КК України.

Окрім цього, з врахуванням доведених фактичних обставин щодо часу вчинення обвинуваченим ОСОБА_17 кримінальних правопорушень за цим (теперішнім) вироком, судом встановлено, що після постановлення вироку 11 квітня 2016 року, під час іспитового строку і до його закінчення, 28 грудня 2016 року обвинувачений ОСОБА_17 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 125 та ч.1 ст. 115 КК України, які є предметом цього вироку.

А тому, остаточне призначення покарання за цим (теперішнім вироком суду), слід визначити обвинуваченому ОСОБА_17 за правилами ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків й до покарання за новим вироком слід частково приєднати покарання за попереднім вироком суду, попередньо, за правилами п.п «б» п.1 ч.1 ст. 72 КК України, перевівши таке покарання з виду обмеження волі у вид позбавлення волі, де 3 (трьом) рокам обмеження волі відповідає 1 (один) рік і 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Згідно протоколу затримання особи від 28 грудня 2016 року, ОСОБА_17 затриманий в якості підозрюваного 28 грудня 2016 року о 21 годині 00 хв. (т.2 а.с. 88-90).

Ухвалою слідчого судді Лановецького районного суду Тернопільської області від 29 грудня 2016 року щодо підозрюваного ОСОБА_17 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 26 лютого 2017 року без визначення застави(т.2 а.с. 91-92).

У подальшому, вказаний вид запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_17 не було змінено, продовжено й він застосовується і на даний час.

Клопотань від учасників процесу щодо зміни чи скасування обраного обвинуваченому такого заходу забезпечення кримінального провадження до суду не надійшло і суд не вбачає підстав для його зміни чи скасування, а тому вважає за необхідне, до набрання вироком законної сили, залишити його без змін й продовжити його дію до набрання вироком законної сили на строк, визначений законом.

Окрім цього суд зазначає й таке.

Згідно ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838-VIII від 26 листопада 2015 року, який набрав законної сили 24 грудня 2015 року, внесено зміни до ч. 5 ст. 72 КК України та передбачено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Разом з тим, 21 червня 2017 року, набув чинності Закон України від 18 травня 2017 року№2046-VIII«Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення», яким ч. 5 ст. 72 КК України викладено у новій редакції, та передбачено, що попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день.

Згідно правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року у справі № 663/537/17, …якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII.

Як вже вказано вище, кримінальні правопорушення вчиненні обвинуваченим 28 грудня 2016 року; з 28 грудня 2016 року по 02 квітня 2020 року обвинувачений ОСОБА_17 тримається під вартою і за правилами ч.5 ст. 72 КК України цей період є попереднім ув`язненням обвинуваченого і його термін становить 1 191 ( одна тисяча сто дев`яносто один день) період з 28 грудня 2016 року по 31 грудня 2016 року - 3( три) дні; період 2017 року 365 днів, період 2018 року 365 днів, період 2019 року З65 днів, за період з 01 січня по 02 квітня 2020 року( включно) - 93 дні.

Таким чином, суд вважає наявними підстави для зарахування обвинуваченому ОСОБА_17 у строк призначеного судом покарання терміну його попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі ( згідно ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII), який становить 2 382 ( дві тисячі триста вісімдесят два) дні (1191 день х 2).

Про інші заходи кримінального забезпечення вжиті у даному кримінальному провадженні суду не повідомлено.

Долю речових доказів слід вирішити згідно з вимогами ч.9 ст. 100 КПК України.

Питання про стягнення процесуальних витрат по даній кримінальній справі вирішити відповідно до вимог та положень кримінального процесуального закону, стягнувши їх з обвинуваченого в користь держави.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 368, 370-374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_17 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 125 КК України за яким призначити йому покарання у виді громадських робіт, терміном 200 ( двісті) годин.

У порядку ч.5 ст. 74 КК України, звільнити ОСОБА_17 від призначеного йому кримінального покарання за ч.1 ст. 125 КК України у виді громадських робіт терміном 200 (двісті) годин у зв`язку із закінченням строків давності, визначених на підставі ст. 49 КК України.

ОСОБА_17 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 115 КК України за яким призначити йому покарання у вигляді 10 (десяти) років позбавлення волі.

Застосовуючи правила ч.1 ст. 71 КК України при призначенні покарання за сукупністю вироків за цим вироком суду та за вироком Лановецького районного суду Тернопільської області від 11 квітня 2016 року, попередньо перевівши згідно п.п. «б» п.1 ч.1 ст. 72 КК України покарання за попереднім вироком суду у виді обмеження волі строком 3 (три) роки в 1 (один) рік і 6 (шість) місяців позбавлення волі, до покарання за новим вироком суду у виді позбавлення волі строком 10 (десять) років, частково приєднати покарання за попереднім вироком суду у виді позбавлення волі, строком 6 (шість) місяців.

Остаточно вважати засудженим обвинуваченого ОСОБА_17 до покарання у виді позбавлення волі на термін 10 (десять) років 6 (шість) місяців.

З врахуванням ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII), зарахувати обвинуваченому ОСОБА_17 в строк покарання за цим вироком (від 02 квітня 2020 року) строк попереднього ув`язнення у цьому кримінальному провадженні, термін якого, визначений за правилами ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII), становить 2 382 (дві тисячі триста вісімдесят два) дні.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_17 рахувати з 28 грудня 2016 року.

До набрання вироком законної сили, захід забезпечення кримінального провадження - тримання під вартою ОСОБА_17 залишити без змін, продовживши термін його дії з 02 квітня 2020 року до 30 травня 2020 року (включно).

Стягнути із ОСОБА_17 в користь держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення:

- судової дактилоскопічної експертизи від 02 березня 2017 року №-1.4-112/17 в розмірі 1 320 (одна тисяча триста двадцять) гривень 60 коп. (т.1 а.с. 308);

- судової трасологічної експертизи від 15 лютого 2017 року №-1.3-69/17в розмірі 660 ( шістсот шістдесят) гривень 00 коп. (т.1 а.с. 324)

Речові докази по справі:

-покривало жовтого забарвлення, упаковане в сейф-пакет № 3335511; ганчірку, упаковану в сейф-пакет № 2214696; поліетиленову пляшку об`ємом 1,5 л із надписом «Вишнівецька», упаковану в сейф-пакет №2214707; фрагмент килиму, упакований в сейф-пакет №2214708; вирізку із килима, упаковану в сейф-пакет №2214698, вирізку із килима, упаковану в сейф-пакет №2214706; доріжку із слідами крові, упаковану в сейф-пакет №3096320; рушник фіолетового кольору, упакований в картонний ящик; фрагмент бавовняної тканини жовтого кольору, упакований в сейф-пакет №2214702; кухонний ніж із надписом «НЕРЖ», упакований в сейф-пакет №4076329, п`ять недопалків сигарет упаковані в сейф-пакет №2667957, штани обвинуваченого ОСОБА_17 у сейф-пакеті №-1036864, джемпер сірого кольору, упакований в сейф пакет №3335515; ніж із тканиною сірого кольору на рукоятці, упакований в сейф-пакет №2214700 знищити;
-одяг ОСОБА_96 (куртка з каптуром спортивного крою, куртка із штучної шкіри чорного кольору, брюки із джинсової тканини, пару чобіт) повернути потерпілому ОСОБА_14 ;
- одяг ОСОБА_23 (куртка спортивного крою, брюки з плащової тканини чорного кольору, пара чобіт, шапка), кухонний ніж у сейф-пакеті №2214703, пластикове відро, куртку та жилет у сейф-пакеті №3335516, куртку чорного кольору у сейф-пакеті №3335513; шапку у сейф-пакеті №2214699; пару черевик у сейф-пакеті №3175499; шапку синього кольору у сейф-пакеті №2214705 - повернути ОСОБА_23 ;
-одяг ОСОБА_17 - куртку, пару чобіт у сейф-пакеті №-3096319, шапку коричневого кольору у сейф-пакеті №2214695 - повернути обвинуваченому ОСОБА_17 .

Вирок суду може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду області через Бережанський районний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Роз`яснити обвинуваченому, захиснику, потерпілому, право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. Роз`яснити, що учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду, яка після його проголошення негайно буде вручена обвинуваченому та прокурору.
Обвинуваченому також роз`яснюється його право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3