Справа № 715/278/20
Провадження № 1-кп/715/41/20
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.02.2020 смт. Глибока
Глибоцький районний суд Чернівецької області в складі:
Судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
В С Т А Н О В И В:
05 листопада 2019 року близько 16 год. 00 хв. ОСОБА_4 перебуваючи на території господарства, що знаходиться по вул. Чортківська, 26- а в смт. Глибока Глибоцького району Чернівецької області, діючи умисно, шляхом вільного доступу, таємно викрав вудочку марки «ASTON STRONG», довжиною 300 см, вартість якої відповідно до висновку експерта № 535 від 23.01.2020 року станом на 05.11.2019 року становила 111 грн. 00 коп. та котушку марки «COBRA» моделі «СВ240», вартість якої станом на 05.11.2019 року становила 155 грн. 00 коп., а також вудочку марки «WARSHIS», довжиною 270 см, вартість якої відповідно до висновку експерта № 533 від 23.01.2020 року, станом на 05.11.2019 року становила 198 грн. 00 коп. та котушку марки «FEIMA» моделі «CTR 4401», вартість якої станом на 05.11.2019 року становила 152,00 грн., що належать громадянину ОСОБА_5 . Після цього ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд, завдавши тим самим потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 616 грн.
Таким чином своїми умисними діями, що виразились в таємному викраденні чужого майна, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення за правовою кваліфікацією - ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
До початку судового розгляду справи по суті 21 лютого 2020 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 було укладено угоду про примирення.
За умовами даної угоди обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнає свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину за обставин, викладених у повідомленні про підозру.
Сторони визнають правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та узгоджують вид покарання - у вигляді 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 850 гривень, з урахуванням того, що обвинувачений щиро розкаявся та добровільно відшкодував завдані збитки.
Потерпілий ОСОБА_5 не має претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_4 .
Обвинувачений ОСОБА_4 дає згоду на застосування узгодженого за цією угодою покарання у вигляді 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 850 гривень та зобов`язується виконувати покладені на нього обов`язки.
Заслухавши думку обвинуваченого, потерпілого та прокурора, які просили затвердити угоду про примирення, дослідивши матеріали кримінального провадження, переконавшись у добровільності укладення угоди з боку обвинуваченого ОСОБА_4 та потерпілого, перевіривши угоду на відповідність вимогам ст.ст.471, 473 КПК України та нормам КК України, суд вважає, що відсутні підстави для відмови у її затвердженні.
Відповідно до ч.3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Як було встановлено судом, ОСОБА_4 обвинувачується у злочині середньої тяжкості, передбаченому ч.1 ст.185 КК України, тобто таємному викраденні чужого майна (крадіжка).
Обвинувачений ОСОБА_4 в судому засіданні повністю визнав свою вину у скоєному, розкаявся у вчиненому та повідомив при яких обставинах був скоєний злочин.
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердив, що він не має претензій матеріального або морального характеру до обвинуваченого.
Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Керуючись ст.ст. 100, 176, 177, 178, 179, 370, 376,468-469,471, 475 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про примирення, укладену 21 лютого 2020 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України і призначити йому узгоджену міру покарання у вигляді 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Стягнути із засудженого ОСОБА_4 судові витрати на користь держави за проведення експертиз в розмірі 2198 (дві тисячі сто дев`яносто вісім) гривень 14 копійок.
Речові докази: вудочку марки «WARSHIPS» з вудилищем та вудочку марки «ASTON STRONG 300» з вудилищем повернути власнику ОСОБА_5 .
На вирок може бути подана апеляція з підстав, передбачених ст.394 КПК України до Чернівецького апеляційного суду протягом 30-ти діб з дня його проголошення.
СУДДЯ: