Справа № 350/2144/19
Провадження № 1-кп/350/193/2019
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2019 року селище Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в селищі Рожнятів кримінальне провадження № 0000385 від 06 грудня 2019 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки селища Перегінське Рожнятівського району Івано-Франківської області, жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, не працюючої, одруженої, раніше не судимої, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що 06 грудня 2019 року, близько 15 год. 30 хв., перебуваючи в гостях у свого знайомого ОСОБА_5 на АДРЕСА_1 , помітивши на поличці дерев`яної етажерки грошові кошти, переконавшись в тому, що за її діями ніхто не спостерігає, діючи з корисливого мотиву, таємно, з корисливих спонукань, викрала 400 гривень, чим спричинила потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вказану суму.

Умисні дії ОСОБА_3 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України.

Під час досудового розслідування, 11 грудня 2019 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_3 , була укладена угода про примирення, за умовами якої обвинувачена ОСОБА_3 в повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй органом досудового розслідування злочині за обставин, викладених в обвинувальному акті, щиро розкаялася, добровільно відшкодувала завдані потерпілому ОСОБА_5 збитки. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинна понести за вчинений злочин, а саме: за ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 підтримала угоду, повністю визнала свою вину у вчиненому злочині, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, щиро розкаялася та пояснила, що вона повністю розуміє права, надані їй законом, наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки невиконання угоди, характер обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винуватою, вид покарання, який буде застосовано до неї у разі затвердження угоди судом, укладення угоди є добровільним, а тому просить затвердити угоду, так як реально може виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Потерпілий ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні підтримавши угоду, пояснив, що з обвинуваченою примирився, обвинувачена ОСОБА_3 щиро розкаялася, шкода завдана злочином відшкодована повністю шляхом повернення йому грошових коштів. Він повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, а тому просить таку затвердити.

Прокурор в судовому засіданні просив затвердити угоду, оскільки вона відповідає вимогам закону та інтересам суспільства.

Розглядаючи в порядку ч. 2 ст. 474, ч. 5 ст. 474 КПК України питання про можливість затвердження угоди про примирення суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до положень ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Так, злочин, у вчиненні якого обвинувачена ОСОБА_3 визнала себе винною, відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченою ОСОБА_3 , її вина у вчиненому злочині, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, підтверджується зібраними по справі доказами, дійсність та достовірність яких учасниками судового розгляду не оспорюється.

Враховуючи наведене, суд вважає, що угоду про примирення слід затвердити з тих підстав, що така відповідає вимогам ст. 471 КПК України, обвинувачена в підготовчому судовому засіданні визнала себе винуватою за ч. 1 ст. 185 КК України та просила затвердити вказану угоду. Крім того, ОСОБА_3 роз`яснено вимоги статей 473, 394, 424, ч. 4, ч. 5, ч .6, ч. 7 ст. 474, ст. 476 КПК України, ст. 389-1 КК України. Суд прийшов до переконання, що обвинувачена реально може виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Разом з тим, суд встановив, що укладення угоди є добровільним, визначений в угоді вид покарання передбачений санкцією статті, за якою кваліфіковано злочин, вчинений ОСОБА_3 .

Угода про примирення відповідає вимогам ч. 3 ст. 469, ст. 471 КПК України. Підстав для відмови у затвердженні угоди про примирення суд не вбачає.

Цивільний позов у справі не заявлений.

Питання про речові докази слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, 374, 469, 471, 474, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення від 11 грудня 2019 року укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000385 від 06 грудня 2019 року.

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити їй узгоджене сторонами покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речові докази: дві банкноти номіналом 200 гривень зразка 2014 та 2017 року, із серійними номерами УЕ 492873 та ЕГ 3579318, які знаходяться на зберіганні у ОСОБА_5 - повернути за належністю останньому.

Вирок суду може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Івано-Франківського апеляційного суду через Рожнятівський районний суд протягом тридцяти днів з часу його проголошення.

Суддя ОСОБА_1