Справа № 545/448/20
Провадження № 1-в/545/118/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.06.2020 року Полтавський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
засудженого ОСОБА_4 ,
представника Полтавського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Полтавській області
ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Полтавського районного суду Полтавської області заяву (клопотання) про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гвардійське, Сімферопольського району Автономної Республіки Крим, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, засудженого 29.03.2016 року Кам`янсько-Дніпровським районним судом Запорізької області за ст. 286 ч.2 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки. Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 15.06.2016 року відповідно до ст.72 ч.5 КК України в строк відбутого покарання зараховано термін з 29 по 15.06.2016 року. Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 30.08.2016 року уточнено ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 15.06.2016 року, а саме зарахуванню в строк основного покарання підлягає термін попереднього ув`язнення з 29.03.2016 року по 15.06.2016 року. Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 16.05.2018 року умовно-достроково звільнений від відбування основного покарання,
встановив:
У лютому 2020 року засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою (клопотанням) у який просив звільнити його умовно-достроково від відбування додаткової міри покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, призначеного вироком Кам`янсько-Дніпровським районним судом Запорізької області від 29 березня 2016 року.
Посилався на те, що на обліку в Державній установі «Центр пробації» в Полтавській області перебуває з 05 лютого 2018 року, і йому залишилося відбути додаткову частину покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на три роки. Станом на 21 лютого 2020 року ним відбута половина строку покарання, а тому в силу ст.81 КК України просить звільнити його умовно-достроково від відбування додаткового покарання.
В судовому засіданні засуджений клопотання підтримав, просив його задовольнити.
Представник Полтавського районного відділу Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області ОСОБА_5 проти задоволення клопотання не заперечувала.
Прокурор у судовому засіданні заперечив проти клопотання, наголошував, що засуджений скоїв злочин в стані алкогольного сп`яніння, а тому наразі передчасно звільняти останнього від додаткової міри покарання.

Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши письмові матеріали справи, приходить до наступного.
Судом встановлено, що вироком Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 29 березня 2016 року ОСОБА_4 визнано винуватим у скоєнні злочину за ч.2 ст. 286 КК України і призначено йому покарання у вигляді чотирьох років шість місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на три роки (а.с.1, 2).
Наразі ОСОБА_4 перебуває обліку в Полтавському РВ філії ДУ «Центр пробації» в Полтавській області. Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 16 травня 2018 року ОСОБА_4 звільнено умовно-достроково від відбування основного покарання відповідно до ст.81 КК України з Державної установи «Крюковська виправна колонія (№29)» на два роки один місяць двадцять шість днів із залишенням додаткової міри покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на три роки. Станом на 04 червня 2020 року відбута частина покарання у виді позбавлення права керувати транспортним засобом становить два роки одинадцять днів, а невідбута частина покарання одинадцять місяців дев`ять днів.
Згідно довідки-характеристики виданої виконкомом Новоселівської сільської ради Полтавського району Полтавської області ОСОБА_4 проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 разом з дружиною ОСОБА_6 та донькою ОСОБА_7 . Працює слюсарем на Божківському цегельному заводі Полтавського райагробуду.
Відповідно до ст.ст. 537, 539 КПК України, під час виконання вироків, суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати такі питання, зокрема, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Відповідно до ст.81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у вигляді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Згідно ч.2 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно із п.1 ч.3 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин.
За вимогами ч.3 ст.55 КК України при призначенні в якості додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатись певною діяльністю до позбавлення волі на певний строк - воно поширюється на весь час відбування основного покарання, і крім цього, на строк, встановлений вироком суду, що набрав законної сили. При цьому строк додаткового покарання обчислюється з моменту відбуття основного покарання.
За переконанням суду, за незначний строк, із врахуванням того, що ОСОБА_4 відбуває покарання за вчинення тяжкого злочину, а саме керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, що призвело до смерті людини та у зв`язку з цим, для того щоб дійти висновку, що засуджений дійсно став на шлях виправлення необхідно більш тривалий час.
Таким чином суд приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_4 своїми діями намагається стати на шлях виправлення. Проте, оскільки висновок суду щодо можливості умовно-дострокового звільнення від додаткової міри покарання повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про особу, є передчасним вважати, що ОСОБА_4 досяг виправлення.
Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви (клопотання) засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від додаткової міри покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 55, 81 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд,
вирішив:
У задоволенні клопотання ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від додаткової міри покарання - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1