Лугинський районний суд Житомирської області
Справа № 281/610/19
Провадження по справі № 1-кп/281/17/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 квітня 2020 рокусмт Лугини

Лугинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

представника потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Лугинського районного суду Житомирської області кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000051 від 19.04.2019 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Глухова, Лугинського району, Житомирської області, українець, громадянин України, з базовою загальною середньою освітою, неодружений, не працює, раніше судимий 16.06.2018 року Луганським районним судом Житомирської області за ч. 1 ст. 125 КК України до штрафу в розмірі 510 грн., зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , депутатом не являється

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України,

ВСТАНОВИВ:
07 квітня 2019 року близько 02 год. 00 хв. ОСОБА_4 перебуваючи у громадському місці на перехресті вулиць Сергія Гуца та Базарної, поблизу кафе-бару «Камелот», який знаходиться по вул. Базарній, 17 в смт Лугини, Житомирської області грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, супроводжуючи свої дії особливою зухвалістю, вчинив хуліганські дії за таких обставин.

ОСОБА_4 07.04.2019 року близько 02 год. 00 хв. перебуваючи у громадському місці на перехресті вулиць Сергія Гуца та Базарної, поблизу кафе-бару «Камелот», який знаходиться по вул. Базарній, 17 в смт Лугини, Житомирської області, побачивши свою знайому ОСОБА_5 , яка рухалася в напрямку кафе-бару «Камелот» разом з ОСОБА_7 , з мотивів явної неповаги до суспільства, які виражалися в зневажливому ставленні до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, зневазі до оточуючих, що супроводжувалось особливою зухвалістю, яка виразилась в нахабному поводженні, в присутності інших осіб, розпочав голосно виражатися нецензурною лайкою в бік ОСОБА_5 , принижуючи її честь та гідність. Після чого ОСОБА_4 , продовжуючи свої хуліганські дії, наблизився до ОСОБА_5 та застосував до неї фізичне насильство, яке виразилося у нанесенні тілесних ушкоджень, а саме: схопив ОСОБА_5 за руки, жбурнув на землю та продовжував з силою притискати останню до землі, не даючи їй можливості піднятися, внаслідок чого згідно висновку експерта № 344 від 12.07.2019 року ОСОБА_5 , було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: синця на нижній повіці лівого ока; синця по правій боковій поверхні шиї в нижній її частині; чотирьох синців по передній поверхні середньої частини лівого плеча; чотирьох синців, що зливаються між собою по внутрішній поверхні середньої частини лівого плеча; синця по зовнішній поверхні лівого променево-зап`ястного суглоба; синця по задній поверхні верхньої частини правого передпліччя; синця по внутрішній поверхні верхньої частини правого передпліччя; двох подряпин по задній поверхні верхньої частини правого передпліччя; двох синців по зовнішній поверхні середньої та нижньої частин правого плеча. Дані тілесні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень Після того, як ОСОБА_5 вдалось піднятися на ноги, вона спробувала дістати телефон для того, щоб зателефонувати та покликати когось на допомогу, однак, ОСОБА_4 , діючи з хуліганських мотивів, вихопив мобільний телефон з рук останньої та жбурнув його об землю, внаслідок чого її мобільний телефон марки «IPhone 6S», було пошкоджено та спричинено останній матеріальну шкоду в сумі 6700 грн. 00 коп. У цей момент ОСОБА_7 з метою припинення хуліганських дій ОСОБА_4 , дістала мобільний телефон для виклику поліції, однак, ОСОБА_4 , діючи умисно, з мотивів явної неповаги до суспільства, які виражалися в зневажливому ставленні до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки підійшов до ОСОБА_7 та штовхнув її, в результаті чого вона впала. Після чого ОСОБА_4 , продовжуючи свої хуліганські дії, вирвав з її рук мобільний телефон марки «Meizu М6 note» вартістю 3000 грн. 00 коп. та пошкодив його, жбурнувши об землю, після чого ОСОБА_7 , дістала інший мобільний телефон марки «Meizu M5S» вартістю 2100 грн. 00 коп. та ОСОБА_4 , знову вихопив його та розбив, внаслідок чого спричинив потерплій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 5100 грн. 00 коп. На зауваження оточуючих та спроби припинити його протиправні дії ОСОБА_4 не реагував та продовжував грубо порушувати громадський порядок поки потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , не вдалося покинути місце події на таксі.

У судове засідання представник органу пробації не з`явився, про час і місце розгляду справи належним чином повідомлений. Причини неявки суду не повідомив, надіслав досудову доповідь щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч. 3 ст. 327 КПК України неприбуття в судове засідання представника уповноваженого органу з питань пробації, належним чином повідомленого про час і місце судового засідання, не перешкоджає судовому розгляду.

У судове засідання потерпіла ОСОБА_7 не з`явилася, про час і місце розгляду справи належним чином повідомлена. Надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності. Просить суд застосувати сувору міру покарання до обвинуваченого.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 та її представник ОСОБА_6 уточнили позовні вимоги цивільного позову та просили стягнути з обвинуваченого 2384 грн. 00 коп. на відшкодування матеріальної шкоди. Від позовних вимог про відшкодування моральної шкоди та витрат на правничу допомогу відмовилися, про що подали відповідні заяви. Просили суворо не карати обвинуваченого.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині за ч. 1 ст. 296 КК України, а саме: у хуліганстві, тобто у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, визнав у повному обсязі. Від дачі показів відмовився. Також, визнав пред`явлений до нього цивільний позов з уточненими позовними вимогами. В подальшому обвинувачений погодився давати покази.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочину, показавши, що 07.04.2019 року близько 02 год. 00 хв. перебуваючи у громадському місці на перехресті вулиць Сергія Гуца та Базарної, поблизу кафе-бару «Камелот» в смт Лугинах, голосно виражався нецензурною лайкою в бік ОСОБА_5 , принижуючи її честь та гідність. Після чого схопив ОСОБА_5 за руки, жбурнув на землю та продовжував з силою притискати її до землі, не даючи можливості піднятися. Коли потерпіла ОСОБА_5 спробувала дістати телефон для того, щоб зателефонувати та покликати когось на допомогу він вихопив мобільний телефон з її рук та жбурнув його об землю, Коли подруга ОСОБА_5 потерпіла ОСОБА_7 спробувала викликати поліцію та дістала мобільний телефон він підійшов до ОСОБА_7 , штовхнув її та вирвав з її рук мобільний телефон та розбив його, жбурнувши об землю, після чого ОСОБА_7 , дістала інший мобільний телефон який він знову вихватив та розбив.

Оскільки обвинувачений під час роз`яснення йому суті обвинувачення від дачі показів відмовився, суд дотримався повного порядку дослідження доказів і дійшов таких висновків.

Не зважаючи на повне визнання своєї винуватості вина обвинуваченого у вчиненні хуліганства підтверджена сукупністю й інших безпосередньо досліджених судом доказів, щодо допустимості та достовірності яких сумніви відсутні.

Так, як видно зі змісту заяви ОСОБА_5 від 19.04.2019 року вона просить притягнути до відповідальності ОСОБА_4 за те, що він 07.04.2019 року заподіяв їй тілесні пошкодження (а. с. 172).

Згідно зі змісту заяви ОСОБА_7 від 23.05.2019 року вона просить притягнути до відповідальності ОСОБА_4 за вчинення відносно неї 07.04.2019 року хуліганських дій (а. с. 174).

Відповідно до постанов слідчого від 19.05.2019 року та 23.05.2019 року ОСОБА_5 та ОСОБА_7 визнано потерпілими у даному кримінальному провадженні (а. с. 173, 175).

Зі змісту протоколу огляду місця події від 19 квітня 2019 року та ілюстрованих таблиць до нього встановлено, що місцем події є громадське місці на перехресті вулиць Сергія Гуца та Базарної, поблизу кафе-бару «Камелот», який знаходиться по вул. Базарній, 17 в смт Лугини, Житомирської області (а. с. 176-179).

Відповідно до заяв потерпілих від 25.05.2019 року вони добровільно надали органу досудового слідства свої мобільні телефони, а саме ОСОБА_5 надала телефон марки «iPhone 6S» та ОСОБА_7 надала телефони «Meizu M6 note», «Meizu M5S», для доручення їх в якості речових доказів та проведення з ними слідчих дій (а. с. 180, 186).

Зі змісту протоколів огляду предметів від 25.05.2019 року та ілюстрованих таблиць до них вбачається, що указані мобільні телефони перебувають в пошкодженому стані (а. с. 181-184, 187-191).

Постановами слідчого від 25.05.2019 року указані мобільні телефони визнано речовими доказами у кримінальному провадженні (а. с. 185, 192).

Згідно з висновком експерта № 344 від 12.07.2019 року у потерпілої ОСОБА_5 виявлені тілесні пошкодження у вигляді синця на нижній повіці лівого ока; синця по правій боковій поверхні шиї в нижній її частині; чотирьох синців по передній поверхні середньої частини лівого плеча; чотирьох синців, що зливаються між собою по внутрішній поверхні середньої частини лівого плеча; синця по зовнішній поверхні лівого променево-зап`ястного суглоба; синця по задній поверхні верхньої частини правого передпліччя; синця по внутрішній поверхні верхньої частини правого передпліччя; двох подряпин по задній поверхні верхньої частини правого передпліччя; двох синців по зовнішній поверхні середньої та нижньої частин правого плеча. Дані тілесні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (а. с. 193).

Відповідно до довідок вартості телефонів з урахуванням зносу станом на 07.04.2019 року становить: телефону «iPhone 6S» - 6700 грн.; телефону «Meizu M6 note» - 3000 грн.; телефону «Meizu M5S» - 2100 грн. Обвинувачений не заперечував оцінену вартість указаних телефонів (а. с. 194-196).

У судовому засіданні 14.04.2020 року прокурор відмовилася від допиту свідків зі сторони обвинувачення, інші учасники кримінального провадження погодились з прокурором та не наполягали на їх допиті. З огляду на вимоги ст. 22 КПК України, забезпечивши право прокурора на свободу в поданні ним суду своїх доказів, суд прийняв відмову прокурора від допиту свідків обвинувачення безпосередньо судом.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності в їх сукупності вважає їх достатніми для прийняття відповідного рішення по справі.

Суд вважає доведеним поза розумним сумнівом, що ОСОБА_4 вчинив злочин, а саме: грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.

Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 296 КК України, і вважає, що його вина у вчиненні даного злочину, а саме в грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю є доведеною у повному обсязі.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно зі ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, дані про особу винного, який раніше до кримінальної відповідальності притягався (відповідно до вимоги про судимість), за місцем проживання характеризується посередньо (характеристика № 166 від 23.04.2019 року), на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває (довідка Лугинської ЦРЛ Житомирської області № 391 від 29.05.2019 року), добровільне часткове відшкодування завданого збитку потерпілій ОСОБА_5 (заява представника потерпілої від 14.04.2020 року), позицію потерпілої ОСОБА_7 , відповідно до якої вона просить суворо покарати обвинуваченого (заява потерпілої від 04.11.2019 року), позицію потерпілої ОСОБА_5 , відповідно до якої вона просить суворо не карати обвинуваченого.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 КПК України суд приймає до відома досудову доповідь про обвинуваченого у кримінальному проваджені складену Лугинським районним сектором (з питань пробації) Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України, згідно якої ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства обвинуваченого оцінюється як високий, виправлення обвинуваченого не можливе без позбавлення волі.

Таким чином, обставиною, яка пом`якшуює покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає часткове відшкодування шкоди потерпілій ОСОБА_5 .

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, є рецидив злочинів.

Враховуючи усі вищевикладені обставини суд вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_4 повинно бути призначене у межах санкції ч. 1 ст. 296 КК України.

У судовому засіданні прокурор у повній мірі підтримала обвинувачення, викладене стосовно ОСОБА_4 в обвинувальному акті, просила визнати його винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у виді арешту строком 1 місяць.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, врахувавши думку учасників судового розгляду, обираючи один з альтернативних видів покарань, передбачених ч. 1 ст. 296 КК України, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді арешту на строк 1 (один) місяць. Обставин, при наявності яких арешт не застосовується, передбачених ч. 3 ст. 60 КК України, в судовому засідання не встановлено. Таке покарання, за глибоким переконанням суду, буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів, буде відповідати цілям покарання.

Щодо цивільного позову потерпілої ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування майнової та моральної шкоди, отриманої внаслідок кримінального правопорушення, суд зазначає наступне.

Ухвалою суду від 27.08.2019 року вказаний цивільний позов прийнятий до розгляду, визнано потерпілу ОСОБА_5 цивільним позивачем, а обвинуваченого ОСОБА_4 цивільним відповідачем.

У ході розгляду справи потерпіла ОСОБА_5 подала заяву про зменшення розміру позовних вимог та просила стягнути з ОСОБА_4 на її користь на відшкодування майнової шкоди 2384 грн. Від вимоги про стягнення моральної шкоди відмовилася.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У судовому засіданні ОСОБА_4 цивільний позов із уточненими позовними вимогами визнав.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до абзацу 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

За таких обставин справи, цивільний позов підлягає задоволенню. З ОСОБА_4 підлягає стягненню на користь ОСОБА_5 2384 грн. на відшкодування майнової шкоди.

Процесуальні витрати у вказаному кримінальному провадженні відсутні.

Питання по речовим доказам вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі ч. 1 ст. 296 КК України, керуючись ст. 374 - 376 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, та призначити йому покарання у виді арешту на строк 1 (один) місяць.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 відраховувати з моменту фактичного затримання та приведення вироку до виконання.

Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 2384 (дві тисячі триста вісімдесят чотири) гривні 00 копійок на відшкодування майнової шкоди.

Речові докази:

-пошкоджені мобільні телефони марки «Meizu M6 note» і «Meizu M5S», які належать ОСОБА_7 та зберігаються в КЗРД Лугинського ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області, за адресою: смт Лугини, вул. С. Гуца, 5а, повернути ОСОБА_7 ;

-пошкоджений мобільний телефон марки «iPhone 6S», який належить ОСОБА_5 та зберігається в КЗРД Лугинського ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області, за адресою: смт Лугини, вул. С. Гуца, 5а, повернути ОСОБА_5 .

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду через Лугинський районний суд Житомирської області протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили через 30 (тридцять) днів з моменту його проголошення за умови, якщо на нього не буде подано апеляційну скаргу.

Копію вироку негайно вручити ОСОБА_4 та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1