ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/580/20 Справа № 175/1265/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2020 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 (приймає участь в режимі

відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали кримінального провадження № 0000472 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 11 квітня 2020 року щодо
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Дніпропетровськ, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді від 11.03.2020 року, та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний період доби.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що прокурор не довів того, що інші запобіжні заходи, не пов`язані з позбавленням волі, не зможуть забезпечити виконання підозрюваним своїх обов`язків.
Вказує на те, що слідчий суддя взяв до уваги, що ОСОБА_8 раніше до кримінальної відповідальності не притягався, має постійне проживання, до затримання неофіційно працював, має позитивну характеристику, на його утриманні двоє дітей, 2004 та 2012 років народження, щиро розкаюється, має намір сприяти проведенню досудового розслідування та відшкодувати шкоду потерпілому, разом з цим, слідчий суддя не навів доказів неналежного виконання ОСОБА_8 покладених на нього обов`язків у випадку застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.
Ухвалою слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 11 квітня 2020 рокубуло задоволено клопотання слідчого СВ Дніпровського РВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 19.37 годин 07 червня 2020 року включно.

Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення зазначив, що існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого чи свідків, а також перебуваючи на свободі він матиме можливість перешкоджати кримінальному правопорушенню, оскільки ОСОБА_8 є особою, яка підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 8 років, також йому відоме місце проживання потерпілого та свідків.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, доводи прокурора, який вважав за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги апеляційної скарги захисника не підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого слідчим суддею дотримані, а доводи сторони захисту, викладені в апеляційній скарзі та в судовому засіданні щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, є безпідставними.
Так, з наданих матеріалів вбачається, що під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, при цьому обставини, що дають підстави підозрювати його у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання.
Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення, колегія суддів враховує правову позицію, викладену у рішенні Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», відповідно до якої для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30 серпня 1998 року у справі«Фокс, Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Як вбачається з наданих до клопотання матеріалів, обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується низкою доказів, наявних в кримінальному провадженні, зокрема:- протоколами огляду місця події від 09.04.2020 року; - протоколами допиту свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 ; - довідкою КНП КЛШМД ДМР від 09.04.2020 року виданою ОСОБА_14 про заподіяні тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення в області черевної порожнини, а також іншими матеріалами клопотання у їх сукупності.
Таким чином, обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_8 злочину є доведеною. Також приймається до уваги, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії» зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою, до того ж при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обгрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя правильно встановив, що доводи поданого клопотання є обґрунтованими, а заявлені ризики об`єктивно існують і для їх запобігання необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Так, слідчим суддею правильно встановлена наявність ризиків того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого чи свідків, перешкоджати кримінальному правопорушенню, оскільки ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання до 8 років позбавлення волі, за місцем реєстрації не проживає, офіційно не працевлаштований, також йому відоме місце проживання потерпілого та свідків.
Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя врахував тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , його сімейний стан та рід занять, та обґрунтовано дійшов висновку про застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не буде ефективним та доцільним, з чим погоджується колегія суддів.
Суд апеляційної інстанції за результатами апеляційного розгляду вважає, що слідчим суддею правильно встановлено, що інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України і тримання підозрюваного під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що підозрюваний раніше до кримінальної відповідальності не притягався, має постійне проживання, до затримання неофіційно працював, має позитивну характеристику, на його утриманні двоє дітей, 2004 та 2012 років народження, щиро розкаюється, має намір сприяти проведенню досудового розслідування та відшкодувати шкоду потерпілому, колегія суддів вважає такими, що не зменшують заявлені у кримінальному провадженні ризики.
Крім того, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, можливо застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Також, з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, тобто в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, а тому альтернативний запобіжний захід до підозрюваного не може бути застосований, оскільки відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Отже, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді не вбачається, обраний судом запобіжний захід щодо підозрюваного відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 183 КПК України, тому колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, тому в задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 194, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 11 квітня 2020 року залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 11 квітня 2020 року щодо ОСОБА_9 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:
_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4