Житомирський апеляційний суд
Категорія ч. 5 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю

секретаря: ОСОБА_5

обвинуваченого: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

прокурора: ОСОБА_8

представника потерпілої: ОСОБА_9

потерпілої: ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження №0000136 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Богунського районного суду м. Житомира від 06 грудня 2019 року, яким засуджено

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Южно-Сахалінськ, Приморського краю, Російської Федерації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- за ч. 5 ст. 185 КК України на 7 (сім) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 ухвалено рахувати з часу затримання.

Цивільний позов ОСОБА_10 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_10 в рахунок відшкодування завданої матеріальної, моральної шкоди та витрат на правову допомогу в розмірі 668085 (шістсот шістдесят вісім тисяч вісімдесят п`ять) грн. 54 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Речові докази:

- частину ланцюжка з металу жовтого кольору - ухвалено залишити потерпілій ОСОБА_10 ;

- два механізми замка - ухвалено знищити.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів при проведенні Житомирським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України дактолоскопічної експертизи №1/212, трасологічних експертиз №1/159, №1/194, №1/2801 в розмірі 2468,16 (дві тисячі чотириста шістдесят вісім) грн. 16 коп.

в с т а н о в и л а:

Як встановив суд, у невстановлений час та за невстановлених обставин у ОСОБА_6 з невстановленою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_10 , поєднаного із проникненням до житла останньої, а саме квартири АДРЕСА_2 .

Після чого, реалізуючи свій злочинний умисел, переслідуючи корисливий мотив з метою вчинення крадіжки чужого майна в особливо великих розмірах, поєднаного з проникненням до житла, вступили між собою в попередню злочинну змову групою осіб, ОСОБА_6 , з невстановленою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, за невстановлених обставин та способом виготовили дублікат ключа від квартири потерпілої та в подальшому ОСОБА_6 будучи обізнаним про те, що 07 січня 2016 року потерпіла та її родина протягом дня буде відсутня за місцем проживання, того ж дня близько 14 години прослідував до квартири АДРЕСА_2 , де пересвідчившись у тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та вони залишаються таємними, використовуючи заздалегідь пристосований предмет для вчинення злочину, а саме дублікат ключа від вхідних дверей квартири АДРЕСА_2 , діючи за попередньою змовою групою осіб, проник до вказаної квартири, звідки викрав чуже майно, що належить ОСОБА_10 , а саме:

- 335 000 грн;

- 8 000 доларів США, що згідно курсу Національного банку України, станом на 07.01.2016 становить 190 269,53 грн.;

- 2 200 євро, що згідно курсу Національного банку України, станом на 07.01.2016 становить 56 227,50 грн.;

- золотий ланцюжок, 585 проби, вагою 7 грам, вартістю 3 305,33 грн.;

- золоту підвіску із зображенням «Божої матері», 585 проби, вагою 3 грами, вартістю 1 416,57 грн.;

- золоту обручку, 583 проби, вагою 6 грам, вартістю 2 823,42 грн.;

- золотий перстень із квіткою та камінцем прозорого кольору, 585 проби, вагою 4 грами, вартістю 1 888,76 грн.;

- золотий перстень із камінцем «Жемчуг», 585 проби, вагою 3,6 грам, вартістю 1 699,88 грн.;

- срібну обручку з написом «СПАСИ И СОХРАНИ», 925 проби, вагою 4 грами, вартістю 131,68 грн.;

- золоту обручку, 583 проби, вагою 2,4 грама, вартістю 1129,37 грн.;

- золоту підвіску у вигляді зірки, 583 проби, вагою 1,8 грам, вартістю 847,03 грн.;

- одну золоту сережку з перлиною, 585 проби, вартістю 1987,50 грн.;

- золоту каблучку, 585 проби, вагою 6,51 грам, вартістю 4069 грн., а всього на загальну суму 600 795,57 грн., чим завдав ОСОБА_10 матеріальної шкоди на вказану суму.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 оспорює встановлені судом фактичні обставини вчиненого злочину, кваліфікацію дій обвинуваченого вважає, що вирок суду щодо ОСОБА_6 підлягає зміні у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через суворість.

Вказує, що суд не врахував, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину, відсутність обставин, що обтяжують його покарання, а також повне визнання вини у вчиненні злочину, часткове відшкодування шкоди потерпілій ОСОБА_10 .

Крім цього, зазначає, що суд помилково вказав, що ОСОБА_6 вину у вчиненні злочину визнав частково та повністю визнав заподіяну моральну шкоду у розмірі 200 000 грн., що не відповідає дійсності та свідчить про те, що суд не врахував заперечення захисника щодо необґрунтованості цивільного позову потерпілої ОСОБА_10 про стягнення моральної шкоди.

Вказує, що в обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_6 вчинив цей злочин за попередньою змовою з невстановленою слідством особою, однак, цю особу не було встановлено, а тому вважає, що кваліфікуюча ознака - вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб підлягає виключенню.

Просить вирок суду щодо ОСОБА_6 змінити та призначити ОСОБА_6 за ч. 5 ст. 185 КК України більш м`яке покарання з застосуванням ст.ст. 69, 75 КК України без конфіскації майна, встановленням іспитового строку та покладенням на нього визначених судом обов`язків.

У задоволенні цивільного позову потерпілої ОСОБА_10 про відшкодування моральної шкоди відмовити за безпідставністю.

Заслухавши доповідача, пояснення захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_6 , які просили задовольнити апеляційну скаргу, представника потерпілої ОСОБА_9 та потерпілу ОСОБА_10 , які заперечили щодо задоволення апеляційної скарги, заперечення прокурора, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновки суду першої інстанції про час, спосіб та місце вчинення злочину, а також розмір матеріальної шкоди в апеляційній скарзі апелянтом не оспорюються, а тому апеляційним судом не перевіряються.

На переконання колегії суддів дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 5 ст. 185 КК України, а саме як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло, вчинене в особливо великих розмірах кваліфіковані вірно.

Висновки суду про те, що ОСОБА_6 вчинив крадіжку за попередньою змовою групою осіб, а зокрема з невстановленою особою підтверджуються доказами які суд навів у вироку.

Так, з показань потерпілої ОСОБА_10 слідує, що обвинувачений ОСОБА_6 в приватному будинку, що знаходиться в АДРЕСА_3 ніколи не був, а ключі від квартири потерпілої вона ховала у своїй сумці у потайному кармані, яку в свою чергу ховала у шафу в останній кімнаті будинку, де постійно перебувала її бабуся, що унеможливлювало доступ ОСОБА_6 до сумки з ключами та спростовувало його версію про те, що вчинити крадіжку запланував він самостійно і для цього викрав ключа підчас спільного перебування на іменинах з ОСОБА_10 .

Також, вказаний свідок, а також і потерпіла ОСОБА_10 пояснили, що про знаходження у квартирі значних коштів, які заощаджували на придбання квартири та їх місце знаходження знав чоловік (з`ять) ОСОБА_11 , який товаришував з ОСОБА_6 .

Крім цього, при проведенні слідчого експерименту від 24.06.2016 року за участю обвинуваченого ОСОБА_6 , зафіксованого на відеозапис, як останній в присутності захисника пояснював та відтворював обставини, які не узгоджуються з версією висунутою ним в ході судового розгляду та апеляційній скарзі. Так, зокрема ОСОБА_6 повідомляв, що співучасником крадіжки був його товариш, який запропонував йому обікрасти родичів, допомагав виготовити дублікат ключа та повідомляв коли потерпілої та інших членів сім`ї не буде вдома. (Том №1 а.п. 120)

Покарання ОСОБА_6 , на думку колегії суддів, призначено з дотриманням положень ст. 65 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_6 судом було враховано тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та його наслідки, часткове визнання вини у вчиненні інкримінованого йому злочину, значний розмір заподіяних збитків, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання, дані про особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, характеризується посередньо, частково відшкодував шкоду, а також думку потерпілої, яка наполягала на призначенні суворої міри покарання.

Враховуючи, що ОСОБА_6 заперечував причетність до вчинення крадіжки іншої особи, хоча на досудовому розслідуванні ці обставини визнавав суд прийшов до вірного висновку, що встановлена на досудовому розслідуванні пом`якшуюча покарання обставина щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину не знайшла свого підтвердження в суді, оскільки обвинувачений вводив в оману суд, не виявляв дієвого каяття і своєю поведінкою не сприяв розкриттю злочину, запобіганню та усуненню заподіяної шкоди.

Та обставина, що обвинувачений ОСОБА_6 відшкодував потерпілій близько 37000 грн. не дає підстав для висновку про неповне врахування судом цієї обставини при призначенні покарання, оскільки з врахуванням розміру заподіяної шкоди (600795 грн.) часу, який мав обвинувачений до постановлення вироку з моменту вчинення злочину, близько чотирьох років, зазначена сума відшкодування є вочевидь незначною, що свідчить лише про намагання пом`якшити свою відповідальність, а не про прояв щирого розкаяння.

Підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України з врахуванням відсутності правових підстав, тяжкості вчиненого злочину його суспільної небезпеки, розміру заподіяної шкоди, думки потерпілої колегія суддів не вбачає.

Судом ОСОБА_6 призначено мінімальне основне покарання, передбачене ч.5 ст. 185 КК України, що не дає підстав вважати його несправедливим внаслідок його суворості.

З матеріалів справи вбачається, що у даному кримінальному провадженні потерпілою ОСОБА_10 було заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 на її користь моральної шкоди в розмірі 200 000 грн., матеріальної шкоди в розмірі 600795,57 грн., а також витрат на правову допомогу в розмірі 4100 грн. (Том №1 а.п. 25-27)

Суд задовольнив цивільний позов частково, стягнувши з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_10 моральну шкоду в розмірі 100 000 грн., матеріальну шкоду в розмірі 563985,54 грн., а також витрати на правову допомогу в розмірі 4100 грн.

Колегія суддів вважає, що вирішуючи цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 , а зокрема визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, яке підлягає стягненню з обвинуваченого суд в повній мірі врахував тяжкість правопорушення та ступінь вини обвинуваченого, моральні, душевні страждання потерпілої пов`язані з наслідками злочину та виходив із засад розумності, виваженості та справедливості.

За таких обставин підстав для відмови у задоволенні цивільного позову потерпілої ОСОБА_10 про відшкодування моральної шкоди про, що просить захисник обвинуваченого в апеляційній скарзі колегія судів не вбачає та при цьому враховує і те, що в суді першої інстанції обвинувачений частково визнавав вимоги позову про відшкодування моральної шкоди.

За таких обставин апеляційний суд не вбачає невідповідностей висновків суду фактичним обставинам справи та не знаходить істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які давали б підстави для зміни чи скасування вироку суду першої інстанції.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Богунського районного суду м. Житомира від 06 грудня 2019 року щодо ОСОБА_6 - без змін.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана безпосередньо до Касаційного Кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а обвинуваченим, який утримується під вартою, в той самий строк з дня вручення копії вироку.

Судді: