Провадження № 274/2912/20
ВИРОК Провадження № 1-кп/0274/528/20

І м е н е м У к р а ї н и
29.05.20 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання . . . . . . . . ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 274/2912/20 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Стара Гута Хмільницького району Вінницької області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, зі слів має малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , до засудження працював неофіційно, проживаючого та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 19.09.01 Березанським міським судом Київської області за ст.ст. 185 ч. 3, 71 КК України на 6 років позбавлення волі; 2) 03.07.13 Гребінківським районним судом Полтавської області за ст.ст. 190 ч. 2, 75, 76 КК України на 3 роки позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки; 3) 29.01.15 Попільнянським районним судом Житомирської області за ст.ст. 185 ч. 2, 190 ч. 2, 70, 71 КК України на 3 роки 9 місяців позбавлення волі; 4) 31.03.17 Ірпінським міським судом Київської області за ст.ст. 390 ч. 2, 71 КК України на 1 рік 3 місяці позбавлення волі; 5) 23.01.19 Березанським міським судом Київської області за ч. 2 ст. 185 КК України на 2 роки обмеження волі, відповідно до ухвали Березанського міського суду Київської області від 05.09.19 направлений до місця відбування покарання у порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі,

за ч. 2 ст. 390 КК України,

за участі прокурора . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_4

обвинуваченого . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 відповідно до вироку Березанського міського суду Київської області від 23 січня 2019 року з 09 січня 2020 року відбував покарання у виді обмеження волі в державній установі «Бердичівський виправний центр (№ 108)», яка знаходиться за адресою: Житомирська область, м. Бердичів, вул. Низгірецька, 2.

Наказом начальника державної установи «Бердичівський виправний центр (№ 108)» (далі БВЦ-108) від 16 квітня 2020 року за № 79 засудженому ОСОБА_3 надано дозвіл на короткочасний виїзд за межі виправного центру з 13 год. 40 хв. 16 квітня 2020 року і до закінчення курсу стаціонарного лікування у хірургічному відділенні Комунального некомерційного підприємства «Бердичівська міська лікарня» Бердичівської міської ради, розташованого по вул. Здоров`я, 1 у м. Бердичеві Житомирської області.

При цьому 16 квітня 2020 року під підпис ОСОБА_3 попереджений про кримінальну відповідальність, передбачену ч. 2 ст. 390 КК України, за неповернення до місця відбування покарання після закінчення строку даного короткочасного виїзду. Також під підпис йому роз`яснено правила поведінки, передбачені пунктами 16, 17, 18, 19, 20 «Інструкції про порядок надання засудженим короткочасних виїздів за межі установ виконання покарань», затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22.11.2011 за №3361/5 та про термін перебування в короткочасному виїзді з 16 квітня 2020 року до закінчення курсу стаціонарного лікування.

Погодившись з умовами короткочасного виїзду, 16 квітня 2020 року о 13 год. 40 хв. ОСОБА_3 вибув з державної установи «Бердичівський виправний центр (№108)» та поступив на стаціонарне лікування до хірургічного відділення Комунального некомерційного підприємства «Бердичівська міська лікарня» Бердичівської міської ради.

Однак 19 квітня 2020 року о 10 год. 00 хв. ОСОБА_3 , будучи обізнаним з правилами поведінки під час короткочасного виїзду та попередженим про кримінальну відповідальність за ст. 390 КК України, умисно самовільно залишив будівлю Комунального некомерційного підприємства «Бердичівська міська лікарня» Бердичівської міської ради та направився за межі м. Бердичева. При цьому до державної установи «Бердичівський виправний центр (№ 108)» для подальшого відбування покарання у вигляді обмеження волі упродовж доби він не повернувся та про причину неповернення адміністрацію виправного центру не повідомив.

Кримінальна відповідальність за злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 визнається винуватим, передбачена ч. 2 ст. 390 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, вказав, що фактичні обставини, зазначені у обвинувальному акті, відповідають дійсності. Обвинувачений показав, що він був засудженим до покарання у виді обмеження волі. Затримали його для етапування у місця обмеження волі 19.11.19. По прибутті у Бердичівський виправний центр йому довели правила поведінки засуджених, попередили про кримінальну відповідальність, в тому числі за ст. 390 КК України. На ОСОБА_5 у 2020 році він потрапив у лікарню з гострою шлунковою інфекцією. Побув у лікарні 3-4 дні і самовільно залишив її. При цьому у виправний центр не повернувся, а сів на таксі, доїхав до ОСОБА_6 , там сів на поїзд, доїхав до ОСОБА_7 , звідки направився до співмешканки в селище Глеваха. Скоїв злочин, так як хотів побачити рідню, зараз розуміє, що зробив неправильно. У співмешканки його вже чекали співробітники установи, повернули у виправний центр, а потім обрали запобіжний захід у виді тримання під вартою. Вину визнає, у скоєному кається, просить суворо не карати.

Крім повного визнання вини обвинуваченим, його винуватість також підтверджується сукупністю й інших зібраних та досліджених у судовому засіданні доказів:

*копією вироку Березанського міського суду Київської області від 23.01.19, згідно з яким ОСОБА_3 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки (т. 1, а.п. 73-74);

*даними копії розписки ОСОБА_3 від 09.01.20 про ознайомлення з вимогами КВК України, КПК України та КК України, в тому числі з положеннями ст. 390 КК України (т. 1, а.п. 40);

*даними копії висновку про дозвіл на короткостроковий виїзд засудженого від 16.04.20, відповідно до якого начальник БВЦ № 108 вважає можливим дозволити засудженому ОСОБА_3 короткостроковий виїзд у зв`язку з лікуванням в хірургічному відділенні Бердичівської ЦМЛ з 13.40 16.04.20 до закінчення курсу стаціонарного лікування (т. 1, а.п. 52);

*даними копії наказу начальника БВЦ № 108 № 79 від 16.04.20 про надання ОСОБА_3 короткострокового виїзду за межі виправного центру у зв`язку з лікуванням в хірургічному відділенні Бердичівської ЦМЛ з 13.40 16.04.20. До виправного центру засудженому прибути по закінченню курсу стаціонарного лікування (т. 1, а.п. 51);

*даними копії розписки ОСОБА_3 від 16.04.20 про те, що йому доведено до відома правила поведінки під час короткострокової відпустки, він попереджений про кримінальну відповідальність за неповернення до місця відбування покарання після закінчення строку короткострокової відпустки (т. 1, а.п. 39);

*даними корінця посвідчення № 79 від 16.04.20 про надання ОСОБА_3 короткострокового виїзду за межі установи до хірургічного відділення Бердичівської центральної міської лікарні, відповідно до якого ОСОБА_3 вибув з центру 16.04.20, але не прибув (т. 1, а.п. 58, 68);

*даними копії рапорту чергового помічника начальника установи ДУ "Бердичівський виправний центр (№ 108) від 16.04.20, в якому останній доповів, що 16 квітня 2020 року о 13 год. 40 хв. засудженого ОСОБА_3 було госпіталізовано до Бердичівської ЦМЛ з діагнозом ентероколіт (т. 1, а.п. 48);

*даними протоколу огляду місця події від 20.04.20 з фототаблицею до нього, під час якого зафіксовано відсутність ОСОБА_3 в палаті хірургічного відділення Бердичівської ЦМЛ (т. 1, а.п. 10-11);

*даними протоколу огляду місця події від 20.04.20 з фототаблицею до нього, під час якого зафіксовано відсутність ОСОБА_3 в житловій кімнаті житлового корпусу БВЦ-108 (т. 1, а.п. 12-16);

*даними спецповідомлення № 5- від 19.04.20 з додатком від 20.04.20, відповідно до яких начальник Бердичівського виправного центру (№ 108) повідомляє, що 19.04.20 о 19.30 до чергової частини надійшов телефонний дзвінок завідувача хірургічного відділення Бердичівської ЦМЛ про те, що засуджений ОСОБА_3 , який перебував на стаціонарному лікуванні відсутній у палаті певний проміжок часу. Встановити місцезнаходження засудженого "по гарячих слідах не вдалось можливим. 20.07.19 близько 09 години в телефонному режимі отримано повідомлення від співробітників центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про те, що засудженого ОСОБА_3 було затримано в смт. Глеваха Київської області. Засудженого було повернути до виправного центру 20.04.20 о 18 год. 50 хв. (т. 1, а.п. 37-38, 59-60).

За клопотанням прокурора, проти задоволення якого не заперечили інші учасники судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

Оцінивши наведені докази в їхній сукупності, суд вважає винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 доведеною та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 390 КК України, як неповернення до місця відбування покарання особи, яка відбуває покарання у виді обмеження волі та якій було дозволено короткочасний виїзд, після закінчення строку виїзду.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає: щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому, суд визнає: рецидив злочинів.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд керується загальними засадами призначення покарання, визначеними у ст. 65 КК України, і враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують його покарання.

Відповідно до ст. 12 ч.ч. 2, 3 КК України злочин, передбачений ч. 2 ст. 390 КК України, є злочином невеликої тяжкості.

Обвинувачений раніше судимий, за місцем відбування покарання за незначний проміжок часу характеризувався в цілому позитивно, мав одне заохочення, стягнень не мав.

З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше неодноразово судимий, раніше відбував покарання у виді позбавлення волі, в тому числі за ст. 390 КК України, знову вчинив злочин, пов`язаний із уникненням від відбування покарання у виді обмеження волі, при чому уникав цього покарання протягом тривалого часу до прибуття у місця відбування і скоїв злочин, відбувши лише три місяці у виправному центрі, подальше відбуття покарання у виді обмеження волі не змінить умов і режиму такого покарання, тобто не усуне причини та умови скоєння злочину, суд приходить висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства неможливе. І лише враховуючи визнання вини обвинуваченим, його щире каяття, в цілому позитивну характеристику, суд приходить висновку про можливість призначення ОСОБА_3 строку покарання на мінімальний строк, встановлений в санкції ч. 2 ст. 390 КК України. Остаточне покарання обвинуваченому відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України суд призначає за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, призначеного за вироком Березанського міського суду Київської області від 23 січня 2019 року.

На думку суду саме призначене покарання є необхідним й достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.

Цивільний позов у провадженні не подано.

Дані про процесуальні витрати матеріали провадження не містять.

Підстав для зміни чи скасування обраного щодо обвинуваченого запобіжного заходу, враховуючи особу обвинуваченого і його процесуальну поведінку, що передувала скоєнню злочину, а саме те, що ОСОБА_3 протягом чималого проміжку часу уникав відбування покарання у виді обмеження волі, приймаючи до уваги призначене покарання, до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Керуючись статтями 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 390 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 01 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України остаточне покарання ОСОБА_3 суд призначає за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, призначеного за вироком Березанського міського суду Київської області від 23 січня 2019 року, та призначає ОСОБА_3 до відбуття 01 (один) рік 06 (шість) місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування призначеного покарання ОСОБА_3 обчислювати з 29 травня 2020 року.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченого ОСОБА_3 залишити попередній - тримання під вартою, але не довше ніж на два місця з дня ухвалення вироку.

Зарахувати ОСОБА_3 у строк покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 23.04.20 до 28.05.20 з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок протягом тридцяти днів з дня проголошення може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учаснику, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддя ОСОБА_1