Справа № 729/279/20 1-кп/729/71/20 р.
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и

21.05.2020 Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
за участі секретаря ОСОБА_2
обвинуваченого ОСОБА_4
у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України,
05.02.2020 року приблизно о 23 годині, ОСОБА_4 маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, з корисливих мотивів, впевнившись в тому, що його дії є непомітними для інших осіб, прибув до неогородженої території господарства ОСОБА_5 , яке розташоване за адресою АДРЕСА_2 , де з паливного баку автомобіля «Камаз» державний номерний знак НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_6 , та яким фактично користується ОСОБА_5 , таємно викрав 20 літрів дизельного палива вартістю 26 грн. 11 коп. за 1 літр, а всього на суму 522 грн. 20 коп., яке помістив у заздалегідь підготовлену каністру та утримуючи при собі викрадене, зник з місця вчинення, тим самим розпорядився цим майном на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_5 шкоду на суму 522 грн. 20 коп.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, 06.02.2020 року приблизно о 00 годині, ОСОБА_4 маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, з корисливих мотивів, впевнившись в тому, що його дії є непомітними для інших осіб, прибув до неогородженої території господарства ОСОБА_5 , яке розташоване за адресою АДРЕСА_2 , де з паливного баку автомобіля «Камаз» державний номерний знак НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_6 , та яким фактично користується ОСОБА_5 , таємно викрав 60 літрів дизельного палива вартістю 26 грн. 09 коп. за 1 літр, а всього на суму 1565 грн. 40 коп., яке помістив у заздалегідь підготовлені 4 каністри. Утримуючи при собі викрадене дизельне паливо зник з місця вчинення злочину, тим самим розпорядився цим майном на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_5 шкоду на загальну суму 1565 грн. 40 коп., чим вчинив кримінальне правопорушення повторно.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним у скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України і показав, що вчинив зазначені злочини 05 та 06 лютого 2020 року за викладених в обвинувальному акті обставин. З кількістю та вартістю викраденого, як зазначено в обвинувальному акті, погоджується повністю. Викрадене дизельне паливо частково продав, а частину використав для власних потреб. Шкода, завдана потерпілому на даний час відшкодована, його рідні передали ОСОБА_5 після підготовчого судового засідання у рахунок відшкодування збитків завданих кримінальним правопорушенням 2000 гривень. В скоєному щиро кається. На даний час все усвідомив та запевнив, що в подальшому не буде скоювати злочинів. Просив суворо не карати його та призначити міру покарання, не пов`язану з позбавленням волі.
Потерпілий в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Цивільний позов по справі не заявляв.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у інкримінованих йому органом досудового розслідування діяннях, передбачених ч. 1 ст. 185 та ч. 2 ст. 185 КК України, і у суду відсутні будь-які сумніви добровільності та істинності його позиції, з`ясувавши думку учасників судового провадження щодо обсягу та порядку дослідження доказів по справі та той факт, що ніхто з учасників провадження не оспорює фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд вважає за недоцільне проводити дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, а обмежитися лише допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують його особу, та стосуються процесуальних витрат.
Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразилися в таємному викраденні чужого майна, скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України та своїми умисними діями, які виразилися в таємному викраденні чужого майна, вчиненими повторно, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України. За сукупністю ОСОБА_4 скоїв кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 та ч.2 ст.185 КК України, і такі його дії органом досудового розслідування кваліфіковані вірно.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд, керуючись загальними засадами призначення покарання, визначеними ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які згідно ст. 12 КК України є злочинами середньої тяжкості, їх характер, обставини, що пом`якшують покарання і відсутність обтяжуючих покарання обставин, особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, не працює, навчається у школі, посередньо характеризується за місцем проживання та навчання, вину визнав та щиро розкаявся, його бажання та можливість стати на шлях виправлення, молодий вік. Крім цього, суд приймає до уваги ту обставину, що внаслідок винних дій ОСОБА_4 не настало тяжких наслідків.
За висновком органу з питань пробації виправлення ОСОБА_4 можливе без позбавлення або обмеження його волі на певний строк, він не становить небепеки для суспільства. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, а ризик небезпеки для суспільства оцінюється як низький.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статей, за якими кваліфіковано його дії, з урахуванням положень ч. 1 ст. 70 КК України, звільнивши від відбування покарання призначеного вироком суду з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і буде виконувати покладені на нього обов`язки. Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався.
Цивільного позову по справі не заявлено.
Питання про процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судово-товарознавчої експертизи, вирішити відповідно до положень ст. 124 КПК України. Речові докази відсутні.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 370, 373, 374 КПК України, суд
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185 та ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання:
за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі;
за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
Відповідно до статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного вироком суду покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю в 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки передбачені ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти зазначений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, а також обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.
Початок іспитового строку слід рахувати з моменту проголошення вироку.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 471 (чотириста сімдесят одну) гривню 03 копійки.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Чернігівського апеляційного суду через Бобровицький районний суд на протязі тридцяти днів з дня його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, потерпілій, прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1