Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

09 червня 2020 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівне кримінальне провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000903 від 18 вересня 2019 року за апеляційною скаргою прокурора Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на вирок Сарненського районного суду Рівненської області від 05 лютого 2020 року

стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою загальною освітою, неодруженого, раніше неодноразово судимого, востаннє вироком Сарненського районного суду Рівненської області від 24 квітня 2018 року за ч.3 ст.185, на підставі ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки,
обвинуваченого за ст. 391 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Сарненського районного суду Рівненської області від 05 лютого 2020 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.391 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ч.1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Сарненського районного суду Рівненської області від 24 квітня 2018 року, визначивши ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 2 місяці.
Строк відбуття покарання ОСОБА_7 ухвалено обчислювати з моменту набрання цим вироком законної сили.
За вироком суду ОСОБА_7 , відбуваючи покарання в Державній установі «Катеринівська виправна колонія (№ 46)» у с. Катеринівка Сарненського району Рівненської області, систематично порушував порядок та умови відбуття покарання, за що неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності, в тому числі, поміщався до дисциплінарного ізолятору (ДІЗО) та переводився до приміщення камерного типу (ПКТ).
Так, на підставі ухвали Сарненського районного суду Рівненської області від 05.04.2019 року за постановою начальника Державної установи «Катеринівська виправна колонія (№ 46)» засудженого ОСОБА_7 було переведено в приміщення камерного типу строком на три місяці за порушення режиму утримання, а саме в зв`язку із тим, що 24 лютого 2019 року останній був відсутній під час проведення вечірньої поіменної перевірки наявності засуджених відділення СПС № 2 та був виявлений у відділенні СПС № 6 ДУ «Катеринівська ВК (№ 46)», в якому не проживає.
По відбуттю вказаного дисциплінарного стягнення ОСОБА_7 , який 27 квітня 2019 року був попереджений про кримінальну відповідальність за ст.391 КК України, 02 жовтня 2019 року, приблизно о 09 год., в службовому кабінеті начальника відділення СПС № 5, будучи повідомленим, що згідно затвердженого графіка чергувань засуджених відділення СПС № 5, відповідно до вимого ч. 5 ст. 118 Кримінально-виконавчого кодексу України, він є черговим по прибиранню жилих та підсобних приміщень відділення, а також прилеглої локальної дільниці відділення СПС № 5, будучи забезпечений в повному обсязі, одягненим за сезоном, взутим, нагодованим згідно норм та за станом здоров`я маючи можливість виконувати законні вимоги адміністрації колонії щодо проведення дорученої роботи, в категоричній формі відмовився виконати вказану йому роботу по прибиранню кімнати відпочинку без поважних причин.
Крім цього, 02 жовтня 2019 року, приблизно 09 год. 15 хв., засудженому ОСОБА_7 , представниками установи було повторно запропоновано приступити до прибирання кімнати відпочинку, однак останній знову, в категоричній формі, відмовився виконувати дану роботу без будь-яких поважних на те причин.
В подальшому, 02 жовтня 2019 року, приблизно о 09 год. 25 хв., в службовому кабінеті начальника Державної установи «Катеринівська виправна колонія (№46)», що розташований в охоронній зоні Державної установи «Катеринівська виправна колонія (№46)» в с. Катеринівка Сарненського району Рівненської області, засудженому ОСОБА_7 , повторно, начальником установи доведено, що згідно затвердженого ним графіка чергувань засуджених відділення СПС № 5 від 30.09.2019, відповідно до вимого ч. 5 ст. 118 Кримінально-виконавчого кодексу України, він є черговим по прибиранню жилих та підсобних приміщень відділення, а також прилеглої локальної дільниці відділення СПС № 5 установи. В той же час засудженому ОСОБА_7 начальником Державної установи «Катеринівська виправна колонія (№46)» було неодноразово, наполегливо запропоновано приступити до виконання робіт з благоустрою установи, а саме провести прибирання кімнати відпочинку відділення СПС № 5 Державної установи «Катеринівська виправна колонія (№46)». Однак, засуджений ОСОБА_7 будучи забезпечений в повному обсязі необхідним інвентарем, одягненим за сезоном, взутим, нагодованим згідно норм та за станом здоров`я маючи можливість виконувати законні вимоги адміністрації колонії щодо проведення дорученої роботи, в категоричній формі відмовився виконати вказану йому роботу по прибиранню кімнати відпочинку без поважних на те причин та будь-яких пояснень цього приводу не надав.
Своїми діями ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ст.391 КК України злісну непокору законним вимогам адміністрації установи виконання покарань особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу.
В поданій апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи вирок суду з приводу фактичних обставин, вірності кваліфікації дій обвинуваченого, доведеності його вини у вчиненні інкримінованого злочину, покликається на його незаконність та вважає, що вирок підлягає зміні у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, оскільки судом не вірно застосовано ст. 71 КК України при призначенні покарань за сукупністю злочину.
Зазначає, що початок строку відбування покарання ОСОБА_7 за вироком Сарненського районного суду Рівненської області від 24 квітня 2018 року 10 жовтня 2017 року, а кінець 15 серпня 2021 року. Тобто, на момент розгляду кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_7 за ст. 391 КК України (станом на 05 лютого 2020 року) невідбута частина покарання за вироком від 24 квітня 2018 року становила 1 рік 6 місяців 10 днів.
Прокурор вказує, що суд вірно вирішив та призначив обвинуваченому за новий злочин за ст. 391 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік. Також судом, на думку прокурора, вірно зазначено про часткове приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за вироком від 24 квітня 2018 року, однак його невідбута частина судом визначена невірно, і як наслідок, остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 2 місяці, оскільки, навіть за умови повного складання невідбутої частини покарання за попереднім вироком та призначеного покарання за новий злочин, остаточне покарання повинно було б бути визначене у виді 2 років 6 місяців 10 днів позбавлення волі.
Просить вирок Сарненського районного суду Рівненської області від 05 лютого 2020 року стосовно ОСОБА_7 в частині призначеного покарання змінити. Призначити ОСОБА_7 за ст.391 КК України покарання у виді 1 року позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Сарненського районного суду Рівненської області від 24 квітня 2018 року, визначивши ОСОБА_7 остаточну міру покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки. Строк відбування покарання рахувати з моменту проголошення вироку. У решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши вирок суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення з таких підстав.

У відповідності до ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що розгляд даного провадження судом першої інстанції проводився в порядку ч.3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 та кваліфікації дій останнього за ст. 391 КК України, як злісна непокора законним вимогам адміністрації установи виконання покарань особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу, як і розмір призначеного судом покарання за інкримінований злочин в виді 1 року позбавлення волі, в апеляційній скарзі не оскаржується.
Разом з тим, доводи апеляційної скарги прокурора щодо неправильного судом першої інстанції застосування закону України про кримінальну відповідальність, зокрема, ст. 71 КК України, та як наслідок, призначення остаточного покарання більше ніж передбачене та могло бути призначене ОСОБА_7 , знаходять своє підтвердження.
Частиною 1 ст. 71 КК України, передбачено, що у разі, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Так, в оскаржуваному вироку суд першої інстанції, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, до покарання, призначеного за цим вироком частково приєднав невідбуту частину покарання за вироком Сарненського районного суду Рівненської області від 24 квітня 2018 року, визначивши ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 2 місяці.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 , будучи раніше судимим і відбуваючи покарання в ДУ «Катеринівська виправна колонія (№ 46)» за вироком Сарненського районного суду Рівненської області від 24 квітня 2018 року у виді позбавлення волі на строк 4 роки, до повного відбуття покарання за цим вироком вчинив новий злочин, передбачений ст. 391 КК України.
Початок строку відбування покарання за вироком Сарненського районного суду Рівненської області від 24 квітня 2018 року 10 жовтня 2017 року, кінець 15 серпня 2021 року.
Тобто, на момент розгляду кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_7 за ст. 391 КК України (станом на 05 лютого 2020 року) невідбута частина покарання за вироком від 24 квітня 2018 року становила 1 рік 6 місяців 10 днів.
Суд вказані обставини залишив поза увагою, невірно встановивши невідбуту частину покарання ОСОБА_7 за попереднім вироком та застосовуючи принцип часткового приєднання до покарання за оскаржуваним вироком (1 рік позбавлення волі) невідбутої частини покарання за попереднім вироком (1 рік 6 місяців 10 днів), який не оспорююється прокурором в апеляційній скарзі та в судовому засіданні апеляційної інстанції (принцип), неправильно визначив остаточне покарання (4 роки 2 місяці позбавлення волі), що є підставою для зміни вироку.
Враховуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги прокурора та необхідність зміни вироку суду в частині остаточно призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, відповідно до п.4 ч.1 ст.409 КПК України на підставі п.4 ч.1 ст.408 КПК України.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 408, 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Сарненського районного суду Рівненської області від 05 лютого 2020 року стосовно ОСОБА_7 за ст. 391 КК України в частині остаточно призначеного покарання змінити.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за вироком Сарненського районного суду Рівненської області від 05 лютого 2020 року частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Сарненського районного суду Рівненської області від 24 квітня 2018 року, визначивши ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.
У решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, ? в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3