Справа №549/411/18
Провадження №1-кп/549/9/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2019 року Чорнухинський районний суд Полтавської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Чорнухи матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000123 від 14.07.2018 року за обвинувальним актом відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, народився в с.Нова Діброва Чорнухинського району Полтавської області, проживає в АДРЕСА_1 , неодруженого, не працюючого, освіта загальна середня, маючого на утриманні двох малолітніх та одну неповнолітню дитину, перебуваючого на військовому обліку, раніше судимого Чорнухинським районним судом Полтавської області за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 гривень,

за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_6 11.07.2018 року близько 22 години, знаходячись у господарстві ОСОБА_8 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , виявив біля будинку велосипед жовтого кольору. В подальшому ОСОБА_6 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, переконавшись, що власника господарства ОСОБА_8 вдома не має та за ним ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, таємно викрав велосипед чоловічого типу, невідомої марки, жовтого кольору, належний ОСОБА_8 . Викраденим велосипедом ОСОБА_6 розпорядився на власний розсуд.

ОСОБА_6 заподіяв матеріальну шкоду потрепілому ОСОБА_8 в розмірі 572,00 грн.

Своїми вищевказаними умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна(крадіжці), вчиненому повторно, ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 185 КК України визнав повністю, в скоєному розкаявся та на підставі статті 63 Конституції України відмовився від надання показань.

Потерпілий ОСОБА_8 на день розгляду в судовому засіданні кримінального провадження № 0000123 помер, що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №8 (а.с.73).

Згідно товарознавчої експертизи №1233 від 19.07.2018 року вартість викраденого велосипеда становить 572,00 грн.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 572,00 грн.

Враховуючи те, що учасниками судового процесу не оспорювались фактичні обставини справи і судом встановлено, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позицій, а тому вислухавши думку учасників судового розгляду та роз`яснивши їм положення ст 349 КПК України, суд визнає недоцільними дослідження інших доказів по справі.

Аналізуючи зібрані матеріали в їх сукупності суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 доведена повністю.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчинення нових злочинів як засудженим так і іншими особами. Для досягнення мети покарання суд керується принципами індивідуалізації та справедливості покарання. Цілі покарання запобігання і попередження вважаються характеристиками кримінально-правових санкцій (рішення ЄСПЛ «Езех і Коннорс проти Сполученого Королівства»).

Вимога додержуватись справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у ст.10 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст.6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод 1950 року. Зазначені міжнародні акти, згідно ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п.3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 вид та міру покарання у відповідності до ст. 65 КК України суд враховує, ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини скоєння злочину, досудову доповідь районного сектору пробації, особу обвинуваченого, що характеризується посередньо, його вік, та стан здоров`я, на обліку у лікаря психіатра, фтізіатра, терапевта та лікаря нарколога не перебуває, відповідно до акту судово-психіатричної експертизи №187 від 23.04.2019 будь-яким хронічним психічним захворюванням, недоумством не страждає і не перебуває в стані тимчасового розладу психічної діяльності, має на утриманні трьох дітей, раніше судимого.

Згідно ст. 66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 є визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 відповідно до ст. 67 КК України - відсутні.

Обвинувачений здоровий, працездатний, не потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Беручи до уваги те, що наведений злочин вчинений ОСОБА_6 до постановлення вироку Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 07 серпня 2018 року, остаточне покарання йому слід призначити за правилами ч. 4 ст. 70 КК України із застосуванням принципу поглинення призначених покарань за злочини, які є тотожними.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні за проведення судово-товарознавчої експертизи становлять 572,00 грн.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.349 , 370 - 380 КПК України, суд, -

засудив:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді 2 (два ) роки 6( шість) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_6 покарання шляхом поглинення призначеного покарання за вказаний злочин, більш суворим покаранням, призначеного за вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 07 серпня 2018 року, остаточно визначивши ОСОБА_6 покарання у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки, поклавши згідно з п.п.1, 2, ч.1 та п.2 ч.2 ст.76 КК України наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом пробації.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати в кримінальному провадженні за проведення судово-товарознавчої експертизи №1233 від 19.07.2018, що становлять 572 (п`ятсот сімдесят дві) гривні 00 копійок.

Після набрання вироком законної сили велосипед повернути власнику і дозволити використовувати на власний розсуд.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду через Чорнухинський районний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду у відповідності з вимогами ст. 394 ч.2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст.349 КПК України .

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому та його захиснику.

Суддя