ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2019 року м. Чернівці
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,

за участю учасників судового провадження:
секретаря
судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5
представника органу
пробації ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали подання органу пробації про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Заставнівського районного суду Чернівецької області від 30 жовтня 2019 року про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженого:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , із середньою освітою, не працюючого, засудженого вироком Садгірського районного суду м.Чернівців від 05 лютого 2019 року за ч.1 ст.296 КК України до 2 років обмеження волі з іспитовим строком на 1 рік та покладенням обов`язків відповідно до ст.76 КК України,

У С Т А Н О В И Л А:
Короткий зміст оскарженого судового рішення.
Ухвалою Заставнівського районного суду Чернівецької області від 30 жовтня 2019 року задоволено подання провідного інспектора Заставнівського районного сектору філії ДУ «Центр пробації» в Чернівецькій області ОСОБА_6 .

Скасовано ОСОБА_8 звільнення від відбування покарання з випробуванням, призначеного вироком Садгірського районного суду м.Чернівців від 05 лютого 2019 року та направлено його для відбування покарання у виді двох років обмеження волі.

Строк відбуття покарання встановлено рахувати з моменту фактичного затримання.

_____________________________________________________________________________________
ЄУНСС: 726/1161/18
Провадження №11-кп/822/531/19 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_9
Категорія:у порядку виконання Суддя-доповідач: ОСОБА_1 .
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи апелянта.
На вказану ухвалу захисник ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою відмовити у задоволенні подання органу пробації.

Апелянт не погоджується з висновком районного суду щодо неможливості виправлення засудженого без реального відбуття покарання.

Вказує на те, що засуджений ОСОБА_8 не з`являвся на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації через психічне захворювання, що загострилось, а тому останній не розуміє покладені на нього судом обов`язки та наслідки їх невиконання.

Крім того, зазначає, що не мав можливості ознайомитися з матеріалами справи у районному суді, що порушує право обвинуваченого на захист.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.
Згідно оскаржуваної ухвали, вироком Садгірського районного суду м.Чернівців від 05 лютого 2019 року від ОСОБА_8 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України та призначено покарання у виді двох років обмеження волі.

На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, якщо від протягом одного року не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, а саме: періодично з`являтиметься для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомлятиме цей орган про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджатиме за межі України без погодження з цим органом.

Постановою Заставнівського районного сектору з питань пробації від 28 березня 2019 року засудженому ОСОБА_8 встановлено періодичність явки на реєстрацію 1-й, 2-й, 3-й та 4-й понеділки кожного місяця, та роз`яснено, що невиконання хоча б одного із встановлених судом обов`язків та систематичне вчинення адміністративних правопорушень є порушенням звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Незважаючи на це, засуджений ОСОБА_8 без поважної причини не з`явився на реєстрацію до Заставнівського РС з питань пробації 24.06.2019 року, 12.08.2019 року, 09.09.2019 року.

Крім того, засуджений 15.02.2019 року вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.178 КУпАП, за яке на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 34 грн.

За фактами неявки 25.09.2019 року, 12.08.2019 року та 11.09.2019 року із засудженим проводились профілактичні бесіди та виносились письмові попередження про те, що відносно нього буде направлено до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного покарання.

Позиції учасників судового провадження.
Засуджений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_7 у судове засідання апеляційного суду не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про час та місце судового розгляду. Учасники судового розгляду не заперечили проти розгляду справи без їх участі.

Прокурор та представник органу пробації заперечили проти задоволення поданої апеляційної скарги та просили залишити без змін ухвалу районного суду.

Мотиви Суду.
Заслухавши суддю-доповідача, позиції учасників та доводи, викладені в апеляційній скарзі, дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши виступи прокурора та представника органу пробації у судових дебатах, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, апеляційний суд переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до ст. 78 КК України, для направлення засудженого для відбування призначеного покарання під час іспитового строку, достатньо невиконання ним хоча б однієї з двох умов: 1) невиконання покладених на нього обов`язків, визначених у ст. 76 КК України або 2) систематичного вчинення правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, що узгоджується з положеннями ч.1 та ч.2 статті 166 КВК України.
Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», зазначено, що суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.
При скасуванні звільнення від відбування покарання з випробуванням суддя зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.
На думку колегії, суд першої інстанції вказаних вимог закону дотримався.
З матеріалів особової справи засудженого встановлено, що органом пробації останньому під розписку були роз`яснені його обов`язки згідно ст.76 КК України та наслідки їх невиконання (особова справа, а.с.15).
З листка реєстрації засудженого вбачається, що останній не з`явився на явку до органу пробації 24.06.2019 року, 12.08.2019 року та 09.09.2019 року (особова справа, а.с.27).

В письмових поясненнях засудженого ОСОБА_8 від 26.06.2019 року, 19.08.2019 року та 11.09.2019 року не зазначено поважних причин, які могли б об`єктивно унеможливити його явку на реєстрацію (особова справа, а.с.49,63,70).
Разом з відібранням письмових пояснень ОСОБА_8 виносились письмові попередження про скасування звільнення від відбування покарання, в яких останній підписувався, а, отже, був свідомий можливих наслідків неявки (особова справа, а.с.50,64,71).
Крім того, в матеріалах справи міститься копія постанови про накладення адміністративного стягнення від 15.02.2019 року, відповідно до якої ОСОБА_8 розпивав алкогольні напої на дитячому майданчику, цим самим вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.178 КУпАП (особова справа, а.с.44).
Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, наданого представником органом пробації, 26.06.2019 до ЄРДР внесено відомості про вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України. 28 листопада 2019 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000174 від 26.06.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, направлено до суду.
Наведені вище обставини свідчать про небажання засудженого ОСОБА_8 стати на шлях виправлення та обґрунтованість звернення органу пробації до суду з поданням про скасування звільнення від відбування покарання.
При цьому доводи апелянта щодо психічного захворювання засудженого є безпідставними.
Згідно листа Чернівецької обласної психіатричної лікарні від 10.12.1019 року №6925, засуджений ОСОБА_8 в період з 05 лютого по 12 вересня 2019 року за спеціалізованою психіатричною допомогою не звертався.
Що стосується порушення права на захист, на якому наголошує апелянт, то такі доводи також є безпідставними.
Матеріалами справи не встановлено наявності у ОСОБА_8 психічних чи фізичних вад, внаслідок яких він був би не здатний повною мірою реалізовувати свої права під час судового провадження, а тому не було підстав для застосування ст.52 КПК України.
Щодо ознайомлення з матеріалами справи, то колегією суддів встановлено, що захисник звернувся із відповідною заявою до районного суду лише 04.11.2019 року, а 06.11.2019 року вже подав апеляційну скаргу.
При цьому будь-яких підтверджень своїх розмов із працівниками суду, на які він посилається у своїй апеляційній скарзі, адвокат не надав.
Також, достовірно знаючи, що матеріали справи перебувають в апеляційному суді, з моменту отримання копії ухвали про відкриття апеляційного провадження, захисник не звертався за ознайомленням з матеріалами справи, що свідчить про свідому нереалізацію ним своїх процесуальних прав, а не порушення права на захист з боку суду першої чи апеляційної інстанцій.
За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення клопотання уповноваженого органу з питань пробації про скасування іспитового строку ОСОБА_8 , врахувавши характер невиконання останнім покладених на нього вироком суду обов`язків, передбачених
ст. 76 КК України.
Колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є обґрунтованою та належним чином мотивованою, її висновки відповідають фактичним обставинам провадження, а доводи апеляційної скарги захисника їх не спростовують.
Керуючись, ст.ст.75, 76, 78 КК України, ст.166 КВК України ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Заставнівського районного суду Чернівецької області від 30 жовтня 2019 року про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженого ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий [підпис] ОСОБА_1

Судді [підпис] ОСОБА_2

[підпис] ОСОБА_3

Згідно з оригіналом
Суддя Чернівецького
апеляційного суду _________________ ОСОБА_1
(посада) (М.П., підпис) (ПІБ)

12.12.2019 року
(дата засвідчення копії)