20.01.2020 Єдиний унікальний номер 205/9595/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Провадження № 1-кп/205/284/20

20 січня 2020 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002539 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, неповнолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимості не має,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Жовте Пятихатського району Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середню освіту, неодруженого, дітей не має, не працевлаштованого, зареєстрованого: АДРЕСА_2 , проживає: АДРЕСА_3 , раніше судимого:

-13.03.2002 року П`ятихатським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 185, 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 02.07.2005 року від відбуття покарання умовно-достроково на 9 місяців 9 днів;

-20.02.2007 року Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений від відбування покарання умовно-достроково на 9 місяців 9 днів;

-08.04.2010 року Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України часткового приєднаний невідбутий строк покарання за вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області 20.02.2007 року та остаточно визначено до відбуття 5 років позбавлення волі. Звільнений від відбування покарання 05.10.2013 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 1 місяць 20 днів;

-31.10.2014 року Петровським районним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки 3 місяці позбавлення волі, на підставі ст.. 71 КК України частково приєднати покарання за вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 08.04.2010 року та остаточно визначено до відбуття 3 роки 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 26.01.2018 року з Солонянської ВК № 21 за відбуттям покарання;

-18.12.2019 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі,

які обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_5
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи раніше засудженим за вчинення корисливих злочинів, судимість за які не знята та не погашена в передбаченому законом порядку, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та у невстановлений час та місці вступив у попередню змову з обвинуваченим ОСОБА_3 на повторне, таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у інше приміщення, а саме приміщення гаражу, розташованого на території домоволодіння по АДРЕСА_4 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, приблизно о 02.00 год. 05.08.2019 року ОСОБА_4 та ОСОБА_3 прибули на територію домоволодіння по АДРЕСА_4 , де продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, діючи спільно, повторно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , шляхом пошкодження вхідних дверей проникли до гаражу, розташованого на території домоволодіння по АДРЕСА_4 , де побачили та визначили предметом свого злочинного посягання наступні предмети, що належать потерпілому ОСОБА_6 , а саме: кутову шліф-машинку моделі «МШУ-1,8-230-А», вартістю 300 грн., які помістили до сумки, що була при них, після чого утримуючи вказану шліф-машинку при собі, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 покинули територію вказаного гаражу, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Своїми протиправними діями ОСОБА_4 та ОСОБА_3 спричинили ОСОБА_6 матеріальну шкоду у розмірі 300 грн.

Спільні умисні дії ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням в інше приміщення, кваліфікуються за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , кожний окремо, вину у пред`явленому їм обвинуваченні визнали у повному обсязі, заявили про розкаяння та осуд своїх дій, повністю підтвердили обставини, викладені в обвинувальному акті та просили суд, при судовому розгляді застосувати положення ч. 3 ст. 349 КПК України, не досліджуючи зібрані у кримінальному провадженні докази, на підтвердження обставин, викладених в обвинувальному акті, обмежуючись лише їх допитом та дослідженням матеріалів, що характеризують їх особи.

Прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечував проти застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, посилаючись на недоцільність дослідження доказів щодо усіх обставин обвинувачення у зв`язку з повним їх визнанням та підтвердженням у судовому засіданні самими обвинуваченими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , повністю визнавши свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину та підтвердивши обставини кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті, суду пояснив, що 05.08.2019 року приблизно в 2.00 год. він перебував разом з ОСОБА_3 на пров. Черкаському в м. Дніпро, де вони вирішили таємно викрасти майно з одного з гаражів приватного будинку. Зайшовши на територію будинку вони зламали замок на дверях гаражу та зламали зачинені двері, після чого проникли всередину гаража. В гаражі вони взяли кутову шліф-машинку, після чого поклали викрадене майно у сумку і зашили місце злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, а саме, здали шліф-машинку в ломбард, а виручені гроші розділили між собою.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , повністю визнавши свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину та підтвердивши обставини кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті, суду пояснив, що 05.08.2019 року приблизно в 2.00 год. він перебував разом з ОСОБА_4 в районі пров. Черкаського в м. Дніпро, де вони вирішили таємно викрасти майно. Зайшовши на територію одного з домоволодінь, яке розташовано по АДРЕСА_4 , вони зламали замок на дверях гаражу та зламали зачинені двері, після чого проникли всередину гаража, з якого викрали кутову шліф-машинку. Після чого, викрадену шліф-машинку вони поклали в сумку і зашили місце злочину. Потім викрадене майно здали у ломбард, а гроші витратили на власні потреби.

Судом, роз`яснені обвинуваченим наслідки застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, а саме позбавлення їх можливості оскаржити в апеляційному порядку визнані ними обставини кримінального правопорушення, а також перевірено правильність розуміння ними цих обставин та добровільність їх позицій.

З урахуванням повного визнання своє винуватості, визнання та підтвердження, кожним з обвинувачених, всіх обставин кримінального правопорушення, викладених у обвинувальному акті, з урахуванням думок усіх учасників судового розгляду та відсутності від них заперечень, суд вважає можливим застосувати положення ч. 3 ст. 349 КПК України та визнати недоцільним дослідження доказів на підтвердження винуватості обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні ними інкримінованого стороною обвинувачення кримінального правопорушення, обмежившись лише дослідженням матеріалів, які характеризують особи обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Таким чином, суд вважає, що вина обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчинені інкримінованого ним кримінального правопорушення, повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 передбаченими ст. 66 КК України, суд визнає їх щиросердне каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , передбачені ст. 67 КК України судом визнається рецидив злочину. Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним діяння, яке відносяться до категорії тяжких злочинів, данні про особу обвинуваченого, який судимості не має, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться, офіційно не працює, за місцем мешкання характеризується задовільно, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства, у зв`язку з чим, обвинуваченому слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений санкцією статті обвинувачення, яке буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів. Суд вважає, неможливим звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, відповідно до положень ст. 75 КК України, оскільки на переконання суду, з урахуванням особи обвинуваченого, звільнення від покарання з випробуванням не буде сприяти його виправленню та попередженню нових злочинів.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним діяння, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, данні про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, має незняті та непогашені судимості, неодноразово звільнявся від відбування покарання умовно-достроково, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться, офіційно не працевлаштований, неодружений, неповнолітніх дітей та інших осіб на утриманні не має, за місцем мешкання характеризується задовільно, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого.

На підставі вищевикладеного, суд вважає що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим, вважає необхідним призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі, але на мінімальний строк, встановлений санкцією статті обвинувачення, яке, на переконання суду, буде достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових злочинів.

Крім того, суд також вважає необхідним призначити покарання з урахуванням вимог ч. 4 ст. 70 КК України, оскільки ОСОБА_4 вчинив даний злочини до винесення попереднього вироку Ленінським районним судом м. Дніпропетровська від 18.12.2019 року, а тому йому необхідно остаточно призначити покарання із застосуванням вимог ч. 4 ст. 70 КК України та до призначеного судом покаранням частково приєднати покарання за попереднім вироком.

Цивільний позов к кримінальному провадженні не заявлявся.

Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні проведено судово-товарознавчу експертизу № 4308-19 від 24.09.2019 року, витрати на які документально підтверджені на загальну суму 157,00 грн. Суд приходить до висновку, що зазначені судові витрати, у відповідності з вимогами ст. ст. 122, 124, 126 КПК України підлягають стягненню з обвинувачених в рівних частках, тобто по 78,5 грн. з кожного з обвинувачених.

Речовий доказ у кримінальному провадження, яким визнана кутова шліф-машинка моделі «МШУ-1,8-230-А», відповідно до вимог ст. 100 КПК України, підлягає поверненню за належністю потерпілому ОСОБА_6 .

Керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за цим законом три роки позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 31 жовтня 2019 року.

Запобіжний захід ОСОБА_3 , до набрання вироком законної сили, залишити тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 78 (сімдесят вісім) гривень 50 копійок судових витрат на залучення експертів.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за цим законом три роки позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, призначити покарання за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначеного покарання з покаранням за вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 грудня 2019 року у вигляді трьох років позбавлення волі, та остаточно призначити ОСОБА_4 до відбуття покарання у вигляді трьох років одного місяця позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 27 вересня 2019 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 78 (сімдесят вісім) гривень 50 копійок судових витрат на залучення експертів.

Речовий доказ у кримінальному провадження, яким визнана постановою слідчого від 17 жовтня 2019 року кутова шліф-машинка моделі «МШУ-1,8-230-А» - повернути за належністю потерпілому ОСОБА_6 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до судової палати по кримінальним справам Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1