Житомирський апеляційний суд
Справа №296/3870/20 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 422 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

підозрюваного: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 14 травня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 ,

встановила:

ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 317, ч. 3 ст. 311, ч. 3 ст. 307 КК України.

22.01.2020 з дотриманням вимог ст.ст. 276, 277 КПК України ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України, а саме у незаконному виготовленні, зберіганні, перевезенні з метою збуту психотропних речовин в особливо великих розмірах, вчинених повторно, за попередньою змовою групою осіб.

24.01.2020 Корольовським районним судом м. Житомира підозрюваному ОСОБА_8 , обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із можливістю внесення застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб у сумі 168 160 гривень.

18.03.2020 Корольовським районним судом м. Житомира підозрюваному ОСОБА_8 продовжено строк застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 17.05.2020 в межах строку досудового розслідування.

08.05.2020 з дотриманням вимог ст.ст. 276, 277 КПК України, оголошено про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_8 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст.317, ч. 3 ст. 311, ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України.

14.05.2020 Корольовським районним судом м. Житомира строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до 21.07.2020.

Старшим слідчим СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 за погодженням з процесуальним керівником до слідчого судді подано клопотання про продовження щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 та одночасно застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати місце проживання цілодобово до 14.07.2020 (включно).

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що враховуючи наявність ризиків, передбачених п.п. 1 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, сукупність відомостей про особу підозрюваного ОСОБА_8 , який має постійне місце проживання в м. Житомирі, де також проживають батьки підозрюваного, тривалість часу перебування підозрюваного під вартою, поведінку підозрюваного, який активно співпрацює зі слідством, зменшення ризиків за плином часу досудового розслідування, інші обставини у їх сукупності, слідчий суддя вважає, що прокурором не доведено, а слідчим суддею у судовому засіданні не встановлено обставин, які б свідчили про те, що забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_8 можливе виключно в умовах застосування виключного запобіжного заходу - тримання під вартою, а тому вважає за можливе застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, із покладенням на нього ряду обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, які, на думку слідчого судді, є достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадження ОСОБА_6 зазначає, що ухвала постановлена з порушенням вимог кримінального процесуального законодавства, є незаконною, а тому підлягає скасуванню.

Просить скасувати ухвалу суду про застосування щодо підозрюваного домашнього арешту та постановити нову, якою продовжити підозрюваному ОСОБА_8 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 21.07.2020 року.

Вказує, що суд, під час постановлення ухвали, не взяв до уваги, що ОСОБА_8 , підозрюється у вчиненні тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень, які останній вчинив, будучи притягнутим до кримінальної відповідальності за однотипне кримінальне правопорушення і вже допускав у тому провадженні неналежну процесуальну поведінку не з`являвся до суду.

Одночасно, слідчим суддею також не взято до уваги, що саме за місцем проживання ОСОБА_8 виявлено та вилучено психотропну речовину.

ОСОБА_8 , вживав психотропні та наркотичні речовини спілкувався з наркозалежними особами, що свідчить про можливість продовження протиправної діяльності.

Також, ОСОБА_8 не має міцних соціальних зав`язків, неодружений, відсутні утриманці, не працював, джерело його доходів невідоме.

Не продовження підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи тяжкість вчинених ним злочинів, розміру покарання, що загрожує, значно підсилює ризик переховування ОСОБА_8 від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності за скоєне.

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, заперечення захисника ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8 щодо доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до такого висновку.

Відповідно до вимог ст.131 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність ризиків того, що підозрюваний може вчинити дії, зазначені в ч.1 цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі і ті, що передбачені п.п.1-11 цієї норми закону.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 КПК України.

Приймаючи рішення про застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя дотримався вищевказаних норм кримінального процесуального закону, належним чином дослідив всі обставини справи, врахував дані про особу підозрюваного, згідно яких він має молодий вік, позитивну характеристику за місцем проживання, раніше не судимий.

Проаналізувавши вказані обставини, слідчий суддя прийшов до правильних висновків про те, що застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не викликано об`єктивною необхідністю і не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного. Прокурором не було доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор також не навів доказів на спростування висновків суду та наявності передбачених ст.177 КПК України ризиків, які б унеможливлювали застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

Крім того, колегія суддів враховує і те, що згідно до пояснень прокурора в суді апеляційної інстанції, підозрюваний ОСОБА_8 перевірявся працівниками поліції за місцем свого проживання, умов домашнього арешту не порушує.

ОСОБА_8 співпрацює зі слідством, дає показання та визнає свою вину, має сім`ю, раніше не судимий, більше чотирьох місяців перебував під вартою, що свідчить про те, що органу досудового розслідування надавався достатній час для збирання доказів у зв`язку з чим колегія суддів вважає, що рішення слідчого судді щодо обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з покладенням відповідних обов`язків, є обґрунтованим.

Та обставина, що в Богунському районному суді на розгляді перебуває інше кримінальне провадження з угодою про визнання винуватості по обвинуваченню ОСОБА_8 не спростовує висновків суду.

Даних про те, що кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 судом не розглянуто через злісне ухилення ОСОБА_8 від явки до суду, апеляційному суду не надано і це не перешкоджає прокурору ініціювати питання про застосування запобіжних заходів до ОСОБА_8 у тому провадженні.

Разом з тим, відповідно до пояснень захисника ОСОБА_7 , підозрюваний ОСОБА_8 викликів до суду про день та час розгляду справи не отримував, належним чином повідомлений не був.

Тяжкість кримінального правопорушення не може бути вирішальною при обранні запобіжного заходу.

За таких обставин, підстави для скасування судового рішення відсутні.

Керуючись ч. 6 ст. 9, ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 14 травня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: