Сарненський районний суд
_____________________________________________________________________________________ Справа № 572/1609/13-к
Провадження № 1-кп/572/1/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 січня 2020 року м.Сарни

Сарненський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю прокурора- ОСОБА_3

обвинувачених- ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Сарни клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про повернення обвинувального акту зі зміненим обвинуваченням у кримінальному провадженні №0000001 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кузнецовськ Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст.240, ч.3 ст.364 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст.240 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
На розгляді в Сарненському районному суді Рівненської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст.240, ч.3 ст.364 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст.240 КК України.

Під час судового розгляду обвинуваченим ОСОБА_4 заявлено письмове клопотання (заперечення), в якій він просить повернути прокурору ОСОБА_3 обвинувальний акт зі зміненим обвинуваченням, як такий, що не відповідає нормам КПК України, в зв`язку з набранням законної сили Закону України від 21 лютого 2014 року№ 746-УІІ " Про внесення змін Кримінально та Кримінально-процесуального кодексів України, щодо імплементації до національного законодавства положень статті 19 Конвенції ООН проти корупції " у відповідності до пункту 4 статті 284 КПК України, закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 в частині інкримінованої частини 3 статті 364 КК України згідно обвинувального акта від 10.04.2013 року.

Свої вимоги мотивує тим, що обвинувальний акт суперечить матеріалам кримінального провадження. Прокурором, як підстава для зміни обвинувачення наводиться пункт 2 Прикінцевих положень Закону України від 21 лютого 2014 року№ 746- VII, де зазначає, що звільненню від покарання підлягають лише особи, засуджені за діяння, караність яких усувається. Проте зазначений пункт стосується лише осіб, що були засуджені за вчинення даного діяння та не має жодного відношення до розгляду кримінальних проваджень в судах. Зазначений Закон не передбачає обов`язкової зміни обвинувачення в кримінальних провадженнях розгляд яких триває.

Поширення дії нового закону на осіб, що вчинили відповідні діяння до набрання ним чинності, - це і є зворотна дія закону про кримінальну відповідальність у часі. Цей принцип ретроактивності (традиційний для 4 міжнародного права) закріплено у ст. 58 Конституції та визначено у ст. 5 Кримінального кодексу України. Він полягає у тому, що ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визначалися законом як правопорушення.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 5 КК закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання, але мають судимість.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 КК закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Частиною 3 ст. 5 КК встановлено: закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Тобто станом на дату подання до суду зміненого обвинувального акта прокурором значно погіршується становище обвинуваченого ОСОБА_4 , що суперечить базовим принципам Кримінального та Кримінально-процесуального законодавства України.

Крім того, посилається на те, що новий обвинувальний акт повністю суперечить частині 2 статті 4 Кримінального кодексу України. Відповідно до останньої, злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Тобто не можливо кваліфікувати дії за частиною 1 статті 364 Кримінального кодексу України, оскільки на момент вчинення кримінального правопорушення існувала спеціальна норма передбачена частиною 3 статті 364 Кримінального кодексу України.

В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_6 підтримали подане клопотання, просять його задоволити.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на його безпідставність та відсутність у суду правових підстав для повернення обвинувального акту прокурору.

Заслухавши думки учасників судового розгляду, перевіривши матеріали судової справи, суд вважає, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 є необґрунтованим і задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Так, 21.01.2020 року оголошено в судовому засіданні змінений обвинувальний акт, яким було змінено формулювання обвинувачення в кримінальному провадженні №0000001 та правову кваліфікацію, а саме, дії ОСОБА_4 були перекваліфіковано з ч.5 ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст.240, ч.3 ст.364 КК України на ч.5 ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст.240, ч.1 ст.364 КК України. Копії обвинувального акта надано обвинуваченим та їх захисникам. Обвинувальний акт долучається до матеріалів кримінального провадження.

Відповідно до ч.1ст.338КПК України,з метою зміни правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення прокурор має право змінити обвинувачення, якщо під час судового розгляду встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа.

Частиною другою згаданої статті визначено, що дійшовши до переконання, що обвинувачення потрібно змінити, прокурор після виконання вимогстатті 341цього Кодексу складає обвинувальний акт, в якому формулює змінене обвинувачення та викладає обґрунтування прийнятого рішення.

Аналіз наведений правових норм дає суду підстави дійти висновку про те, що зміна правової кваліфікації дій обвинуваченого та обсягу обвинувачення здійснена прокурором у відповідності до приписів § 2 Межі судового розгляду, глави 28 - Судовий розгляд, Кримінального процесуального кодексу України, тому не має підстав для повернення зміненого обвинувального акту прокурору, тим більше, що чинне процесуальне законодавство таким правом суд не наділяє.

Разом із цим суд звертає увагу на те, що положення цього Кодексу чітко та однозначно регулюють питання щодо зміни обвинувачення в суді, тому посилання обвинуваченого ОСОБА_4 на положення, закріплені в ст.5 КК України, суд вважає неспроможними.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.350, 338 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :
В задоволенні клопотання (заперечення) обвинуваченого ОСОБА_4 про повернення обвинувального акту зі зміненим обвинуваченням - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1