Дата документу 06.07.2020
Справа № 334/660/18
Провадження № 1-кп/334/146/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 липня 2020 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя кримінальне провадження №0004613 від 17.10.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, офіційно не працюючого, маючого середньо освіту, не одруженого, який не має на утриманні неповнолітніх дітей, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,
ВСТАНОВИВ:
17 жовтня 2017 року, приблизно о 00 годиш 30 хвилин, ОСОБА_4 , маючи умисел на заволодіння чужим майном з корисливих мотивів, знаходячись у приміщенні кафе «Шашлична хата», розташованого за адресою м. Запоріжжя, вул.. Дніпровське шосе, буд.14, де в ході вживання алкогольних напоїв разом із своїми товаришами, а саме ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , скориставшись довірою ОСОБА_5 до нього, під приводом здійснення дзвінка попрохав у останнього мобільний телефон "Fly FS509" у корпусі чорного кольору. Потерпілий ОСОБА_5 не підозрюючи злочинних намірів ОСОБА_4 , довіряючи останньому, передав вказаний телефон "Fly FS509 у корпусі чорного кольору, вартістю 1450 грн. IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , в якому знаходилась сім карта оператора «Лайфсел» вартістю 50 гривень.
Після чого, ОСОБА_4 , заволодівши майном ОСОБА_5 вийшов із приміщення кафе, імітуючи дзвінок, щоб ніхто не запідозрив його злочинні наміри, й скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, виключив та сховав мобільний телефон «Fly FS509» у корпусі чорного кольору у кишеню своєї куртки, після чого поїхав з місця вчинення злочину.
Далі продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 збув майно потерпілого ОСОБА_5 , а виручені кошти витратив на власний розсуд, в результаті чого, завдав матеріального збитку потерпілому ОСОБА_5 на суму 1500 гривень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в скоєному кримінальному правопорушенні, яке йому інкримінують, визнав у повному обсязі, та підтвердив, обставини, викладені в обвинувальному акті, та щиро розкаявся в скоєному.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінивши докази по справі у сукупності при встановлених обставинах, суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.1 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, відношення самого обвинуваченого до вчиненого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України, скоєний ОСОБА_4 злочин за ч.1 ст.190 КК України відносяться до злочину невеликої тяжкості.
ОСОБА_4 в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, має постійне місце проживання, не одружений, офіційно не працевлаштований, на диспансерному обліку в психіатричному та наркологічному диспансерах не перебуває, свою вину в вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, в скоєному щиросердно розкаявся.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням вчиненого та відомостей про особу ОСОБА_4 його відношення до скоєного, суд вважає, що необхідним й достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження нових злочинів є покарання у виді громадських робіт, які полягають у виконанні засудженим у вільний від роботи чи навчання час безоплатних суспільно корисних робіт, вид яких визначають органи місцевого самоврядування, у межах, установлених у санкції ч. 1 ст.190 КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст..368-371, 373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.190 КК України та призначити йому покарання у вигляді громадських робіт строком 200 годин.

Громадські роботи відбуваються не більш як чотири години на день.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти діб з дня його проголошення через Ленінський районний суд м. Запоріжжя.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1