Справа № 357/9727/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.01.2020 м. Біла Церква

Колегія суддів Білоцерківського міськрайонного суду Київської області:

у складі головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 міста Біла Церква Київської області, кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 05.01.2005 Білоцерківським міським судом Київської області за ст. ст.185 ч.3, 75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на три роки;

2) 17.05.2012 Білоцерківський міським судом за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді штрафу 1020 гривень;

3) 19.09.2012 Білоцерківським міським судом Київської області за ст.ст. 309 ч.2, 185 ч.1, 263 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, з середньою освітою, працюючого вантажником у ФОП ОСОБА_7 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 396 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Біла Церква, Київської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого:

1) 23.08.2012 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ст.185 ч.1 до покарання у вигляді громадських робіт 120 годин;

2) 05.07.2013 Кагарлицьким районним судом Київської області за ч. 2 ст.289, ч.3 ст.185, ч.1 ст.198 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 396 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області: ОСОБА_9 ,

потерпіла: ОСОБА_10 ,

представник потерпілої: ОСОБА_11 ,

захисники - адвокати: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

обвинувачені: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_15 ,

У С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.
Судом визнано доведеним, що 30.03.2017 приблизно о 14.00 год. ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_8 вживали алкогольні напої на галявині, яка розташована на відстані близько 590 метрів у західному напрямку від території ДП «Київоблстандартметрологія», за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Січневий прорив, 84. В цей час до останніх підійшов раніше їм знайомий ОСОБА_16 , який також приєднався до них та почав разом з останніми вживати спиртні напої.

В той же день, приблизно о 16.00 год. знаходячись у вищевказаному місці, під час вживання спиртних напоїв між потерпілим ОСОБА_16 з одного боку та ОСОБА_8 з іншого боку, виник конфлікт на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, щодо побутових питань, що супроводжувався образами та нецензурною лайкою в бік одне одного.

В цей час у ОСОБА_8 виник умисел спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_16 знаходячись у вищевказаному місці, під час вживання спиртних напоїв між потерпілим ОСОБА_16 з одного боку та ОСОБА_8 з іншого боку, виник конфлікт, в ході якого на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин. Реалізуючи та усвідомлюючи протиправність своїх дій та передбачаючи суспільнонебезпечні наслідки своїх дій, з метою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_16 , ОСОБА_8 умисно наніс не менше 30 ударів руками та ногами по голові та тілу ОСОБА_16 .
Своїми протиправними діями, ОСОБА_8 заподіяв ОСОБА_16 тілесні ушкодження у виді переломів ребер справа та зліва, що відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, перелом коронки 2 зуба зліва на верхній щелепі та крововилив у м`які тканини ясен в ділянці перелому, синці та садна голови, крововиливи у м`які покриви голови, крововилив у склеру лівого ока, синці на грудях, синці на правому та лівому передпліччях, синці на правій та лівій кистях, синці та садно в ділянці крила правої здухвинної кістки, крововилив в м`які тканини воріт печінки, крововилив у навколониркову клітковину правої нирки, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, рана волосяної частини голови лобної області, рана ділянки правої брови, рани на верхній та нижній губі та крововиливи на вищеописаних ділянках, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, рана лівої вискової області, рана верхньої повіки лівого ока, рани основних фаланг 2 і 3 пальців прямої кисті, рана лівого променезап`ясткового суглоба, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Після того, як ОСОБА_8 заподіяв тілесні ушкодження ОСОБА_16 від яких останній упав на землю, та знаходився у безпомічному стані, у ОСОБА_5 в подальшому на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з мотивів помсти виник умисел на протиправне позбавлення ОСОБА_16 життя.

Реалізовуючи свій злочинний умисел ОСОБА_5 , умисно, з метою протиправного заподіяння смерті ОСОБА_16 , передбачаючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання наслідків у вигляді смерті останнього діставши пасок зі своїх штанів накинув на шию потерпілого ОСОБА_16 , кінці ременя перекинув собі через плече та почав тягнути за кінці ременя здавлюючи шию ОСОБА_16 поки той не перестав подавати ознак життя.

Своїми злочинним діями ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_16 ушкодження на шиї у вигляді странгуляційної борозни, крововилив у м`які тканини шиї, переломів щитоподібного хряща гортані, від яких ОСОБА_16 помер на місці події. Заподіяні ОСОБА_5 тілесні ушкодження перебувають в прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_16 .

Крім цього, 30.03.2017 приблизно о 14.00 год. ОСОБА_8 разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_5 вживали алкогольні напої на галявині, яка розташована на відстані близько 590 метрів у західному напрямку від території ДП «Київоблстандартметрологія», що розташоване за адресою: Київська область, місто Біла Церква, вулиця Січневий прорив, 84. В цей час до останніх підійшов раніше їм знайомий ОСОБА_16 , котрий приєднався до них та вживав алкогольні напої спільно з ними.

В той же день, приблизно о 16.00 год. знаходячись у вищевказаному місці, під час вживання спиртних напоїв між потерпілим ОСОБА_16 з одного боку та ОСОБА_8 з іншого боку, виник конфлікт, в ході якого останній умисно заподіяв тілесні ушкодження ОСОБА_16 . Після чого ОСОБА_5 маючи умисел на позбавлення життя ОСОБА_16 діставши пасок зі своїх штанів накинув на шию потерпілого ОСОБА_16 та почав здавлювати його шию. В результаті злочинних дій ОСОБА_5 , потерпілий ОСОБА_16 помер.

Надалі, ОСОБА_8 , знаходячись на місці події, виявив кросівки потерпілого ОСОБА_16 , які в ході бійки злетіли з ніг потерпілого. В цей час у ОСОБА_8 виник умисел на заволодіння кросівками потерпілого.

Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи, що дані речі йому не належать, умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, таємно від оточуючих, шляхом вільного доступу, повторно викрав чоловічі кросівки чорного кольору, що належать потерпілому ОСОБА_16 та одягнув їх на себе.

Вказаними діями ОСОБА_8 потерпілій ОСОБА_10 заподіяв майнової шкоди на загальну суму 380 грн.

Крім того, 30.03.2017 приблизно о 14.00 год. ОСОБА_8 разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_5 під час вживання алкогольних напоїв на галявині, яка розташована на відстані приблизно 590 метрів у західному напрямку від території ДП «Київоблстандартметрологія», яка розташована за адресою: Київська область, місто Біла Церква, вулиця Січневий прорив, 84. В цей час до останніх підійшов раніше їм знайомий ОСОБА_16 , який приєднався до них та почав розпивати з останніми алкогольні напої.

В той же день, приблизно о 16.00 год. знаходячись у вищевказаному місці, під час вживання спиртних напоїв між потерпілим ОСОБА_16 з одного боку та ОСОБА_8 з іншого боку, виник конфлікт, в ході якого останній умисно заподіяв тілесні ушкодження ОСОБА_16 . Після чого ОСОБА_5 маючи умисел на позбавлення життя ОСОБА_16 діставши пасок зі своїх штанів накинув на шию потерпілого ОСОБА_16 та почав здавлювати його шию. В результаті злочинних дій ОСОБА_5 , потерпілий ОСОБА_16 помер.

Після чого ОСОБА_8 та ОСОБА_6 зрозумівши, що ОСОБА_5 вчинив умисне вбивство потерпілого ОСОБА_16 , маючи умисел на заздалегідь необіцяне приховування вчинення ОСОБА_5 особливо тяжкого злочину, діючи спільно без попередньої змови між собою перетягли тіло з місця події в бік залізничного полотна, де намагалися його приховати шляхом прикидання гілками дерев.
Після чого разом із ОСОБА_5 прибрали із місця події залишки сміття, та інші речі, що знаходились на місці події і спалили їх у багатті. Тобто знищили інші речі, які могли свідчити про вчинення ОСОБА_5 особливо тяжкого злочину.
Отже, дії обвинуваченого ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 115 КК України, за ознаками умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині.

Дії обвинуваченого ОСОБА_8 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 122 КК України, за ознаками умисного середньої тяжкості тілесному ушкодженні, тобто умисному ушкодженні, яке не є небезпечним для життя і не потягло наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я; за ч. 2 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадання чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно; та за ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 396 КК України, за ознаками заздалегідь не обіцяному приховуванні особливо тяжкого злочину, вчиненому групою осіб без попередньої змови між собою.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 396 КК України, а саме у заздалегідь не обіцяному приховуванні особливо тяжкого злочину, вчиненому групою осіб без попередньої змови між собою.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.
Вказаних висновків суд дійшов з урахуванням пояснень обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , які будучі допитаними в судовому засіданні свою вину визнали повністю, підтвердили обставини вчинення ними кримінальних правопорушень, зазначивши час, місце, спосіб і мету його вчинення.

У рамках цього кримінального провадження судом було досліджено надані з боку сторони обвинувачення та захисту, наступні фактичні дані, на підставі яких кожна із сторін просить суд встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню у ньому, з числа регламентованих ст. 84 КПК України, як-то показання, речові докази, документи, висновки експерта.

На підставі яких суд у ході судового розгляду через призму їх аналізу, у порядку ст. 94 КПК України, установив таке.

Зокрема допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 показав, що він 30.03.2017 приблизно о 14.00 год. разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_8 вживали спиртні напої на галявині, яка розташована неподалік від території ДП «Київоблстандартметрологія» за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Січневий прорив, 84, до яких підійшов раніше їм знайомий ОСОБА_16 , який також приєднався до них та почав разом з останніми вживати алкогольні напої. Під час вживання алкогольних напоїв, приблизно о 16.00 год. між потерпілим ОСОБА_16 та ОСОБА_8 , виник конфлікт на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, щодо побутових питань, що супроводжувався образами та нецензурною лайкою. Після чого ОСОБА_16 першим наніс ОСОБА_8 один удар поліном по голові, в наслідок чого у відповідь ОСОБА_8 наніс не менше 30 ударів руками та ногами по голові та тілу ОСОБА_16 , завдавши останньому тілесні ушкодження.
В цей час ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 намагалися розтягнути ОСОБА_8 від ОСОБА_16 . Після того, як ОСОБА_6 відтягнув ОСОБА_8 від потерпілого та перебувала на відстані приблизно 10 метрів от ОСОБА_5 та ОСОБА_16 , де розмовляли, а ОСОБА_5 у цей час витягнув зі своїх штанів пасок та на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до ОСОБА_16 вирішив позбавити останнього життя, накинувши на шию ОСОБА_16 пасок та почав тягнути за нього, перекинувши його через плече за свою спину, та тягнув, як мішок. При цьому ОСОБА_5 відчував супротив, через деякий час останній відпустив ОСОБА_16 і більше на нього не звертав увагу. ОСОБА_6 та ОСОБА_8 не бачили, що вчинив ОСОБА_5 по відношенню до ОСОБА_16 .

Після того, як ОСОБА_6 та ОСОБА_8 підійшли до ОСОБА_16 , вони взяли останнього та відтягнули його в бік лісопосадки, де і залишили ОСОБА_16 про це ОСОБА_5 не просив ОСОБА_6 та ОСОБА_8

Повертаючись до дому в громадському транспорті ОСОБА_5 побачив у ОСОБА_8 на ногах кросівки, які належали ОСОБА_16 . Особисті речі, рюкзак з яким прийшов ОСОБА_16 , ОСОБА_5 не брав. На місці пригоди ОСОБА_8 загубив свою куртку.

В скоєному ОСОБА_5 розкаювався, цивільний змінений позов визнав у повному обсязі, просив суворо не карати.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 показав, що він 30.03.2017 приблизно о 14.00 год. разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_8 вживали алкогольні напої на галявині, яка розташована неподалік від території ДП «Київоблстандартметрологія», за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Січневий прорив, 84, до яких підійшов раніше їм знайомий ОСОБА_16 , який також приєднався до них та почав разом з останніми вживати алкогольні напої. Під час вживання алкогольних напоїв, приблизно о 16.00 год. між потерпілим ОСОБА_16 та ОСОБА_8 , виник конфлікт на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, щодо побутових питань, що супроводжувався образами та нецензурною лайкою та бійкою між останніми. В результаті чого ОСОБА_6 разом з ОСОБА_5 розпочали розтягувати ОСОБА_16 з ОСОБА_8 .

Після того, як ОСОБА_6 відтягнув ОСОБА_8 , останні стояли від ОСОБА_16 на відстані 10 метрів, де впродовж 10 хвилин розмовляли, коли повернулись до ОСОБА_5 та ОСОБА_16 , який лежав на землі, ОСОБА_6 зрозумів, що ОСОБА_16 мертвий, оскільки ОСОБА_6 перебував у стані алкогольного сп`яніння він лише на ОСОБА_17 разом з останнім витягнув тіло ОСОБА_16 до лісопосадки, в бік залізничного полотна, де намагалися його приховати шляхом прикидання гілками дерев. Однак ОСОБА_5 не просив ОСОБА_6 приховати тіло ОСОБА_16 .
В скоєному розкаювався, добровільно відшкодував моральну шкоду потерпілім на загальну суму десять тисяч гривень, неодноразово просив пробачення у потерпілих, просив суворо не карати.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 показав, що він 30.03.2017 приблизно о 14.00 год. разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вживали алкогольні напої на галявині, яка розташована неподалік від території ДП «Київоблстандартметрологія», за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Січневий прорив, 84, до яких підійшов раніше їм знайомий ОСОБА_16 , який також почав вживати алкогольні напої. Під час вживання алкогольних напоїв, приблизно о 16.00 год. між потерпілим ОСОБА_16 та ОСОБА_8 , виник конфлікт на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, щодо побутових питань, що супроводжувався образами та нецензурною лайкою, під час якого ОСОБА_16 першим наніс два удару ОСОБА_8 , на що останній надав відповідь шляхом нанесення не менше 30 ударів руками та ногами по голові та тілу ОСОБА_16 , завдавши останньому тілесні ушкодження.
Після чого ОСОБА_6 разом з ОСОБА_5 відтягнули ОСОБА_8 від ОСОБА_16 та відійшовши на відстань десяти метрів спілкувався з ОСОБА_6 . Приблизно через десять хвилин повернувшись до ОСОБА_5 побачили ОСОБА_16 лежачим на землі без ознак життя, тоді він разом з ОСОБА_6 взявши ОСОБА_16 за руки та ноги, перенесли до лісопосадки, а саме до залізничних шляхів, де залишили останнього. Під час конфлікту з ОСОБА_16 кросівки з ніг злетіли, які вирішив одягнути замість старих своїх. На місце пригоди ОСОБА_8 загубив куртку. ОСОБА_5 не звертався з проханням приховати тіло потерпілого, приховували тіло ОСОБА_16 оскільки перебували в сильному алкогольному сп`янінні та не могли ясно думати.

В скоєному розкаювався, цивільний змінений позов визнав у повному обсязі, пояснив, що не зміг відшкодувати суму збитків потерпілим, оскільки під час проведення досудового слідства та судового розгляду перебував під вартою та домашнім арештом на певний час, таким чином останній позбавлений можливості виїхати в інше місце на роботу, де раніше працював, просив суворо не карати.
Покази обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 послідовні і логічні, а тому не викликають сумніві суду у правильності розуміння ними змісту обставин, добровільності та істинності їх позиції.
В свою чергу, з встановленого обсягу досліджених судом, у порядку статті 358 КПК України, у судовому засіданні, документів, тобто спеціально створених з метою збереження інформації матеріальних об`єктів, які містять зафіксовані за допомогою письмових знаків, зображення тощо відомостей, судом встановлено наступне.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001683 внесені відомості про злочин, передбачений за ч. 1 ст. 115 КК України відносно ОСОБА_5 - 31.03.2017 о 01.41 год.; відомості про злочин, передбачений ч. 1 ст. 122 КК України відносно ОСОБА_8 внесені 22.08.2017 об 11.46 год.; відомості про злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України відносно ОСОБА_8 внесені 22.08.2017 об 11.58 год.
При цьому, з досліджених судом, у порядку Параграфу 3 Глави 28 КПК України, у судовому засіданні, висновків експертів, тобто докладних описів проведених експертом досліджень та зроблених за їх результатами висновків, судом встановлено наступне.

Згідно висновку експертного дослідження № 134 від 31.03.2017 встановлено, що смерть гр. ОСОБА_16 , 1986 року народження, настала від механічної асфіксії внаслідок задушення зашморгом.

На це вказують: странгуляційна борозна на шиї низько розташована, рівномірно виражена на протязі, незамкнута, що йде спереду назад; крововилив у товщу лівого груднино-ключично-соскоподібного м`яза; крововиливи в м`які тканини шиї; перелом щитоподібного хряща гортані; крапчасті крововиливи в сполучні оболонки очей, крововиливи під епікардом та плеврою легень.

Ушкодження на шиї у вигляді странгуляційної борозни, крововиливів у м`які тканини шиї, переломів щитоподібного хряща гортані мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, по критерію - як небезпечні для життя і перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

Окрім вищеописаних ушкоджень на тілі потерпілого були виявлені наступні ушкодження:

- перелом коронки 2 зуба зліва на верхній щелепі та крововилив у м`які тканини ясен в ділянці перелому, синці та садна голові, крововиливи у м`які покриви голови, крововилив у склеру лівого ока, синці на грудях, синці на правому та лівому передпліччях, синці на правій та лівій кистях, синці та садно в ділянці крила правої здухвинної кістки, крововилив в м`які тканини воріт печінки, крововилив у навколо ниркову клітковину правої нирки. Дані ушкодження заподіяні тупими предметами, мають ознаки легких тілесних ушкоджень і прямого причинного зв`язку з настанням смерті не мають;

- рана волосяної частині голови лобної області, рана ділянки правої брови, рани на верхній та нижній губі та крововиливи на вищеописаних ділянках, розрив слизової колонки прямої кишки та крововиливи у брижу та стінку прямої кишки, крововилив у клітковини малого тазу заподіяні тупими предметами, мають ознаки легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я і прямого причинного зв`язку з настанням смерті не мають;

- рана лівої вискової області, рана верхньої повіки лівого ока, рани основних фаланг 2 і 3 пальців правої кисті, рана лівого променезап`ясткового суглоба заподіяні гострим предметом типу клинка ножа, що мав обух "П"-подібного перетину з найбільшою товщиною слідоутворюючої частини близько 1 мм та лезо. Дані ушкодження мають ознаки легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я і прямого причинного зв`язку з настанням смерті не мають;

- переломи ребер справа та зліва заподіяні тупими предметами, мають ознаки тілесних ушкоджень середньої тяжкості, так, як для повного зрощення перелому необхідно тривалий строк - більш ніж 3 тижні і прямого причинного зв`язку з настанням смерті не мають;

- крововиливи під м`які мозкові оболонки головного мозку заподіяні тупими предметами. Встановити ступінь тяжкості даних ушкоджень не представляється можливим у зв`язку з відсутністю клінічної картини.

Характер реактивних змін в ушкодженнях вказують на те, що вони утворились з протязі години до настання смерті ОСОБА_18 .

На голові потерпілого виявлено неменш ніж 16 точок прикладання сили; на шиї виявлено не менш ніж 1 точка прикладання сили; на тулубі і кінцівках виявлено не менш ніж 22 точки прикладання сили.

Усі тілесні ушкодження на тілі ОСОБА_16 не могли виникнути в результаті падіння його з висоти власного зросту.

Стан достовірних ознак смерті (трупні плями та трупне задубіння), згідно протоколу огляду місця події, дають змогу вважати, що смерть ОСОБА_16 настала за 4-8 годин до початку огляду трупа.

При судово-токсикологічній експертизі в крові трупа знайдено - 4,21 пром., у сечі 5,12 пром. етилового спирту. Указана концентрація етилового спирту в крові, як правило, за життя, може відповідати тяжкому алкогольному сп`янінню.

Висновком експерта № 202 від 19.04.2017 встановлено, що ОСОБА_8 під час скоєння інкримінованих йому дій на психічне захворювання не страждав, а перебував в стані простого алкогольного сп`яніння. ОСОБА_8 під час скоєння інкримінованих йому дій міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Під час проведеного обстеження ознак психічного захворювання у ОСОБА_8 не виявлено. ОСОБА_8 в даний час може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_8 не потребує. Клінічних ознак наркоманії у ОСОБА_8 під час проведеного обстеження не виявлено. ОСОБА_8 страждає на розлади поведінки та психіки внаслідок вживання алкоголю (алкоголізм) і потребує лікування від алкогольної залежності. Протипоказань для такого лікуваня у нього не виявлено.

Висновком експерта № 251 від 16.05.2017 встановлено, що ОСОБА_5 під час скоєння інкримінованих йому дій на психічне захворювання не страждав. ОСОБА_5 під час скоєння інкримінованих йому дій міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Під час проведеного обстеження ознак психічного захворювання у ОСОБА_5 не виявлено. ОСОБА_5 в даний час може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5 не потребує. Клінічних ознак наркоманії у ОСОБА_5 під час проведеного обстеження не виявлено. ОСОБА_5 страждає на розлади поведінки та психіки внаслідок вживання алкоголю (алкоголізм) і потребує лікування від алкогольної залежності. Протипоказань для такого лікування у нього не виявлено.

Висновком експерта № 252 від 16.05.2017 встановлено, що ОСОБА_6 під час скоєння інкримінованих йому дій на психічне захворювання не страждав. ОСОБА_6 під час скоєння інкримінованих йому дій міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Під час проведеного обстеження ознак психічного захворювання у ОСОБА_6 не виявлено. ОСОБА_6 в даний час може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5 не потребує. Клінічних ознак алкоголізму та наркоманії у ОСОБА_6 під час проведеного обстеження не виявлено.

Порушень положень Параграфу 5 Глави 4 КПК України в ході судового розгляду сторонами не доведено та судом не встановлено.
Згідно з ч. 5 ст. 356 КПК України, в ході судового розгляду кожна сторона кримінального провадження для доведення або спростування достовірності висновків експертів, мала право надати суду відомості, які б стосувалися знань, вмінь, кваліфікації, освіти та підготовки цих експертів, однак стороною захисту такі відомості суду надані не були та в судовому засіданні судом не встановлені.
Тож зазначені висновки суд визнає належними і допустимими доказами, оскільки останні відповідають вимогам КПК України, а безпосередньо порушень вимог статей 87, 101-102 КПК України, судом не встановлено та сторонами не доведено.
Тобто цими джерелами доказів в їх сукупності підтверджуються обставини регламентовані ст. 91 КПК України, зокрема у вчиненні обвинуваченим ОСОБА_5 умисного вбивства, обвинуваченим ОСОБА_6 заздалегідь не обіцяного приховування особливо тяжкого злочину, вчиненому групою осіб без попередньої змови між собою та обвинуваченим ОСОБА_8 умисного середньої тяжкості тілесному ушкодженні, тобто умисному ушкодженні, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я та таємне викрадання чужого майна (крадіжку), вчиненої повторно, а також заздалегідь не обіцяного приховування особливо тяжкого злочину, вчиненому групою осіб без попередньої змови між собою.

Суд наголошує на тому, що будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб передбачений КПК України, суду надано не було.

За таких обставин, враховуючи вищезазначене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за вище встановлених обставин, про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 396 КК України, за вище встановлених обставин, а також про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 396 КК України, за вище встановлених обставин.
Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винними у вчиненні якого визнаються обвинувачені.
За своєю суттю і змістом кваліфікація злочинів завжди пов`язана з необхідністю обов`язкового встановлення і доказування кримінально-процесуальними і криміналістичними засобами двох надзвичайно важливих обставин: 1) факту вчинення особою (суб`єктом злочину) суспільно небезпечного діяння, тобто конкретного акту її поведінки (вчинку) у формі дії чи бездіяльності; 2) точної відповідності ознак цього діяння ознакам складу злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини КК.

З огляду на наведене та у світлі формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, суд кваліфікує дії ОСОБА_5 , за ч. 1 ст. 115 КК України, оскільки він вчинив умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині; дії ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 396 КК України, оскільки він вчинив заздалегідь не обіцяне приховування особливо тяжкого злочину, вчинене групою осіб без попередньої змови між собою; дії ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 122 КК України, оскільки він вчинив умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я; за ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадання чужого майна (крадіжку), вчинену повторно; та за ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 396 КК України, оскільки вчинив заздалегідь не обіцяне приховування особливо тяжкого злочину, вчиненому групою осіб без попередньої змови між собою.

Підстав у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

Мотиви призначення відповідного покарання.
При призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 суд, згідно з вимогами статей 65 - 67 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Так, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд визнає обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому - визнання вини.

Обставинами, що обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочину, вчинення злочину особою, що перебувала у стані алкогольного сп`яніння.

Також суд враховує характер і ступінь тяжкості вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше судимий в законному порядку судимість не знята та не погашена, не одружений, утриманців немає, офіційно не працевлаштований, законного джерела заробітку не має, тобто не має міцних соціальних зв`язків, однак має постійне місце проживання, де характеризується позитивно, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога, ставлення ОСОБА_5 до вчиненого злочину, який просив неодноразово пробачення у потерпілої в залі судового засідання, а також враховуючи запропоновану міру та строк покарання прокурором, з яким повністю згодна була сторона захисту, та потерпіла з представником потерпілого, отже суд вважає необхідним призначити покарання ОСОБА_5 в межах санкції статті у виді позбавлення волі.

Суд вважає, що таке покарання є дійсно необхідним і буде цілком достатнім для виправлення винного і попередження нових злочинів, а також відповідатиме цілям та меті покарання.

Так, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд визнає обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому - щире каяття.

Обставинами, що обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину особою, що перебувала у стані алкогольного сп`яніння.

Також суд враховує характер і ступінь тяжкості вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 396 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше не судимий, не одружений, утриманців немає, офіційно працевлаштований вантажником у Фізичної особі підприємця з 01.10.2017 по теперішній час, де характеризується позитивно, тобто має законне джерела заробітку, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога, відшкодував моральну шкоду потерпілій у розмірі 10000,00 грн. (десять тисяч гривень), в судовому засіданні неодноразово просив вибачення у потерпілої, має статус особи, потерпілої внаслідок аварії на ЧАЕС 4-ї категорії, утриманців немає, має постійне місце проживання, де характеризується позитивно, отже суд вважає необхідним призначити покарання ОСОБА_6 в межах санкції статті у виді позбавлення волі.

Разом з тим, в судовому засіданні захисником заявлено клопотання, яке підтримано обвинуваченим ОСОБА_6 про звільнення від відбування покарання обвинуваченого на підставі положень п. е) ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки він має статус особи, потерпілої внаслідок аварії на ЧАЕС 4-ї категорії.

Відповідно до положень п. «е» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 р.» - звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі підлягають особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи - осіб, які підпадають під дію Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та аналогічних законів інших держав - колишніх республік СРСР.

Оцінивши можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підставі положень Закону України «Про амністію у 2016 року», суд встановив, що обвинувачений відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 є потерпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи, обвинувачується у скоєнні злочину, відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості. Заборон щодо застосування положень Закону України «Про амністію у 2016 р.» до ОСОБА_6 судом не встановлено.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про амністію у 2016 р.» - особи, на яких поширюється дія цього Закону, можуть бути звільнені від відбування основного і додаткового покарання, призначеного судом, крім конфіскації майна, у частині вироку, що не була виконана на день набрання чинності цим Законом.

Таким чином, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування основного покарання на підставі положень п. «е» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 р.».

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд визнає обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому - визнання вини.

Обставинами, що обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочину, вчинення злочину особою, що перебувала у стані алкогольного сп`яніння.

Також суд враховує характер і ступінь тяжкості вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 396 КК України, які згідно зі ст. 12 КК України є злочинами середньої тяжкості; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше судимий в законному порядку судимість не знята та не погашена, не одружений, утриманців немає, офіційно не працевлаштований законного джерела заробітку не має, тобто не має міцних соціальних зв`язків, однак має постійне місце проживання, де характеризується позитивно, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря-нарколога, а також враховуючи запропоновану міру та строк покарання прокурором, з яким повністю згодна була сторона захисту, та потерпіла з представником потерпілого, отже суд вважає необхідним призначити покарання ОСОБА_8 за сукупністю злочинів, на підставі ст. 70 КК України, визначивши остаточне покарання шляхом часткового складання призначених покарань у виді позбавлення волі.

Суд вважає, що таке покарання є дійсно необхідним і буде цілком достатнім для виправлення винного і попередження нових злочинів, а також відповідатиме цілям та меті покарання.

Адже, Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Стівен Вілкокс та Скотт Херфорд проти Сполученого Королівства, заяви № 43759/10 та 43771/12», зазначає, що хоча, в принципі, питання належної практики з призначення покарань в значній мірі виходить за рамки Конвенції, Суд допускає, що грубо непропорційний вирок (діяння та покарання) може кваліфікуватися як жорстоке поводження, що суперечить статті 3 Конвенції, в момент його винесення.
Дане остаточне покарання (позбавлення волі) відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007).
Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, яким керувався суд.
Процесуальні витрати - солідарно стягнути з ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 в порядку статей 122, 124 КПК України.

При вирішенні цивільного позову представника потерпілої ОСОБА_19 адвоката ОСОБА_11 до ОСОБА_5 та ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, яка була завдана кримінальним правопорушенням (злочином), суд виходить з наступного.

Цивільний позивач свої вимоги обґрунтував пережитими стражданнями та супутніми витратами пов`язаними з похованням ОСОБА_16 .

Представник цивільного позивача у судовому засіданні зазначив, що позов слід задовольнити враховуючи вчинення відповідачами відносно позивача даного злочину з урахуванням обставин та мотивів викладених в позовних заявах.

Цивільний відповідач ОСОБА_20 заявлений цивільний позов визнав у повному обсязі.

Цивільний відповідач ОСОБА_8 заявлений цивільний позов визнав у повному обсязі.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши надані ними доказами з точки зору належності і допустимості, та розглянувши сам спір у кримінальному провадженні, на підставі ч. 5 ст. 128 КПК України, за правилами, встановленими цим Кодексом та в частині процесуальних відносин, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, які цим Кодексом не врегульовані, застосувавши норми Цивільного процесуального кодексу України в частині, що не суперечать засадам кримінального судочинства, вважає за необхідне зазначити про таке.

Згідно з ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст.11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, що кореспондується з нормами ст. 1177 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У судовому засіданні представником цивільного позивача було надано у розумінні ст. 60 ЦПК України належні та допустимі докази понесеної позивачем матеріальної шкоди у сумі 29894 грн., а тому позов у цій частині слід задовольнити, як обґрунтований та солідарно стягнути зазначену суму з ОСОБА_5 та ОСОБА_8 по 14947,00 гривень з кожного.

Разом з тим, вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує, за яких обставин і якими діями вона завдана, яким є ступень вини кожного з заподіювачів, в якій грошовій сумі потерпіла вказує на пов`язані з нею втрати та з чого при цьому виходить.

Зокрема, статтею 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

У відповідності ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Зокрема, п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» N 4 від 31.03.95 року регламентовано, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

За таких обставин суд, враховуючи наявність моральної (немайнової) шкоди у потерпілої ОСОБА_19 , яка була завдана кримінальним правопорушенням (злочином), та виходячи з положень ст. 128 КПК України, та норм ЦК України, визначає розмір такої шкоди з урахуванням характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення), стану здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, часу та зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану та з урахуванням інших обставин, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості й вважає за необхідне стягнути з обвинувачених/цивільних відповідачів на користь потерпілої ОСОБА_19 цивільного позивача 200000 гривень солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , тобто по 100000 гривень з кожного.

Долю речових доказів, суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили, відповідно до клопотання прокурора, слід продовжити та залишити тримання під вартою, враховуючи наявність встановлених при його обранні ризиків.
Вирішуючи питання про зарахування до строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_5 терміну попереднього ув`язнення на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, суд враховує, що Верховний Суд у постанові від 29.08.2018 у справі № 663/537/17 сформував правовий висновок щодо застосування норми права, передбаченої ч. 5 ст. 72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання) у такому ракурсі, що якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі, та уважає за необхідне за указаним алгоритмом зарахувати ОСОБА_5 термін з 31.03.2017 по час набуття законної сили вироку, - з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дня позбавлення волі.
Так, вирішуючи питання про зарахування до строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_8 терміну попереднього ув`язнення на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, суд враховує встановлену судову практику викладену вище та зазначає, що згідно з протоколом від 31.03.2017 про затримання ОСОБА_8 в порядку ст. 208 КПК України, встановлений час фактичного затримання ОСОБА_8 , а саме о 02.10 год 31.03.2017.

У цій ситуації, обвинувачений ОСОБА_8 був затриманий 31.03.2017, тобто до 20 червня 2017 року (включно) та тримався під вартою до 30.10.2018, а тому під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу прямої дії.

З огляду на, що обвинуваченому слід зарахувати період з 31.03.2017 до 30.10.2018, що відповідає одному року шести місяцям двадцяти дев`яти дням, та з розрахунку день за два становить три роки два місяця один день.

Даний термін відповідає строку позбавлення волі, який судом йому визначається для відбування покарання у виді позбавлення волі, а тому в силу ч. 5 ст. 72 КК України обвинуваченого слід звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі безпосередньо по його повному відбуттю, а запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на певний час з покладеними обов`язками, підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 368, 371, ч.2 ст. 373, 374, 376 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні по ч. 1 ст. 115 КК України та призначити йому покарання у вигляді семи років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту постановлення вироку, тобто з 27.01.2020, зарахувавши в нього термін його попереднього ув`язнення за період з 31.03.2017 по час набуття законної сили вироку, згідно ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою з триманням у ДУ «Київський СІЗО» Міністерство юстиції, продовжити до набрання вироком законної сили.
ОСОБА_6 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні по ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 396 КК України та призначити йому покарання у вигляді одного року позбавлення волі.

Звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання на підставі положень п. «е» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

ОСОБА_8 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні по ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 396 КК України, та призначити йому покарання у вигляді:

за ч. 1 ст. 122 КК України двох років позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 185 КК України трьох років одного місяця позбавлення волі;

за ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 396 КК України трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, визначити остаточне покарання у вигляді трьох років двох місяців одного дня позбавлення волі.

В силу ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII зарахувати ОСОБА_8 в строк відбування покарання термін його попереднього ув`язнення, а саме з 31.03.2017 по 30.10.2018 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дня позбавлення волі та звільнити останнього від відбування покарання у виді покарання у вигляді позбавлення волі безпосередньо по його повному відбуттю.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_8 у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло квартиру АДРЕСА_4 з 21.00 години по 07.00 годину ранку, та покладені обов`язки скасувати, поновивши в його правах.
Стягнути солідарно з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів для проведення експертиз на загальну суму 51859,20 гривень (п`ятдесят одну тисячу вісімсот п`ятдесят дев`ять гривень 20 копійок).

Стягнути солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_8 на користь ОСОБА_19 матеріальну шкоду в розмірі 29894,00 гривень, тобто по 14947,00 гривень з кожного та моральну шкоду в розмірі 200000,00 гривень, тобто по 100000,00 гривень з кожного, завданої в наслідок вчинення злочину.

Речові докази по справі, які перебувають в камері зберігання речових доказів у Білоцерківському відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, а саме: пластиковий стаканчик, фрагмент скотчу, два фрагменти обвугленої тканини, пластикова пляшка, що містяться у спеціальних пакетах за № 04741556, № 1750660, № 04741555, № 03346017 та паперовому конверті білого кольору; зрізи нігтьових пластин з правої та лівої рук ОСОБА_8 , змиви з лівої та правої рук відібраних у ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , які містяться у дев`яти паперових конвертах; сухе листя зі слідами бурого кольору та зразки крові ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , які містяться у паперових конвертах; поясний ремінь, вилучений у ОСОБА_5 ; кросівки, чорного кольору із синіми літерами по бокам, куртку чорного кольору, футболку сірого кольору вилучених у ОСОБА_8 , скляну пляшку зі слідами бурого кольору, яка міститься у паперовій коробці, зразок крові ОСОБА_16 , зразок крові ОСОБА_8 , зразок слини підозрюваного ОСОБА_5 , зразок крові ОСОБА_6 , чорну куртку ОСОБА_8 , що міститься у паперовій коробці, куртку ОСОБА_5 , пасок, зеленого кольору ОСОБА_5 , ніж зі слідами бурого кольору на лезові, що у спецпакеті № 0395725, кросівки сірого-оранжевого кольору ОСОБА_8 , які зберігаються у спецпакеті № 2057245, чотири недопалки, що в спецпакетах №0395734, № 0395733, № 0395528, № 0395526, штани, светр ОСОБА_8 , пасок коричневого кольору ОСОБА_8 , зразок біологічного матеріалу з анусу ОСОБА_16 , мазки відбитки зі статевих членів та мазки з човноподібної ямки статевих членів відібраних у ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 після набрання вироком законної сили знищити.
Бандаж вилучений у ОСОБА_8 після набрання вироком законної сили повернути останньому, як власнику майна.
Кросівки чорного кольору, джинси синього кольору, кофту сірого кольору, шкіряну куртку ОСОБА_6 повернути останньому, як власнику майна.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченом та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після проголошення.

Головуючий: Суддя: Суддя:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3