Справа № 462/7628/18
провадження 1-кп/462/315/20
У Х В А Л А

09 січня 2020 року Залізничний районний суд м. Львова у складі головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушеня, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , посилаючись при цьому на те, що ризики ухилення обвинувачених від суду не усунуті, строк дії запобіжних заходів спливає, розгляд справи відкладається, свідок не допитаний .

Обвинувачений ОСОБА_6 заперечив проти клопотання прокурора, просив змінити запобіжний захід на домашній арешт або заставу.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просила застосувати більш м`який запобіжний захід до обвинуваченого, враховуючи, що ризики, на які послалась прокурор відсутні, обвинувачений ОСОБА_6 тривалий час знаходиться під вартою, розгляд справи неодноразово відкладається. Також просила врахувати, що клопотання про продовження дії запобіжного заходу стороні захисту не вручено за 5 днів, як того вимагають норми КПК.

Вислухавши думку учасників судового засідання, суд приходить до наступних висновків.

Згідно вимог частини 3 статті 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України застосування запобіжного заходу здійснюється з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також спробам незаконно переховуватись від органів досудового розслідування, та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, впливати на потерпілого, свідка, перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити його.

В даному випадку обвинувачений ОСОБА_6 утримується під вартою, строк тримання спливає, розгляд справи відкладається.

Суд приходить до висновку, що клопотання прокурора є обґрунтованим, ризики, які виправдовують тримання обвинуваченого під вартою не зменшилися, в судовому засіданні не допитані всі свідки, з метою недопущення перешкоджання кримінальному провадженню, виконанню рішення суду, з урахуванням вимог ст. 183 КПК України, суд не вбачає підстав для обрання обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, оскільки його належну процесуальну поведінку може забезпечити саме такий запобіжний захід як тримання під вартою. Ризиками, які суд оцінює у сукупності є тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним, є об`єктивні дані можливого переховування обвинуваченого від органів досудового розслідування та суду, можливість вплинути на свідків, які ще не допитані, та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів про які клопотали обвинувачений та його захисник, що передбачені КПК України, буде недостатньою мірою, оскільки не будуть слугувати забезпеченню виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також не зможе запобігти спробам обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування або суду та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином

Крім того, суд також враховує усталену практику ЄСПЛ, зокрема у справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Суд вважає, що таке продовження не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки по справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Суд вважає за доцільним продовжити строк тримання обвинуваченому ОСОБА_6 під вартою на 60 днів.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 331 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по 08 березня 2020 року включно.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 діб з дня проголошення до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова.

Суддя: ОСОБА_1