Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 280/767/19
Провадження № 1-кп/935/99/20
У Х В А Л А
Іменем України
18 червня 2020 року м.Коростишів
Коростишівський районний суд Житомирської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Коростишеві обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000260 відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Коростишівського районного суду перебуває вказане кримінальне провадження.

В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ризики, передбачені ст.177 КПК України, продовжують існувати. Так, обвинувачений вчинив умисний тяжкий злочин, групою осіб, що спричинило смерть потерпілого, міра покарання передбачає позбавлення волі на строк від семи до десяти років. Ступінь суспільної небезпеки злочину, що інкримінується обвинуваченому, а також особа останнього, який стійких соціальних зв`язків не має, непрацюючий, неодружений, утриманців не має, дають обґрунтовані підстави вважати, що в разі обрання обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, існують ризики переховування його від суду, незаконного впливу на потерпілого, свідків, іншого обвинуваченого, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Обвинувачений ОСОБА_5 заперечив проти клопотання прокурора, просить змінити запобіжний захід на більш м`який, не пов`язаний з позбавленням волі.

Захисник ОСОБА_6 заперечувала проти клопотання прокурора, просить застосувати до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_4 ,захисник ОСОБА_7 , покладаються на розсуд суду.

Заслухавши думку прокурора, обвинувачених, захисників, вивчивши матеріали клопотання про продовження строку тримання під вартою, суд дійшов наступного висновку.

Строк дії запобіжного заходу, обраного обвинуваченому ОСОБА_5 спливає 16.07.2020, однак з 22.06.2020 по 03.08.2020 головуючий суддя вибуває у щорічну відпустку.

Згідно положень ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається у порядку, передбаченому главою 18 КПК України.
Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжних заходів є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, зокрема: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Згідно ст.183 ч.1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Метою і підставою тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа, незаконно впливати на потерпілих та свідків або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Зокрема при розгляді клопотання суд оцінює підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з урахуванням конкретних обставин справи.

Так, у рішенні «Харченко проти України» від 10.02.2011, зокрема в п.79 зазначено, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення, та належно задокументованих фактів, на які посилався заявнику своїх клопотаннях про звільнення з-під варти. Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

Враховуючи практику Європейського суду та положення ч.1 ст. 178 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

На переконання суду, прокурором доведено, що жоден з альтернативних запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, тому обвинуваченому слід продовжити обрану міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи тяжкість, характер та ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому, та суворість покарання за нього, що полягає у позбавленні волі на строк від семи до десяти років, зважаючи, що судове слідство триває, а також враховуючи особу обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, міцних соціальних зв`язків не має, оскільки не працює, постійне джерело доходу відсутнє, не одружений, утриманців не має, а тому існують ризики, що обвинувачений перебуваючи на волі може переховуватися від суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, незаконно впливати на потерпілого, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відомостями щодо незадовільного стану здоров`я та обґрунтованої неможливості подальшого тримання обвинуваченого під вартою суд також не володіє.

Отже, суд дійшов висновку про відсутність передумов у застосуванні щодо обвинуваченого ОСОБА_5 менш суворого виду запобіжного заходу, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, на які вказує прокурор, тому зазначене виправдовує застосування до обвинуваченого виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, з огляду на положення ст.29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 183, 194,331 КПК України, ст.ст.5,6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практики ЄСПЛ, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_5 слід продовжити строк тримання під вартою.

На підставі викладеного, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Коростишівської місцевої прокуратури задовольнити.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід відмовити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою на 60 днів, тобто до 16 серпня 2020 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1