Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/4058/20
Провадження № 1-кс/711/4058/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2020 року м. Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань - ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором відділу управління прокуратури Черкаської області ОСОБА_7 , що винесене у кримінальному провадженні № 0000029, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.01.2020, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Полтавської області, Лохвицького району, с. Гиряві Ісківці, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням, за погодженням прокурора першого відділу управління прокуратури Черкаської області ОСОБА_7 , що винесене у кримінальному провадженні № 0000029, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.01.2020, в якому просить застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання зазначено, що 07.05.2020 близько 16 годин 34 хвилин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи умисно, незаконно, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, що охороняють здоров`я населення України, незаконно, у порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, збув, а саме, - продав ОСОБА_8 , якому працівниками поліції доручено проведення оперативної закупки психотропної речовини у ОСОБА_5 , за грошові кошти у сумі 150 грн., пакет полімерного матеріалу з порошкоподібною речовиною, яка згідно з висновком експерта № 2/970 від 12.05.2020 у своєму складі містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, маса якого (у перерахунку на амфетамін-основу) складає 0,127 грам.

Він же, 09.06.2020, близько 14 години 55 хвилин, діючи умисно, незаконно, повторно збув, а саме продав ОСОБА_9 , якому працівниками поліції доручено проведення оперативної закупки психотропної речовини у ОСОБА_5 за грошові кошти у сумі 150 грн., пакет з полімерного матеріалу із порошкоподібною речовиною рожевого кольору, яка згідно з висновком експерта № 2/1158 від 10.06.2020 містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, маса якого (у перерахунку на амфетамін-основу) складає 0,17 грам.

Також, цього ж дня, близько 15 години 18 хвилин, ОСОБА_5 затримано у порядку ст. 208 КПК України та у присутності понятих у ході проведення особистого обшуку під футболкою виявлено полімерну колбу чорного кольору в якій знаходились 4 пакети з полімерного матеріалу із порошкоподібною речовиною рожевого кольору, зовні схожою на психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, та грошові кошти, з яких 150 грн. заздалегідь ідентифіковані грошові кошти, які залучались для проведення оперативної закупки психотропної речовини у ОСОБА_5 . Вказану речовину ОСОБА_5 умисно, незаконно, з корисливих мотивів зберігав з метою подальшого збуту.

10.06.2020 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України - незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також збут психотропних речовин, вчинений повторно.

Ініціатор клопотання також вказує, що причетність ОСОБА_5 до вчинення даного кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

Протоколом огляду та помітки грошей від 07.05.2020;

Протокол огляду покупця та вручення грошей від 07.05.2020;

Протоколом видачі предметів 07.05.2020;

Висновок експерта № 2/970;

Протоколом огляду та помітки грошей від 09.06.2020;

Протокол огляду покупця та вручення грошей від 09.06.2020;

Протоколом видачі предметів 09.06.2020;

Висновок експерта № 2/1158;

Протокол затримання ОСОБА_5 ;

До того ж, у матеріалах даного кримінального провадження достатньо підстав підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме, незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також збут психотропних речовин, вчинений повторно.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу до ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам з його боку переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім цього, враховуючи те, що на даний час не встановлено вичерпного кола осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення, перебуваючи на волі підозрюваний матиме можливість спілкуватися з особами, можливо причетними до вчиненого ним злочину, які на даний час слідством не встановлені, чим також буде перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Беручи до уваги наведене вище, а також те, що ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, за який згідно з ч. 2 ст. 307 КК України передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком від шести до десяти років, а тому, на думку слідчого, є достатньо підстав спрогнозувати можливу негативну поведінку підозрюваного, що обумовлює необхідність його ізоляції. Також, аналізуючи те, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, з корисливих мотивів та перебуваючи на волі, може продовжувати злочинну діяльність і при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу неможливо запобігти вказаним ризикам, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 зазначив, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину (2 події), санкція за який передбачена від 6 до 10 років позбавлення волі. Причетність ОСОБА_5 до вчинення даного кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами. Підозра є обґрунтованою. Метою застосування запобіжного заходу до ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам з його боку переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення. До того ж, просив врахувати ту обставину, що ОСОБА_5 уже притягувався до кримінальної відповідальності за ст. 309 КК України, у лютому 2020 року відносно нього направлено обвинувальний акт в суд, що свідчить про стійкий і системний характер його неправомірних діянь. Таким чином, просив застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб. Разом з тим, при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу неможливо запобігти вказаним ризикам, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

У судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 повністю підтримала доводи прокурора та просила задовольнити її клопотання у повному обсязі. Зазначила, що підозрюваний раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічного злочину. Крім того, зможе впливати на свідків незаконним способом, спілкуватися з іншими особами, які причетні до вчиненого злочину; на даний час ще не всі речові докази вилучені, які матимуть знчення до цього кримінального провадження.

У судовому засіданні захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 заперечував проти внесеного клопотання, оскільки вважає підозру необґрунтованою. Також зазначив, що слідчим жодним чином не обгрунтоване клопотання щодо застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. У клопотанні тільки перераховані ризики, але не наведено будь-якого обгрунтування, вони жодним чином не підтверджені. Тяжкість злочину не може слугувати підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу. Просив врахувати те, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання, має міцні соціальні зв`язки, проживає разом із співмешканкою. Таким чином, просив відмовити у задоволенні даного клопотання та застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою або ж тримання під вартою, але з можливістю внесення застави.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 підтримав доводи свого захисника та додатково пояснив, що він не переховувався від органу досудового розслідування. Оголошена підозра є необґрунтованою. При здійсненні затримання, працівниками поліції були суттєво порушені його права. Просив відмовити у задоволенні вказаного клопотання та застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою домашній арешт або ж тримання під вартою але з можливістю внесення застави. Просив врахувати ту обставину, що він офіційно ніде не працює, але заробляє певні кошти на підробітках. Кошти для внесення застави він має; не є особою з інвалідністю, неповнолітніх дітей на утриманні не має.

Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у розгляді клопотання, показання свідка, перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження № 0000029 від 23.01.2020, у рамках якого було подане клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав:

клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК України.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою і підставою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя вважає, що слідчим та прокурором наведені, у відповідності до ст.ст.177-178 КПК України, мета та підстави застосування запобіжного заходу, а також, враховані обставини, які повинні враховуватися при обранні запобіжного заходу.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що наявна обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто незаконного придбання, зберігання з метою збуту, а також збут психотропних речовин, вчинений повторно, покарання за яке передбачає можливість позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

При цьому, надаючи оцінку обґрунтованості підозри, варто звернути увагу, що згідно практики Європейського суду з прав людини термін «обґрунтована підозра» у скоєнні кримінального правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому, тлумачення поняття «обґрунтованості» залежить від усіх обставин справи (рішення від 22.10.1997 у справі «Ердагоз проти Туреччини», № 21890/93, §51; рішення від 30.08.1990 у справі «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», серія A № 182, § 32).

Аналіз змісту наданих слідчому судді доказів, з огляду на їх вагомість та взаємозв`язок, свідчить, що обставини, з якими пов`язана подія кримінального правопорушення у своїй сукупності свідчать про об`єктивність обґрунтованості підозри на даній стадії досудового розслідування.

В обґрунтування клопотання прокурор посилався на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, які з огляду на встановлені у судовому засіданні обставини, є доведеними та обґрунтованими.

Цілком обґрунтованими є доводи прокурора та слідчого щодо наявності ризику переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, за який відповідно до ч. 2 ст. 307 КК України передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком від шести до десяти років, а тому є достатньо підстав спрогнозувати можливу негативну поведінку підозрюваного, що обумовлює необхідність його ізоляції.

Крім того, обґрунтованими є доводи прокурора щодо наявності ризику незаконного впливу на свідків, враховуючи те, що на даний час органом досудового розслідування не встановлено вичерпного кола осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення, а перебуваючи на волі підозрюваний матиме можливість спілкуватися з особами, можливо причетними до вчиненого ним злочину, які на даний час слідством не встановлені, чим також буде перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Об`єктивними є і доводи слідчого та прокурора щодо наявності ризику перешкоджання підозрюваним кримінальному провадженню, оскільки останній не має стабільних доходів (з його слів, офіційно ніде не працює), що обумовлює необхідність пошуку місця роботи, внаслідок чого існує ймовірність залишення підозрюваним місця свого проживання, що ускладнюватиме прийняття ним участі у проведенні слідчих дій. До того ж, аналізуючи те, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, з корисливих мотивів, а тому перебуваючи на волі, може продовжувати злочинну діяльність.

Таким чином, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 тяжкого злочину, за який, відповідно до ч. 2 ст. 307 КК України, передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком від шести до десяти років, та наявність зазначених вище ризиків надають підстави для обрання йому запобіжного заходу.

Варто зауважити, що тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Обставини, на які посилається сторона захисту про наявність міцних соціальних зв`язків, не знайшли свого підтвердження.

У судовому засіданні встановлено, що підозрюваний має зареєстроване місце проживання, неодружений, офіційно не працевлаштований, не має стабільних доходів, на теперішній час підозрюється у вчиненні тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин або прекурсорів. Крім того, за даними вимоги УІАП ГУНП від 10.06.2020р., він раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчиненні аналогічного злочину і був засуджений Черкаським районним судом Черкаської області за ст. 309 ч.1 КК України до штрафу в розмірі 850грн. (вирок набрав законної сили 03.01.2020р.). До того ж, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, відсутність постійного місця роботи, свідчать про відсутність гарантій належної правомірної поведінки підозрюваного та необхідність застосування до нього суттєвих заходів процесуального примусу.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що задля забезпечення виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків та запобігання, встановленим у судовому засіданні ризикам, передбаченим п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, є неможливим застосування до нього таких запобіжних заходів як особисте зобов`язання, порука чи домашній арешт.

Так, враховуючи майновий стан підозрюваного та особливості події кримінального правопорушення (місце, спосіб, засоби вчинення, участь у його вчиненні, тощо), вбачається, що особисте зобов`язання не забезпечить достатніх гарантій належної його процесуальної поведінки, оскільки його поведінка свідчить про нездатність самостійно додержуватись встановлених норм правопорядку та свідоме їх ігнорування.

Особиста порука не може бути застосована до підозрюваного, оскільки до слідчого судді не надійшло звернень від осіб, які заслуговують на довіру, про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, відповідно до ст.194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування, чи в суд на першу про те вимогу.

Домашній арешт не може бути застосований з огляду на те, що застосування такого запобіжного заходу не забезпечить гарантування усунення ризику спілкування підозрюваного з особами, можливо причетними до вчиненого ним злочину, які на даний час слідством не встановлені, що має особливо важливе значення у даному випадку на цій стадії досудового розслідування, а також можливості вчинення інших протиправних діянь. При цьому, слід звернути увагу, що особливості події кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , свідчать, що ступінь ризику продовження протиправної поведінки підозрюваного, створює істотну загрозу іншим членам суспільства. Обставини події свідчать про наявність з його боку недостатньої відповідальності до загрози настання певних наслідків, що обумовлює необхідність тимчасової ізоляції підозрюваного від інших членів суспільства.

За таких обставин, беручи до уваги стан здоров`я підозрюваного (відсутні дані, що він не може утримуватися в арештному домі), особливості його життєдіяльності, вагомість доказів на підтвердження обґрунтованості підозри на даній стадії досудового розслідування, обставини кримінального правопорушення (спосіб, місце, час вчинення, тяжкість наслідків, тощо), ступінь суспільної небезпечності, які несуть у собі злочинні діяння у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин або прекурсорів, слідчий суддя вважає, що єдиним запобіжним заходом, спроможним досягнути мети його застосування у кримінальному провадженні № 0000029 від 23.01.2020, є тримання під вартою.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Визначаючи можливість визначення в якості альтернативи попередньому ув`язненню такого запобіжного заходу, як застава варто зауважити, що вид запобіжного заходу, який необхідно застосовувати до підозрюваного, не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних обставин, які можуть підтверджувати існування таких ризиків, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і встановлених в судовому засіданні, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність, що передбачає недопущення ув`язнення особи до засудження її компетентним судом, тобто постановлення обвинувального вироку (пп. «а» п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

У даному випадку неможливість застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою обумовлюється об`єктивними причинами неможливості усунення негативного впливу ризиків неналежної поведінки підозрюваного. Натомість застосування попереднього ув`язнення має здійснюватись із дотриманням принципу верховенства права, який застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 2 ст. 8 КПК України).

У своїй практиці ЄСПЛ зазначив, що автоматична відмова у заставі в силу закону, без будь-якого судового контролю, несумісна з гарантіями статті 5 § 3 Конвенції (рішення у справі «Пірузян проти Вірменії», §105; «S.B.C. проти Сполученого Королівства», §§ 23-24). Прецедентне право Конвенції сформулювало чотири базових причини для відмови у звільненні під заставу: а) ризик того, що підсудний не з`явиться в судове засідання; б) ризик того, що підсудний вживатиме заходів для запобігання відправленню правосуддя; в) скоїть інші правопорушення; г) стане причиною порушення громадського порядку (рішення у справах «Тирон проти Румунії», §37; «Смирнова проти Росії», § 59; «Пірузян проти Вірменії», § 94).

Отже, оцінюючи потреби досудового розслідування по даному кримінальному провадженню у контексті засад верховенства права та недопущення дискримінаційного поводження з особою, беручи до уваги гарантії невідворотності кримінальної відповідальності за вчинення злочину та презумпцію невинуватості і забезпечення доведеності вини, з огляду на обставини кримінального провадження та ступінь обґрунтованості підозри, слідчий суддя приходить до висновку, що у даному випадку безальтернативне тримання під вартою підозрюваного не відповідає засадам розумності і пропорційності застосування запобіжного заходу, а також не забезпечує справедливої рівноваги між публічним інтересом демократичного суспільства та необхідністю поважати право на свободу.

Таким чином, у даному випадку об`єктивним є потреба у визначенні підозрюваному застави, як альтернативного заходу попередньому ув`язненню. Визначаючи розмір застави слідчий суддя враховує, що її розмір покликаний, у першу чергу, - забезпечити явку підозрюваного до відповідних державних органів під час здійснення кримінального провадження та належного виконання ним своїх процесуальних обов`язків. Беручи до уваги відомості про особу підозрюваного, його майновий стан, особливості життєдіяльності, а також обставини кримінального правопорушення і ступінь тяжкості його наслідків, об`єктивним є визначення застави на рівні 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 126120 (сто двадцять шість тисяч сто двадцять) грн. 00 коп., оскільки застава у меншому розмірі не здатна забезпечити усунення ризику негативної поведінки підозрюваного. При цьому, задля досягнення дієвості запобігання ризикам негативного впливу підозрюваного на хід досудового розслідування, у разі внесення застави необхідним є покладання на нього обов`язків, передбачених п. 2, 3 ч. 5 ст.194 КПК України.

Визначаючи строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу варто звернути увагу, що у даному випадку тривалість застосування попереднього ув`язнення на період часу у 60 діб, тобто у межах строку досудового розслідування, є виправданою, внаслідок особливостей способів доказування та отримання доказів для з`ясування всіх обставин кримінального провадження. Таким чином, виправданим є застосування запобіжного заходу у період до 09.08.2020 включно.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 202 КПК України слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , - задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів, тобто до 09 серпня 2020 року включно.

Визначити заставу в розмірі 60-ти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 126120 (сто двадцять шість тисяч сто двадцять) грн. 00коп., у разі внесення якої звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти.

Роз`яснити підозрюваному, що він або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, вказаному в ухвалі.

У випадку внесення підозрюваним або заставодавцем застави, покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

-прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду/слідчого судді;

-не виїжджати за межі Черкаської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та реєстрації.

Роз`яснити, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Роз?яснити, що обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 КПК України, покладені на підозрюваного на строк до 09.08.2020 включно. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Строк дії ухвали визначити до 09.08.2020 включно.

Копію ухвали негайно вручити підозрюваному, його захиснику, слідчому, прокурору, направити у ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» МЮУ та/або ІТТ м. Черкаси.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п?яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1