Справа № 307/2000/19
Провадження № 1-кп/307/684/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2019 року Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого
судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4

ОСОБА_5

потерпілих ОСОБА_6

ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Тячів, кримінальне провадження за № 0000463, про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку та мешканку станиці Канівська, Краснодарського краю, росія, мешканки АДРЕСА_1 , громадянку України, із повною середньою освітою, не одружену, сезонного робітника, раніше не судиму та

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженку та мешканку АДРЕСА_2 , громадянку України, із повною середньою освітою, не одружену, працівника кафе «Піца прімо», раніше не судиму,

обох у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України,

В С Т А Н О В И В:
19.05.2019 р., о 07.15 год., ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_5 , умисно, таємно, з корисливих мотивів, увійшовши через незачинену на замок хвіртку на подвір`я будинку АДРЕСА_3 , викрали два велосипеди з написами «Olpran Ariane» та «Wheeler 26», які належать ОСОБА_6 та ОСОБА_7 чим завдали їм матеріальної шкоди на суму 1785 гривень та 1812 гривень відповідно.
Своїми діями обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вчинили злочин передбачений ст. 185 ч. 2 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб.
В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення визнали повністю. Пояснили, що 19.05.2019 р., після 07-ї години йшли по вулиці Головній у с. Руське Поле. Так як вони спізнювалися на роботу, то побачивши у дворі два велосипеди вирішили їх викрасти. Зайшовши на подвір`я через незачинену на замок хвіртку, взяли велосипеди та поїхали на них у м. Тячів. Наступного дня їх викликали працівники поліції і вони повернули велосипеди. У вчиненому розкаюються та просять їх суворо не карати.
Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 показали, що 19.05.2019 року вони на велосипедах приїхали до будинку АДРЕСА_3 і залишивши велосипеди у дворі, на автомобілі брата поїхали на кладовище. Коли повернулися велосипедів не було. Відразу повідомили поліцію. Претензій до обвинувачених не мають, просять їх суворо не карати та повернути велосипеди.
Розглянувши матеріали кримінального провадження суд приходить до висновку, що вина обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення доведена повністю.
Оскільки учасниками судового провадження не оспорюються фактичні обставини справи, обвинувачені правильно розуміють зміст вчиненого ними кримінального правопорушення, у суду відсутні сумніви у добровільності та істинності їхньої позиції, їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку суд, керуючись ст. справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації пок349 ч. 3 КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та обмежив вивчення фактичних обставин справи допитом обвинувачених та потерпілих, оглядом матеріалів справи, які характеризують особу обвинувачених та оглядом висновку органу пробації.
Таким чином, оцінивши показання обвинувачених та потерпілих, які вони дали вільно, без примусу та тиску, будучи ознайомленими із правилами ст. 349 КПК України, і які узгоджуються між собою та не суперечать обвинувальному акту, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вчинили кримінальне правопорушення передбачене ст. 185 ч. 2 КК України.
Обираючи обвинуваченим покарання суд враховує обставини, які його пом`якшують: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, характеризуються позитивно, молоді за віком, до кримінальної відповідальності притягуються вперше; обставини які обтяжують покарання відсутні.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" № 7 від 24.10.2003 р. з послідуючими змінами звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності,арання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. У п. 2 вказаної постанови зазначено, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом менш суворого - особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.
Враховуючи наведені пом`якшуючі обставини та відсутність обтяжуючих обставин, особу кожної з обвинувачених, тяжкість вчиненого ними кримінального правопорушення, висновок органу пробації, згідно якого ризик вчинення ними повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, а також прохання потерпілих не карати їх суворо, суд вважає за можливе призначити їм покарання у виді обмеження волі з іспитовим строком.
В обвинувальних актах зазначено що розмір витрат на залучення експерта для проведення експертиз під час досудового розслідування становить 1256.08 гривень.
Відповідно до ст. 118 КПК України до процесуальних витрат відносяться витрати пов`язані із залученням експерта, які згідно ст. 124 ч. 2 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку стягуються з обвинувачених солідарно на користь держави, тому суд прийшов до висновку про необхідність стягнення з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 витрат за проведення експертиз в дохід держави в сумі 1256.08 грв.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України суд,
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України і призначити їй покарання у виді обмеження волі на 1 (один) рік.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного їй покарання, якщо вона протягом 1 (одного) року не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї судом обов`язки.

Покласти на обвинувачену ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи або навчання.
ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України і призначити їй покарання у виді обмеження волі на 1 (один) рік.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного їй покарання, якщо вона протягом 1 (одного) року не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї судом обов`язки.

Покласти на обвинувачену ОСОБА_5 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з солідарно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь держави 1256 (одну тисячу двісті п`ятдесят шість) гривень 08 коп. за проведення експертизи.

Речові докази: велосипеди фірми «Olpran Ariane», який знаходиться у кімнаті речових доказів Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області, повернути ОСОБА_6 ; «Wheeler 26» який знаходиться у кімнаті речових доказів Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області, повернути ОСОБА_7 .

Запобіжний захід щодо обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не обирався.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.
Учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий ОСОБА_1