УХВАЛА
24 березня 2020 року

м. Київ
справа № 264/1489/17

провадження № 51-725ск20
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 17 грудня 2018 року та ухвалу Донецького апеляційного суду від 06 листопада 2019 року,
встановив:
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неправильно надану оцінку доказам, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить застосувати положення ст. 440 КПК і зняти з нього обвинувачення за ч. 3 ст. 187 КК, закрити кримінальне провадження на підставі пунктів 2, 3, 7 ч. 1 ст. 284 КПК та застосувати ст. 56 Конституції України.
Верховний Суд ухвалою від 18 лютого 2020 року касаційну скаргу засудженого, через її невідповідність вимогам ст. 427 КПК залишив без руху і надав строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків. Також ОСОБА_4 було роз`яснено, що в разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк така скарга повертається особі, яка її подала.

На виконання зазначеної ухвали Суду засуджений ОСОБА_4 подав до суду касаційної інстанції касаційну скаргу, в якій просить шляхом зміни скасувати постановлені щодо нього судові рішення та винести свій вердикт з утворенням прецеденту в судовій системі.

Однак вказаних в ухвалі Верховного Суду від 18 лютого 2020 року недоліків засуджений не усунув.
Так, засуджений ОСОБА_4 , обмежившись загальними фразами, так і не конкретизував, у чому саме полягали порушення допущені апеляційним судом, та не обґрунтував як ці порушення вплинули на законність та обґрунтованість постановленого судом апеляційної інстанції судового рішення та чому їх слід відносити до підстав для скасування касаційним судом ухвали апеляційного суду, з огляду на положення ч. 1 ст. 438 КПК, та статей 370, 404, 412-414, 419 цього Кодексу.

Крім того, касаційна скарга ОСОБА_4 не містить жодних доводів щодо незаконності висновків суду апеляційної інстанції, наведених в ухвалі цього суду на спростування доводів апеляційних скарг сторони захисту.
Верховний Суд повторно зауважує, що відсутність у касаційній скарзі обґрунтування й недотримання положень ст. 427 цього Кодексу перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Крім того, всупереч п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК скарга засудженого не містить чітких вимог до суду касаційної інстанції, викладених у відповідності з положеннями ст. 436 КПК.

Так, ч. 1 вищевказаної статті передбачено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
Через відсутність належно сформульованої засудженим ОСОБА_4 вимоги неможливо з`ясувати його позицію щодо результатів касаційного розгляду.
Суд касаційної інстанції, відповідно до ст. 433 КПК, переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, тому відсутність у ній чітко викладених вимог, які б узгоджувались з положеннями ст. 436 КПК, також перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху.

З огляду на викладене, оскільки засуджений не усунув недоліки касаційної скарги, залишеної без руху, Верховний Суд, на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, вважає за необхідне повернути його касаційну скаргу з усіма доданими до неї матеріалами.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, Верховний Суд

постановив:
Повернути касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 17 грудня 2018 року та ухвалу Донецького апеляційного суду від 06 листопада 2019 року разом з усіма доданими до цієї скарги матеріалами.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3