Справа № 404/914/20
Номер провадження 1-кс/404/268/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2020 року Слідчий суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда ОСОБА_1 з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника підозрюваного-адвоката ОСОБА_5 , підозрюваної ОСОБА_6 , розглянувши в приміщенні суду в місті Кропивницькому клопотання слідчого СВ Кропивницького РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_7 , погодженого з прокурором Кіровоградської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою по кримінальному провадженню 0000101 стосовно:

ОСОБА_6 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Уютне, Сакського району, Автономної Республіки Крим, українки, громадянки України, офіційно не працевлаштованої, з середньою освітою, не заміжньої, без утриманців, зареєстрованої в с. Козирівка, Новгородківського району, Кіровоградської області та фактично проживаючої в АДРЕСА_1 , відповідно до ст. 89 КК України вважається такою, що судимостей не має,

підозрюваної в цьому кримінальному провадженні за 1 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Кропивницького РВП ГУНП в Кіровоградській області, за погодженням з прокурором Кіровоградської місцевої прокуратури, звернувся до слідчого судді Кіровського районного суду міста Кіровограда з клопотанням, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_6 , якій 11.02.2020 року пред`явлено повідомлення про підозру у тому, що вона 09.02.2020 року приблизно о 23-00 год., перебуваючи за місцем свого проживання в приміщенні будинку по АДРЕСА_1 , нанесла потерпілій ОСОБА_8 один удар ножем в спину, в результаті чого потерпіла, відповідно до довідки КНП «Кіровоградська обласна лікарня КОР» від 10.02.2020 року, отримала тілесне ушкодження у вигляді колото-різаної рани грудної клітини зліва.

Слідчий з прокурором заявлені у клопотанні вимоги підтримали.

ОСОБА_6 і її захисник заперечують щодо запропонованого слідчим виду запобіжного заходу-тримання під вартою, наполягають на застосуванні відносно підозрюваної менш суворого запобіжного заходу, такий як домашній арешт в період доби.

Згідно практики Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Ионкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення. Внесене на розгляд слідчого судді клопотання, відповідає як вимогам ст.184 КПК України, так і практиці застосування рішень Європейського суду, оскільки протоколи: огляду місця події, допиту потерпілої та свідків, довідка з лікарні містять достатньо даних про наявність обґрунтованої підозри стосовно ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 121 КК України.

У перші дні, тобто на початковій стадії досудового розслідування з об`єктивних причин не можна дати остаточну оцінку належності, допустимості доказів та кваліфікуючим ознакам, а також з точки зору їх достатності. Перелічені обставини з`ясовує суд, тому твердження сторони захисту про оспорювання кваліфікації дій підозрюваної, не є предметом дослідження. При вирішенні цього клопотання достатньо встановити наявність обґрунтованості пред`явленої підозри, що було виконано слідчим з прокурором.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Так, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років. (п.4 ч. 2 ст.183 КПК України).

Злочин, в якому пред`явлено особі повідомлення про підозру є: умисним, тяжким. Об`єктом посягання є найвищі соціальні цінності: недоторканість життя та здоров`я людини. Підозрювана вину визнає, усвідомлює суспільну небезпеку інкримінованих їй дій, надала першу медичну допомогу, одразу викликала швидку медичну допомогу, відшкодувала шкоду.

Разом з цим, відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Якщо при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставин, передбачених пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання. (ч.4 ст.194 КПК України)

Додержуючись вимог частин 1 та 2 ст. 22 та ст. 26 КПК України, клопотання вирішено в межах заявлених вимог, доводів і долучених до клопотання доказів, у зв`язку із чим переконаний у необхідності забезпечення ОСОБА_6 гарантованого їй права на свободу, згідно якого ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом. (ст.29 Конституції України). Відповідно до ч.1 ст.12 КПК України, під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах, передбачених цим Кодексом.

Дійсно, прокурор довів сукупність: обґрунтованої підозри разом з існуванням ризиків передбачених ст.177 КПК України, але не вказав переконливих доводів та не долучив беззастережних доказів недостатності застосування менш суворих видів заходів для запобігання ризику або ризикам зазначеним у клопотанні.

Так, ОСОБА_6 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 121 КК України. Разом з тим, сторона обвинувачення не надала доказів умисного переховування та реальних ризиків невиконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків. Доводи слідчого ґрунтуються лише на припущеннях, тому не використовуються при доказуванні. Таким чином, не існує законних передумов стверджувати, про ризик ухилення. Навпаки, дії підозрюваної свідчать про її прагнення об`єктивно дослідити докази, бажанні допомогти слідству, крім того ОСОБА_6 оплачує лікування потерпілої.

Додержуючись правил ч. 1 ст. 178 КПК України, був врахований працездатний вік ОСОБА_6 , а також створені нею міцні соціальні зв`язки, відсутність судимостей, наявність родини. Матеріали клопотання не містять доказів про намір ухилитись від явки до слідчого. Підозрювана сприяє слідству, суспільну небезпеку усвідомлює, опікується потерпілою, запевняє у недопущенні у майбутньому вчинення аналогічних кримінальних правопорушень. Сама підозрювана вину визнає повністю, обіцяє виконувати всі покладені на неї процесуальні обов`язки. Не зафіксовано спроб підозрюваної змінити місце її реєстраційного обліку, проживання, роботи чи переховуватись від слідства. Стверджує про неухильне виконання у майбутньому покладених на неї процесуальних обов`язків підозрюваної. Запевняє, що буде з`являтись для проведення слідчих дій з її участю. Заперечує можливість зміни нею місця постійного проживання. Наполягає про відсутність підстав та мотивів для продовження або вчинення злочину. Ознаки протиправної поведінки нею припинено, всі речові докази вилучено.

Не існує ризику вчинення підозрюваною нового злочину. На поліцію покладається обов`язок ефективно організувати та забезпечити умови неухильного виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, пов`язаних з виконанням застосованого щодо підозрюваної виду запобіжного заходу. Завдяки чому орган досудового розслідування зможе попередити ризик можливого вчинення нового злочину. Застосування менш суворого заходу забезпечення та контроль з боку органу поліції здатні попередити існуючі ризики. Перебільшеним є звернення слідчого з клопотанням про застосування найсуворішого виду запобіжного заходу.

З урахуванням можливих наслідків процесуального вирішення цього кримінального провадження, ступеню суспільної небезпеки та особи підозрюваної, разового характеру інкримінованої події, обґрунтовано вважаю, що на час проведення досудового розслідування ОСОБА_6 достатньо застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням її під вартою, застосувавши останній тримання під домашнім арештом. Саме такий вид запобіжного заходу в достатній мірі забезпечить виконання підозрюваною її процесуальних обов`язків, забезпечить реалізацію прав на працю, можливість контролювати її дії з боку правоохоронних органів. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) зазначено: що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Згідно ч.ч. 1, 2 та 6 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у злочині, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. ОСОБА_6 , як правомірний користувач, погодилась на безперешкодний доступ працівниками поліції до житла, що перебуває у її фактичному володінні.

За правилами ст. 36, 40 КПК України, на прокурора та слідчого покладається обов`язок організувати проведення своєчасного ефективно досудового розслідування. Орган досудового розслідування мав достатньо часу і процесуальну можливість на відшукання, процесуальну фіксацію та забезпечення збереження доказів, а також допит свідків, проведення слідчих експериментів. При необхідності зможе зміни анкетних данні очевидців, з метою запобігання впливу на очевидців та їх родичів, відтак не доведено існування підстав стверджувати про існування ризиків вчинення підозрюваною дії, передбачених частиною першою ст. 177 КПК України.

Застосований слідчим суддею запобіжний захід у виді домашнього арешту співмірний з особою підозрюваної та обставинами пред`явленої їй підозри, буде запобігати ризикам, зазначеним в п. п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, та забезпечить виконання покладених на підозрювану процесуальних обов`язків.

10.02.2020 року ОСОБА_6 фактично була затримана, з цього часу у неї виник процесуальний статус підозрюваної. Дія застосованого запобіжного заходу у виді домашнього арешту в певний період доби, не може перевищувати наявного строку досудового розслідування - два місяці з моменту виникнення статусу підозрюваної, з покладенням на ОСОБА_6 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. 193-196 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Кропивницького РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу в виді тримання під вартою, відмовити.

Застосувати підозрюваній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання її під домашнім арештом у певний період доби строком на 58 днів.

Початок строку дії ухвали про застосування ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання її під домашнім арештом в певний період доби, рахувати з моменту проголошення цієї ухвали, тобто з 13 лютого 2020 року.

Застосований ОСОБА_6 запобіжний захід в виді домашнього арешту в певний період доби припиняє свою дію 10 квітня 2020 року.

У період дії запобіжного заходу покласти на підозрювану ОСОБА_6 такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

- заборонити залишати місце постійного проживання: домоволодіння АДРЕСА_2 в період з 19 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин;

- надавати можливість працівникам органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного з`являтись за місцем її проживання в домоволодіння АДРЕСА_2 та вимагати від неї пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт ( паспорти ) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утриматись від спілкування зі свідками/потерпілою у даному кримінальному проваджені, за винятком їх участі в процесуальних діях;

- при слідуванні за викликом до правоохоронних органів або суду і поверненні під домашній арешт не відвідувати магазини, кіоски, громадські розважальні заклади;

- носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити підозрюваній правила користування пристроєм, техніку безпеки поводження з ним та наслідки його зняття або неправомірного втручання в його роботу з метою ухилення від контролю. Відмова від носіння засобу електронного контролю, умисне зняття, пошкодження або інше втручання в його роботу з метою ухилення від контролю, а рівно намагання вчинити зазначені дії є невиконанням обов`язків, покладених судом на підозрювану.

Підозрювану ОСОБА_6 негайно звільнити з-під варти із зали суду.

У разі невиконання покладених на підозрювану вище наведених обов`язків до неї може бути застосований більш суворий запобіжний захід. Контроль за виконанням ухвали покласти на начальника відділу поліції, за місцем проживання підозрюваної.

Копію ухвали вручити підозрюваній, слідчому для виконання та постановления на облік ОСОБА_6 і здійснення за нею контролю. Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1