1Справа № 335/767/20 1-кс/335/462/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2020 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя клопотання слідчого СВ Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУ НП в Запорізькій області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має повну загальну середню освіту, не одруженого, на утриманні малолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштованого, без постійного місця проживання, тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 22.11.2004 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст.185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 141, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст.296, ч. 2 ст. 307, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 03.07.2009 з Вільнянської ВК № 20 по відбуттю строку покарання;
- 23.02.2010 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186, ст. 69 КК України до 2 років позбавлення волі, 07.10.2011 звільнений з Каменської ВК №101 по відбуттю строку покарання;
- 22.02.2012 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі;
- 16.05.2012 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України поглинуто покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22.02.2012 року та остаточно призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі, 27.05.2016 звільнений з Софіївської ВК №55 по відбуттю строку покарання;
- 01.02.2018 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі;
- 23.05.2018 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України поглинуто частину покарання за вироком Ленінського районного суду від 01.02.2018 та остаточно призначено покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі, 18.09.2019 звільнений з Каменської ВК №101 по відбуттю строку покарання;
підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

ВСТАНОВИВ:
В провадження Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшло вказане клопотання слідчого СВ Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУ НП в Запорізькій області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 строком на 60 днів, без визначення розміру застави.
На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, що 10.12.2019 року у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел на незаконне носіння, зберігання та придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, незаконно отримав у дарунок від невстановленої досудовим розслідуванням особи гранату типу РГД-5, тим самим придбав її.
В подальшому, ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що отримана в дарунок ним граната типу РГД-5 це бойовий припас, поводження з яким є незаконним, за що настає кримінальна відповідальність, ОСОБА_5 поклав вказану гранату в рюкзак, тим самим почав незаконно зберігати її при собі без передбаченого законом дозволу.
Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на незаконне носіння, зберігання та придбання бойових припасів, усвідомлюючи незаконність своїх дій, з моменту придбання, ОСОБА_5 почав зберігати та носити вищевказаний боєвий припас гранату типу РГД-5 при собі, без передбаченого законом дозволу, до моменту зупинення працівниками поліції 10.12.2019, де в ході проведення огляду місця події біля будинку №20 по вул. Леоніда Жаботинського (стара назва вул. Правди) в м. Запоріжжя, в період часу з 16 години 00 хвилин по 16 годину 30 хвилин було виявлено та вилучено з рюкзака ОСОБА_5 гранату типу РГД-5, яка відповідно до висновку експерта Запорізького НДЕКЦ МВС України №12-3/6-13 від 24.01.2020року є корпусом бойової ручної наступальної осколкової гранати РГД-5 з бойовим уніфікованим підривачем дистанційної дії типу УЗРГМ, які в сукупності являються бойовою ручною наступальною осколковою гранатою РГД-5 промислового виготовлення, яка відноситься до боєприпасів..

Обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_5 сторона обвинувачення підтверджує зібраними під час досудового розслідування доказами, наданими до суду, та вказує на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України,а також посилається на те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним ризикам, тому просить клопотання задовольнити, застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

При розгляді клопотання в судовому засіданні прокурор, слідчий підтримали клопотання, вказуючи на конкретні обставини справи, дані про особу підозрюваного.
В судовому засіданні підозрюваний та його захисник просили обрати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.
Слідчий суддя, вислухавши думку учасників процесу та дослідивши надані докази, встановив, що СВ Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУ НП в Запорізькій області проводиться досудове слідство у кримінальному провадженні № 0003202 від 10.12.2019 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
28.01.2020 року ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.
Обґрунтовуючи висунути підозру ОСОБА_5 сторона обвинувачення послалася та надала слідчому судді наступні докази: протоколом огляду місця події від 10.12.2019; висновком експерта 12-3/6-13 від 24.01.2020; речовими доказами (фрагменти гранати РГД-5) іншими матеріалами провадження.
Аналізуючи наведені стороною обвинувачення матеріали кримінального провадження можливо дійти висновку, що вони містять відомості про ймовірну причетність підозрюваного ОСОБА_5 до інкримінованого йому злочину, однак така причетність має бути перевірена органом досудового розслідування в рамках даного кримінального провадження.

Враховуючи наведене, слідчий суддя, не вирішуючи наперед питання про винуватість підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому злочину, правильність кваліфікації його дій, допустимість доказів щодо встановлення винуватості підозрюваного, та вважає, що зміст клопотання та долучених до нього документів підтверджують існування фактів і інформації, які можуть свідчать про ймовірну причетність ОСОБА_5 до інкримінованому йому діяння, та ці факти та інформація мають бути перевірені під час досудового розслідування.

Відтак, на даний час у кримінальному провадженні існують обставини, з якими закон пов`язує можливість перебування особи під одним із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

Виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів пов`язано із необхідністю запобігання ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.
Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу слідчий суддя враховує не тільки положення, які передбачені Кримінального процесуального кодексу України, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клоот проти Бельгії» («Cloot v. Belgium», § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

Слідчий суддя також вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування та/або суду, вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Так, підозрюваний ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимий, розуміючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні вказаного кримінального правопорушення може переховуватися від слідства та суду, що є ризиком, передбаченим п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела доходу, що свідчить про те, що підозрюваний може вчините інше кримінальне правопорушення, що є ризиком, передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.
Дійсно, ОСОБА_5 , не одружений, не має на утриманні дітей, офіційно не працевлаштований, без постійного місця реєстрації, раніше судимий.
Однак, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29.06.2007 зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Враховуючи існування доведених прокурором та слідчим ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому обирає йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме: до 28 березня 2020 року включно.
Між тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи те, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 вчинений без застосування насильства чи погрози його застосування, не спричинив загибель людини, запобіжний захід у вигляді застави раніше не обирався, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.
Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Ураховуючи тяжкість та специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , зважаючи на дані про особу підозрюваного, враховуючи обставини справи, слідчий суддя у межах, визначених ст. 182 КПК України, вважає, за необхідне визначити підозрюваному, як альтернативу, розмір застави - 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 42 040 грн., оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків.
Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до норм ч. 3 ст. 183 КПК України, у разі внесення застави покласти на підозрюваного декілька обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.
Керуючись ст.ст. 7, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУ НП в Запорізькій області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 28 березня 2020 року.

Строк тримання під вартою підозрюваного, рахувати з 30 січня 2020 року, з дня постановлення ухвали.

Встановити розмір застави ОСОБА_5 у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 42 040 гривень, яка може бути внесена протягом строку дії даної ухвали на депозитний рахунок (Отримувач: ТУ ДСАУ в Запорізькій області; Ідентифікаційний код за ; Номер рахунку (IBAN): UA0001205 Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172. В призначенні платежу необхідно вказувати: вид платежу застава ОСОБА_5 , номер справа (провадження), суд, в якому розглядається справа).

Після внесення застави і звільнення з-під варти покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першим викликом;

- не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- здати на зберігання відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити на строк до двох місяців з моменту звільнення з-під варти.

Уповноваженій службовій особі місця ув`язнення після внесення застави, перевірки документа, що підтверджує її внесення негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 з-під варти.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 чи іншому заставодавцю відмінному від підозрюваного, обов`язки, що покладаються у зв`язку з застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави та наслідки його невиконання.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваного ОСОБА_5 вважається таким до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Визначити строк дії ухвали до 28 березня 2020 року включно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання, ухвала підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя ОСОБА_1