ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/249/20 Справа № 932/1549/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2020 року Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі, матеріали кримінального провадження № 0000377, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_9 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 лютого 2020 року, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стосовно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не зареєстрованого, зі слів фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного за ч.6 ст. 152, ч.2 ст. 187 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Ухвалою слідчого судді обрано стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 13 години 30 хвилин 03 квітня 2020 року, яку слідчий суддя мотивував тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч.6 ст. 152, ч.2 ст. 187 КК України, що підтверджується доданими до клопотання слідчого доказами. Крім того слідчий суддя встановив наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності, так як офіційно не працює, в шлюбі не перебуває, не має на утриманні малолітніх дітей, не є опікуном чи піклувальником, тобто не має міцних соціальних зв`язків, і підозрюється у вчиненні злочинів один з яких передбачає покарання на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі, а також слідчий суддя встановив, що ОСОБА_7 може вплинути на потерпілу, оскільки знає її місце проживання, тому врахувавши наявність ризиків та обставини, передбачені ст. 178 КПК України, слідчий суддя зазначив, що більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належну поведінку підозрюваного. Окрім того, слідчий суддя на підставі ч.4 ст. 183 КПК України не обрав заставу.
В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_7 запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.
Свої вимоги захисник обґрунтовує тим, що рішення слідчого судді є занадто суворим та вказує, що ним в порядку ст. 201 КПК України, 07 лютого 2020 року подавалося клопотання про зміну більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який зможе забезпечити належну поведінку його підзахисного, в задоволенні якого слідчий суддя відмовив. При цьому захисник вказує, що не було взято до уваги, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, має на утриманні пристарілу матір, зі слів сусідів характеризується позитивно, та в момент вчинення злочину, перебував за постійним місцем мешкання, що зможе підтвердити свідок, а також на думку захисника ризики є недоведеними.
В апеляційному суді підозрюваний ОСОБА_7 та захисник підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити. При цьому захисник зазначав про необґрунтованість підозри, а підозрюваний вказував, що його незаконно затримали працівники поліції 06 грудня 2019 року та застосували фізичну силу.
Прокурор в апеляційному суді заперечував проти задоволення апеляційної скарги.
Заслухавши головуючого суддю, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши доводи апеляційної скарги, клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та додані до нього матеріали, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Висновки слідчого судді про обрання ОСОБА_7 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою апеляційний суд вважає правильними.

Згідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування чи/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Так, наданими до клопотання слідчого матеріалами підтверджується, що Шевченківським ВП Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, яке внесене до ЄРДР під № 0000377 від 05 лютого 2020 року, за ознаками злочинів, передбачених ч.6 ст. 152 КК України вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування), вчинене повторно, щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди, ч.2 ст. 187 КК України напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаним з погрозою застосування насильства небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, особою, яка раніше вчинила розбій.(а.с. 5-6)
07 лютого 2020 року стосовно ОСОБА_7 складено повідомлення про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.6 ст. 152, ч.2 ст. 187 КК України та того ж дня вручено підозрюваному та захиснику, що засвідчено підписами останніх. (а.с.75-78)
Перевіряючи доводи захисника про необґрунтовану підозру стосовно ОСОБА_10 , то апеляційний суд вважає їх безпідставними та зважає на усталену практику Європейського суду з прав людини, де у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", зазначено термін "обґрунтована підозра", який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" від 28 жовтня 1994 року, "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року).
Слідчий суддя розглядаючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, встановив обґрунтованість підозри стосовно ОСОБА_10 у вчиненні злочинів, передбачених ч.6 ст. 152, ч.2 ст. 187 КК України, яка підтверджується наданими матеріалами, а саме: протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , яка пояснила, що 05 лютого 2020 року ОСОБА_12 їй повідомила про факт зґвалтування за адресою: АДРЕСА_2 , чоловіком зі світлою бородою (більше схожу на руду) та родимкою під оком; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , яка пояснила, що від своєї дочки ОСОБА_11 дізналася про факт зґвалтування та розбою її племінниці ОСОБА_12 ; протоколом допиту неповнолітньої потерпілої ОСОБА_12 та додатковим протоколом допиту, яка пояснила про факти вчинення щодо неї зґвалтування та розбою, а також щодо зовнішнього виду особи, яка вчинила злочини; протоколами допиту свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які пояснили, що 05 лютого 2020 року перебуваючи в трамваї приблизно о 15:10-15:15 бачили, як на зупинці громадського транспорту по вул. Тітова дівчина віком 11-13 років вийшли з трамваю, а за нею вийшов невідомий чоловік, якого вони зможуть впізнати; протоколами пред`явлення особи для впізнання ОСОБА_14 та ОСОБА_15 відповідно до яких останні впізнали ОСОБА_7 , як особу, що перебувала в трамваї відповідно до їх письмових пояснень; протоколом пред`явлення особи для впізнання за участю неповнолітньої потерпілої ОСОБА_12 , яка впізнала ОСОБА_7 , як особу, що вичинила відносно неї протиправні дії. (а.с.19-21, 22-24, 33-36, 41-45, 56-60, 61-66, 80-83) Отже, апеляційний суд вважає, що додані до клопотання слідчого матеріали доводять обґрунтованість підозри стосовно ОСОБА_7 .
Апеляційний суд також вважає обґрунтованими висновки слідчого судді про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу, оскільки офіційно не працює, в шлюбі не перебуває, не має на утриманні малолітніх дітей, не є опікуном чи піклувальником, тобто не має міцних соціальних зв`язків, і підозрюється у вчиненні злочинів один з яких передбачає покарання на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі, а також знає місце проживання потерпілої.
Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також зважає на практику ЄСПЛ, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Слідчий суддя, оцінив всі обставини справи, у зв`язку з чим, дійшов до вірного висновку, що підстав для застосування стосовно ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу не має, так як він не зможе забезпечити запобіганню встановлених слідчим суддею ризиків. Застосований до підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст. 183 КПК України.
Стосовно доводів апеляційної скарги про характеризуючи дані ОСОБА_7 , апеляційний суд вважає, що вони також не дають підстав для застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, за наявності обґрунтованої підозри та наявності ризиків. Крім того вони враховувалися слідчим суддею під час застосування запобіжного заходу.
Стосовно посилання ОСОБА_7 під час апеляційного розгляду, що його було затримано ввечері 06 грудня 2019 року та під час затримання застосовано недозволені методи досудового розслідування, то вони не є підставою для скасування рішення слідчого судді. Відповідно до матеріалів судового провадження, підозрюваного ОСОБА_7 не було затримано в порядку ст.208 КПК України. При цьому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою йому обрано до 03 квітня 2020 року, та цей строк не перевищує шістдесяти днів, встановлений ч.1 ст.197 КПК України, починаючи в тому числі і з дати, на яку вказує підозрюваний - 06 грудня 2019 року. Окрім цього на даний час ОСОБА_16 подала заяву про вчинення злочину стосовно ОСОБА_7 до територіального управління ДБР України у м. Полтава щодо недозволених методів досудового слідства, а прокурором у даному кримінальному провадженні винесено постанову про проведення медичного обстеження останнього.
Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.
Керуючись ст.ст.405, 409, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 лютого 2020 року, про обрання стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4