Справа №: 630/647/17
У Х В А Л А
іменем України
03 лютого 2020 року м. Люботин

Люботинський міський суд Харківської області

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Люботин, Харківської області скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Люботинського ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 від 02 грудня 2019 року про закриття кримінального провадження № 0000902,внесеного до ЄРДР 17 листопада 2017 року, за ознаками ч.1 ст. 190 КК України

в с т а н о в и в:
ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на постанову слідчого Люботинського ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 від 02 грудня 2019 року про закриття кримінального провадження № 0000902, внесеного до ЄРДР 17 листопада 2017 року, за ознаками ч.1 ст. 190 КК України .

Заявник зазначає, що він 14 січня 2020 року поштою отримав постанову слідчого про закриття провадження № 80000902 від 02 грудня 2019 року, з якою він не згоден та вважає її необґрунтованою.

ОСОБА_3 просить скасувати постанову слідчого про закриття провадження року та поновити кримінальне провадження.

В судовому засіданні скаржник доводи, викладені в скарзі підтримав та просив вимоги скарги задовольнити.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали кримінального провадження та вивчивши скаргу, вважає постанову такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав.

ОСОБА_3 зазначає, що слідчим не було проведено досудове розслідування належним чином, не розглянуто подані ним клопотання, не вивчені речові докази, не встановлено коло осіб, причетних до злочину, не допитані свідки, не виконані всі вказівки прокурора. Обставини, що були викладені скаржником в заяві про злочин, слідством не перевірені.

Прокурор та слідчий до суду не з`явилися причини їх неявки слідчому судді не відомі, В силу ч.3 ст.306 КПК України, відсутність слідчого чи прокурора, рішення дії, чи бездіяльність яких оскаржується не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення скаржника про наявність підстав для задоволення скарги, дослідивши матеріали скарги, кримінального провадження № 0000902 від 17 листопада 2017 року прихожу до наступного.

Відповідно до норм ст.303 КПК України законодавець передбачив виключний перелік рішень та дій слідчого і прокурора, які можуть бути оскарженні на стадії досудового розслідування в тому числі і рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

У відповідності до п.3 ч.1 ст.303 КПК України рішення слідчого про закриття кримінального провадження на досудовому розслідуванні може бути оскаржене заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Скаржник є потерпілим у вищевказаному кримінальному провадженні, тобто належним носієм права на оскарження постанови слідчого про закриття вказаного кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчиненні дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Постановою слідчого Люботинського відділення поліції Харківського відділу Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_4 від 02 грудня 2019 року закрито кримінальне провадження № 0000902 від 17 листопада 2017 року, за ознаками ч.1 ст. 190 КК України. Слідчий суддя, визнає пропущений строк звернення до суду зі скаргою на цю постанову таким, що пропущений з поважних причин, оскільки вказану постанову скаржник отримав 14.01.2019 року.

З матеріалів кримінального провадження № 0000902 від 17 листопада 2017 року вбачається, що дане кримінальне провадження перебувало у проваджені СВ Люботинського відділення поліції Харківського відділу ГУ НП в Харківській області. Відомості до ЄРДР були внесені на підставі ухвали суду , правова кваліфікація за ч.1 ст.190 КК України.

За результатами досудового розслідування 02 грудня 2019 року слідчим СВ Люботинського відділення поліції Харківського відділу ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення ч.1 ст.190 КК України.

З оскаржуваної постанови вбачається, що в ході проведення досудового розслідування слідчим встановлено, що до ОСОБА_3 в червні 2017 року звернувся ОСОБА_5 з усною домовленістю про виконання будівельних робіт в будинку останнього. ОСОБА_3 разом з ОСОБА_6 виконували якісно роботу, коли вони звернулися до господаря з проханням розрахуватися за частину виконаних робіт, той відмовився. ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , не отримавши кошти, залишили об`єкт та поїхали додому. ОСОБА_5 під різними приводами відмовлявся сплатити за виконані роботи, в його будинку залишилися інструменти, які належать ОСОБА_3 . Як зазначав ОСОБА_5 він постійно надавав аванси ОСОБА_3 , коли він робив зауваження ОСОБА_3 з приводу якості роботи та поведінки, той реагував агресивно, на пропозицію підрахувати загальну вартість виконаних робіт відмовився.

В обґрунтування підстави закриття кримінального провадження слідчим зазначено, що під час проведення досудового розслідування встановлено відсутність в діянні складу кримінального правопорушення ч.1 ст.190 КК України.

Однак, з постанови не вбачається, на підставі яких саме доказів слідчим було зроблено такий висновок і які слідчі дії проведено для встановлення вказаних обставин.

Слідчий в постанові зазначив лише описову частину об`єктивної та суб`єктивної сторони статті 190 КК України без оцінки та взаємозв`язку з вказаною заявником подією.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права; законність; рівність перед законом і судом; повага до людської гідності; доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів , а також у доведенні перед судом їх переконливості; безпосередність дослідження показань, речей і документів; забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). За загальним правилом, визначеним в ч.1 ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

Відповідно до ч.2 ст.91 КПК України доказування підлягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема , в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу ( ст.. 110 КПК України).

На слідчого суддю, відповідно до норм КПК України, покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить постанова висновки слідчого щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.

Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Згідно ст.284 КПК України передбачено підстави до закриття кримінального провадження.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.

Постанова прокурора та слідчого про закриття провадження у кримінальній справі повинна бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Законність закриття провадження та відповідного рішення (постанови) буде зумовлюватися тим, що воно:

винесене компетентним органом чи особою своєчасно,

йому передувало проведення здійснених відповідно до закону процесуальних дій, які призвели до встановлення обставин, за наявності яких може бути винесено це рішення;

правильно застосовано кримінальний закон України

рішення має своїм вираженням установлену законом процесуальну форму й містить необхідні реквізити.

За сенсом ч.5 ст.110 КПК України обґрунтованість рішення (постанови), яке прийняли прокурор та слідчий, повинна знайти вираження в його мотивуванні.

Мотивування постанови про закриття кримінального провадження виражається в детальному викладенні тих обставин, які є підставами до закриття розслідування та наведення необхідних доказів, що підтверджують наявність таких підстав.

Як вбачається з вищезазначеної постанови про закриття кримінального провадження слідчий послався, що під час проведення досудового розслідування встановлено відсутність в діянні складу кримінального правопорушення ч.1 ст.190 КК України, однак не обґрунтував на підставі яких зібраних в ході досудового розслідування доказах були зроблені такі висновки, а також, необґрунтовано про відсутність необхідності проведення інших слідчих дій .

Таким чином, висновки слідчого про закриття кримінального провадження ґрунтуються на неповному та поверхневому досудовому розслідуванні, а постанова про закриття кримінального провадження винесено передчасно.

Керуючись ст.303,306,307,309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Люботинського ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 від 02 грудня 2019 року про закриття кримінального провадження № 0000902,внесеного до ЄРДР 17 листопада 2017 року, за ознаками ч.1 ст. 190 КК України задовольнити.

Скасувати Постанову слідчого СВ Люботинського ВП Харківського ВП ГУНП України в Харківській області ОСОБА_4 від 02 грудня 2019 року про закриття кримінального провадження № 0000902 від 17 листопада 2017 року

Ухвала в порядку ст.309 КПК України оскарженню не підлягає.

Суддя (підпис)ОСОБА_1