Справа №127/3681/20
Провадження №1-кс/127/1804/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 лютого 2020 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Вінницького районного відділення поліції Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 від 04 лютого 2020 року про відмову у задоволенні клопотання про призначення повторної комісійної судово-медичної експертизи в експертній установі Харківської області,-
ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області зі скаргою на постанову слідчого СВ Вінницького районного відділення поліції Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 від 04 лютого 2020 року про відмову у задоволенні клопотання про призначення повторної комісійної судово-медичної експертизи в експертній установі Харківської області. В обгрунтування доводів скарги адвокат ОСОБА_3 зазначив, що у провадженні слідчого СВ Вінницького районного відділення поліції Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 знаходиться кримінальне провадження №0000868 від 31.08.2018 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 122; ч. 2 ст. 296 КК України. У вчиненні кримінальних правопорушень підозрюються ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
За ч. 1 ст. 125 КК України відомості до ЄРДР було внесено 31.08.2018, так як відповідно до акту судово- медичного дослідження від 04.09.2018 у потерпілого ОСОБА_8 мали місце тілесні ушкодження: синець та садна на правій вушній раковині, синці на верхній повіці правого ока з переходом в скроневу ділянку, грудній клітині, правому плечовому суглобі, правому плечі, лівому плечі, передній черевній стінці, правому стегні, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. Інших тілесних ушкоджень у ОСОБА_8 не виявлено.
Більш ніж через один рік, а саме 26 вересня 2019 року у кримінальному провадженні з`явилась комісійна судово-медична експертиза №76-к, відповідно до якої у ОСОБА_8 з`явилась низка нових тілесних ушкоджень, серед яких: закрита черепно-мозкова травма, що належить до тілесних ушкоджень середньої тяжкості та розрив медіального меніску правого коліна, що також належить до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
10.12.2019, тобто через 2 місяці 15 днів у кримінальному провадженні з`являється додаткова комісійна судово-медична експертиза, відповідно до якої підтверджена поява нових тілесних ушкоджень, що відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості. В цих висновках комісія експертів частково вживає іноземну, не зрозумілу стороні захисту та підозрюваним мову, та посилається на іноземні нормативні документи від 08 січня 1986 року, які не ратифіковані ВР України, а тому не можуть діяти на території України.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_8 та його батько ОСОБА_9 працюють лікарями Вінницької обласної лікарні ім. Пирогова.
Враховуючи те, що зміст зазначеного акту судово-медичного дослідження та зміст зазначених комісійних судово-медичних експертиз, які виконані з розривом в часі більше як один рік та мають суттєві розбіжності та те, що Лонські є лікарями обласної лікарні, то в сторони захисту виникли питання щодо фальсифікації медичних документів задля штучного створення тілесних ушкоджень середньої тяжкості, а відтак, виникають сумніви у правильності висновків судово-медичних експертиз, що впливає на кваліфікацію дій, в яких повідомлено про підозру ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . В зв`язку з цим, скаржником було подано клопотання слідчому про призначення повторної комісійної судово-медичної експертизи, проведення якої через вказані обставини, доручити експертній установі Харківської області, поставивши експертам додаткові питання щодо зазначених обставин. Однак, слідчим ОСОБА_5 в задоволенні клопотання відмовлено, що є незаконним, так як статтею 46 КПК України передбачено, що захисник користується процесуальними правами підозрюваного, а ст. 42 КПК України передбачено, що підозрюваний має право заявляти клопотання, збирати і подавати слідчому, прокурору докази, брати участь в проведенні процесуальних дій, під час проведення процесуальних дій ставити запитання, подавати свої зауваження та заперечення щодо порядку проведення дій, які заносяться до протоколу. Крім вказаних підстав щодо призначення повторної комісійної судово-медичної експертизи, такою підставою є те, що при призначенні експертиз, які є в справі, тобто при проведенні процесуальних дій, слідчий самостійно поставив запитання експертам, що свідчить про позбавлення сторони захисту можливості реалізувати своє право, передбачене п.п. 8, 9 ч. 3 ст. 42 КПК України. Оскаржувана постанова є незаконною та підлягає скасуванню з тих підстав, що її зміст не відповідає фактичним обставинам справи, а саме, в ній зазначено, що для проведення вказаних експертиз було забезпечено явку до вказаної експертної установи потерпілого ОСОБА_8 та проведено його огляд, однак у висновках СМЕ №76-к та 107-7 вказано, що експертизи проведено за матеріалами справи. В зв`язку з вищезазначеним, скаржник просить постанову слідчого СВ Вінницького районного відділення поліції Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 від 04.02.2020 про відмову у задоволенні клопотання про призначення повторної комісійної судово-медичної експертизи в експертній установі Харківської області скасувати та зобов`язати слідчого ОСОБА_5 призначити повторну комісійну судово-медичну експертизу, проведення якої доручити Харківському обласному бюро судово-медичної експертизи.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 , пославшись на вищезазначені обставини, вимоги скарги підтримав та просив їх задоволити.

Слідчий СВ Вінницького районного відділення поліції Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином. Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України його відсутність не перешкоджає розгляду скарги.

Заслухавши пояснення адвоката ОСОБА_3 , дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора є однією із загальних засад кримінального провадження. Відповідно до ст. 24 КПК України це право гарантується кожному.

Статтею 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження, серед якого бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Відповідно до ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.

Обов"язок розгляду клопотань як загальна умова досудового розслідування є гарантією захисту прав і законних інтересів учасників кримінального провадження, оскільки надає їм можливість активно впливати на хід досудового розслідування, а також є однією з гарантій всебічного, повного й об"єктивного дослідження обставин кримінального провадження, щодо якого проводиться досудове розслідування.

Судовим розглядом встановлено, що СВ Вінницького районного відділення поліції Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000868 від 31.08.2018 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 122; ч. 2 ст. 296 КК України. У вчиненні кримінальних правопорушень підозрюються ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
Так як у потерпілого ОСОБА_8 , відповідно до акту судово-медичного дослідження від 04.09.2018, мали місце тілесні ушкодження: синець та садна на правій вушній раковині, синці на верхній повіці правого ока з переходом в скроневу ділянку, грудній клітині, правому плечовому суглобі, правому плечі, лівому плечі, передній черевній стінці, правому стегні, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, 31.08.2018 були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
03 лютого 2020 року адвокат ОСОБА_3 подав слідчому клопотання про призначення повторної комісійної судово-медичної експертизи з переліком додаткових питань, проведення якої просив доручити обласному бюро судово-медичної експертизи Харківської області, оскільки висновки судово-медичних експертиз №76-к від 26.09.2019 та №107-к від 05.11.2019 є суперечливими та сумнівними на підставі того, що потерпілий ОСОБА_10 та його батько працюють лікарями в обласній клінічній лікарні ім. М. Пирогова.
Згідно з постановою слідчого СВ Вінницького районного відділення поліції Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області від 04 лютого 2020 року у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 від 03 лютого 2020 року було відмовлено, оскільки висновки судово-медичних експертиз №76-к від 26.09.2019 та №107-к від 05.11.2019 складалися експертами Вінницького обласного бюро СМЕ в складі експертної комісії. Для проведення вказаних експертиз було забезпечено явку до вказаної експертної установи потерпілого ОСОБА_8 , який пройшов обстеження та був оглянутий лікарями з метою встановлення тяжкості тілесних ушкоджень, які він отримав 30 серпня 2018 року. Крім того, в оскаржуваній постанові слідчий ОСОБА_5 зазначив, що той факт, що потерпілий являється працівником обласної клінічної лікарні ім. М. Пирогова ніяким чином не впливає на результати експертиз, які проводилися в експертній установі Вінницького обласного бюро СМЕ.
На відміну від КПК України 1960 року, в КПК України 2012 року немає визначення понять первинної, додаткової, повторної, комісійної та комплексної експертиз.
Повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обгрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експеризи. Істотними можуть визнаватися, зокрема, порушення, які призвели до обмеження прав обвинуваченого чи інших осіб.
Такі ж роз`яснення надано судам у пункті 11 постанови Пленуму ВСУ №8 від 30.05.1997 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах».
Відповідно до п. 1.2.11 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 №53/5, повторною є експертиза, під час проведення якої досліджуються ті самі об`єкти і вирішуються ті самі питання, що й при проведенні первинної (попередніх) експертизи (експертиз).
Комісійною є експертиза, яка проводиться двома чи більшою кількістю експертів, що мають кваліфікацію судового експерта за однією експертною спеціалізацією (фахівцями в одній галузі знань). Комісія експертів може утворюватися органом (особою), який (яка) призначив (ла) експертизу (залучив (ла) експерта), або керівником експертної установи.
Згідно із п. 2.3. Інструкції про проведення судово-медичної експертизи, затвердженої наказом МОЗ України, повторна судово-медична експертиза повинна бути доручена тільки іншому (іншим) експерту (експертам).
Підстави призначення експертизи врегульовано ст. 242 КПК України, відповідно до ч. 1 якої встановлено, що експертиза проводиться експертом за зверненням сторони кримінального провадження або за дорученням слідчого судді чи суду, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.
Згідно зі ст. 244 КПК України, у разі відмови слідчого, прокурора в задоволенні клопотання сторони захисту про залучення експерта особа, що заявила відповідне клопотання, має право звернутися з клопотанням про залучення експерта до слідчого судді.
Виходячи зі змісту клопотання адвоката ОСОБА_3 про призначення повторної комісійної судово-медичної експертизи в експертній установі Харківської області, з яким він звернувся до слідчого 03 лютого 2020 року, слідчий суддя вважає, що дане клопотання містить переконливі аргументи, які дають підстави для сумнівів у правильності висновків судово-медичних експертиз №76-к від 26.09.2019 та №107-к від 05.11.2019, а тому постанову слідчого СВ Вінницького районного відділення поліції Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 від 04 лютого 2020 року про відмову у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000868 від 31.08.2018 про призначення повторної комісійної судово-медичної експертизи в експертній установі Харківської області слід скасувати та зобов"язати слідчого ОСОБА_5 призначити таку експертизу.
Керуючись ст.ст. 110, 220, 242, 244, 303, 305, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 - задоволити.
Постанову слідчого СВ Вінницького районного відділення поліції Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 від 04 лютого 2020 року про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0000868 від 31.08.2018 про призначення повторної комісійної судово-медичної експертизи в експертній установі Харківської області - скасувати.
Зобов"язати слідчого СВ Вінницького районного відділення поліції Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000868 від 31.08.2018 призначити повторну комісійну судово-медичну експертизу, проведення якої доручити Харківському обласному бюро судово-медичної експертизи.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: