Справа № 936/324/20
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

10.06.2020 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового розгляду : прокурора ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 та його захисниці адвокати ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/318/20, за апеляційною скаргою, яку подав прокурор Воловецького відділу Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В :

ухвалою слідчого судді Воловецького районного суду Закарпатської області від 12 травня 2020 року клопотання слідчого Воловецького ВП Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_9 , погодженого з начальником Воловецького відділу Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_10 , у кримінальному провадженні № 0000093, відомості про кримінальне правопорушення в якому 10.05.2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, фізичної особи - підприємця, розлученого, не судимого,

залишено без задоволення й застосовано щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, без застосування електронних засобів контролю.

На підозрюваного ОСОБА_6 покладені наступні обов`язки: з`являтися за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду; цілодобово не залишати своє фактичне місце проживання за адресою : АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; не виїжджати за межі Закарпатської області протягом часу дії обраного запобіжного заходу без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду ; здати до відповідних органів ДМС України в Закарпатській області паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон (у разі наявності такого) видані на його ім`я.

З матеріалів клопотання убачається, що 12 травня 2020 року до Воловецького районного суду Закарпатської області надійшло погоджене прокурором клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 .. У клопотанні слідчий вказує на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України. Відповідно до клопотання, ОСОБА_6 у невстановлений слідством час, місці та спосіб придбав психотропну речовину, що знаходиться у незаконному обігу - метамфетамін у поліетиленових пакетах, яку в подальшому, з метою збуту в невстановлений слідством час, переніс до місця свого проживання за адресою : АДРЕСА_1 , де самостійно за допомогою електронних вагів ТМ «Domotec» зважив, вага якої склала 0,1653 грам, після чого її розфасував та помістив до восьми окремих згортків фольги і зберігав за місцем проживання. Цими діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 307 КК України. У клопотанні також вказується на те, що повідомлення про підозру вручено ОСОБА_6 11.05.2020, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема, протоколом обшуку із фототаблицею до нього та протоколом допиту свідка. Враховуючи те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, яке відноситься до тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років, вину визнає частково, перебуваючи на волі, може надалі підтримувати зв`язки із особою чи особами в яких придбав психотропну речовину (метамфетамін), переховуватись від органів досудового розслідування та суду й не з`являтись у судові засідання, вчинити інше кримінальне правопорушення - наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, можливу міру покарання за діяння, у вчиненні якого підозрюється, його вік, стан здоров`я, наявність можливості продовжувати злочинну діяльність, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, з метою забезпечення його належної процесуальної поведінки, слідчий просить обрати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В ухвалі слідчого судді вказується на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, що у клопотанні та доданих до нього матеріалах відсутні докази того, що підозрюваний переховувався від органів досудового розслідування або суду. В ухвалі слідчого судді також вказується на дані про особу підозрюваного : раніше не судимий, є приватним підприємцем, розлучений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, позитивно характеризується за місцем проживання. Слідчий суддя в ухвалі також послався на те, що під час розгляду клопотання не здобуто даних про те, що підозрюваний може вчинити нове кримінальне правопорушення чи іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, оскільки доказів у підтвердження цих ризиків слідчим не надано. При прийнятті судового рішення враховані наведені вище дані про особу підозрюваного, а також те, що підозрюваний ОСОБА_6 має постійне місце проживання в АДРЕСА_1 , на обліку в психіатричному та наркологічному кабінеті при Воловецькій ЦРЛ не перебуває, що до клопотання не додано і в матеріалах судового провадження відсутні будь-які дані про те, що застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання зазначеним у клопотанні ризикам. При цьому, слідчий суддя врахував і те, що обґрунтована підозра ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення та його тяжкість не свідчать про достатність підстав стверджувати, що при застосуванні щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, підозрюваний буде перешкоджати повному, швидкому та об`єктивному розслідуванню кримінального провадження будь-яким способом. З урахуванням наведених вище обставин слідчий суддя дійшов висновку, що з метою забезпечення належної поведінки щодо підозрюваного ОСОБА_6 може бути застосовано більш м`який запобіжний захід, передбачений кримінальним процесуальним законом, зокрема, домашній арешт, який, на переконання слідчого судді забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та попередить можливі ризики його протиправної поведінки.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_8 вказує на те, що ухвала слідчого судді є незаконною та такою, що підлягає скасуванню. Стверджує, що жоден більш м`який запобіжний захід, окрім як тримання під вартою, не забезпечить належну поведінку підозрюваного. Зазначає, що слідчий суддя не врахував ризики того, що підозрюваний ОСОБА_6 , розуміючи невідворотність призначення йому покарання у виді позбавлення волі, може уникнути від слідства чи суду, вагомість наявних доказів; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_6 , у разі визнання його винуватим; його вік має 38 років та стан здоров`я; відсутність постійного місця роботи; відсутність міцних соціальних зв`язків. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою щодо підозрюваного ОСОБА_6 обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення учасників судового розгляду: прокурора ОСОБА_5 , який підтримав апеляційну скаргу; підозрюваного ОСОБА_6 та його захисниці адвокатки ОСОБА_11 , які судове рішення вважають законним та обґрунтованим і заперечували щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, а відповідно до ч. 6 даної статті строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію, і запобіжний захід вважається скасованим.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_6 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає вимогам ст. 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.

Із журналу судового засідання вбачається, що у розгляді клопотання приймали участь як підозрюваний ОСОБА_6 , так і його захисниця адвокатка ОСОБА_12 , що свідчить про дотримання права підозрюваного ОСОБА_6 на захист.

Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що органом досудового розслідування доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Указаний висновок підтверджується приєднаними до клопотання доказами, зокрема, протоколом обшуку із фототаблицею до нього, протоколом допиту свідка та іншими матеріалами кримінального провадження, на підставі яких 11.05.2020 слідчий виніс повідомлення ОСОБА_6 про підозру в скоєнні кримінального правопорушення, копія якого цього ж дня йому вручена. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При цьому, колегія суддів приходить до висновку про те, що додані до клопотання докази підтверджують причетність ОСОБА_6 до скоєння кримінального правопорушення, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг учинити кримінальне правопорушення. Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень. Крім того, колегія суддів враховує і те, що обґрунтованість підозри ОСОБА_6 сторонами кримінального провадження не оспорюється.

Обґрунтованим, на думку колегії суддів, є й висновок слідчого судді про те, що тяжкість покарання, яке може бути призначено підозрюваному ОСОБА_6 , у разі визнання його винним у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України злочину (від 4 до 8 років позбавлення волі), може спонукати підозрюваного ОСОБА_6 переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності. При цьому, також враховується і те, що наявність вказаного ризику сторонами кримінального провадження також не оспорюється.

Разом із тим, обґрунтованим і таким, що підтверджується матеріалами судового провадження, апеляційний суд вважає і висновок слідчого судді про недоведеність слідчим та прокурором ризиків вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення чи перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Тому, апеляційний суд погоджується і з висновками слідчого судді про те, що слідчим та прокурором не доведено те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти встановленому ризику, передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України ризику. Погоджуючись з указаним висновком, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя обґрунтовано врахував, що стороною обвинувачення не надано доказів, які б свідчили про те, що інший, більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 .. Не додано таких доказів прокурором і до апеляційної скарги. Тому, апеляційний суд погоджується і з висновком слідчого судді про те, що доводи слідчого та прокурора в цій частині ґрунтуються на припущеннях, які не підтверджені будь-якими доказами як під час розгляду слідчим суддею клопотання, так і апеляційним судом апеляційної скарги.

Апеляційний суд також вважає, що клопотання слідчого та доводи апеляційної скарги прокурора не містять переконливого обґрунтування про наявність у підозрюваного наміру перешкоджати ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Погоджуючись із висновками слідчого судді, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано врахував дані про особу підозрюваного: раніше не судимий, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, постійне місце проживання, за яким добре характеризується, приватний підприємець, на обліках у психіатричному та наркологічному кабінетах при Воловецькій ЦРЛ не перебуває. Також апеляційний суд враховує і те, що відповідно до довідки № 0190817 ОСОБА_6 має третю групу інвалідності з дитинства, а також батька пенсійного віку, в якого наявні захворювання очей.

Разом із тим, до апеляційної скарги прокурором не додано доказів, які б із певною вірогідністю свідчили, що обрання підозрюваному ОСОБА_6 менш суворого запобіжного заходу, ніж взяття під варту, не забезпечить його належну процесуальну поведінку, а також про те, що підозрюваний ОСОБА_6 не виконував чи не виконує покладені на нього процесуальні обов`язки.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що слідчим та прокурором не доведено, що інший, більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, зокрема, цілодобовий домашній арешт, буде недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та виконання покладених на нього обов`язків як підозрюваного, а також запобігання передбаченим ст. 177 КПК України ризикам.

При прийнятті судового рішення враховуються положення, які містяться у п. п. 3 і 4 ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, колегія суддів зазначає, що сама по собі тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , не може бути безумовною підставою для застосування щодо нього найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що ця обставина повинна враховуватись у сукупності разом з іншими обставинами.

Тому, колегія суддів приходить до висновку про те, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із покладенням відповідних обов`язків забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_6 у кримінальному провадженні.

Доводи апеляційної скарги про те, що жоден більш м`який запобіжний захід, окрім як тримання під вартою, не забезпечить належну поведінку підозрюваного, - апеляційний суд із урахуванням наведеного вище відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження і ґрунтуються виключно на припущеннях.

Як такі, що не знайшли свого підтвердження і будь-яким чином не спростовують висновків слідчого судді, апеляційний суд із урахуванням наведеного вище, відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що слідчий суддя не врахував ризики того, що підозрюваний ОСОБА_6 , розуміючи невідворотність призначення йому покарання у виді позбавлення волі, може уникнути від слідства чи суду, вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 , у разі визнання його винуватим, його вік має 38 років та стан здоров`я, відсутність постійного місця роботи, відсутність міцних соціальних зв`язків.

На інші доводи в обґрунтування незаконності судового рішення в апеляційній скарзі не вказується, і таких даних у ході розгляду апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Разом із тим, слідчим суддею встановлено строк дії запобіжного заходу відповідно до вимог ч. 6 ст. 181 КПК України.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни.

При прийнятті рішення колегія суддів також враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б могли вплинути на висновки слідчого судді чи спростувати їх, і прокурором не надано доказів, які б достовірно підтверджували наведені в клопотанні та апеляційній скарзі доводи.

Керуючись ст. ст. 176-179, 183, 194, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу, яку подав прокурор Воловецького відділу Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Воловецького районного суду Закарпатської області від 12 травня 2020 року, якою щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді :