Провадження № 1-кп/643/537/20
Справа № 643/8838/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.2020 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальні провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002574 від 19.05.2019 року, № 0006496 від 06.12.2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, із середньою освітою, який розлучений, офіційно не працевлаштований, останнє зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , знятий з реєстрації місця проживання 02.05.2019 року, в даний час за місцем проживання не зареєстрований, проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий згідно вироку Ленінського районного суду м. Харкова від 01.04.2019 року за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850,00 грн.,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачення, визнане судом доведеним

1. ОСОБА_4 19.05.2019 року приблизно об 11:30 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля будинку № 140-б по проспекту Тракторобудівників у м. Харкові, ривком лівої руки з шиї ОСОБА_5 відкрито викрав золотий ланцюг 583 проби, вагою 10,13 грам та золотий хрестик 583 проби, вагою 1,42 грами, вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи № 11900 від 28.05.2019 року 9623,50 грн. та 1349,00 грн. відповідно. В подальшому, приблизно об 11-50 год., біля будинку 134-а по проспекту Тракторобудівників у м. Харкові, злочинні дії ОСОБА_4 були присічені перехожими, якими ОСОБА_4 був затриманий. Таким чином, ОСОБА_4 довести свій злочинний намір до кінця та обернути викрадене майно на свою користь не зміг, тобто злочин не довів до кінця з причин, які не залежали від його волі. Матеріальна шкода, яку ОСОБА_4 намагався спричинити своїм злочинними діями ОСОБА_5 , становить 10972,50 гривень.

2. Крім того, ОСОБА_4 04.12.2019 року приблизно о 14:00 год., знаходячись за адресою: м. Харків, пр. Тракторобудівників, 63, діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, наніс один удар кулаком в область скроні ОСОБА_6 , після чого повалив його на асфальт, наніс ще декілька ударів кулаками рук по обличчю ОСОБА_6 , спричинивши останньому фізичний біль, тобто застосував насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, та з метою заволодіння майном останнього, діючи відкрито, проти волі ОСОБА_6 дістав із правої кишені джинсів потерпілого належний йому мобільний телефон «Хіаоmі Mi Play 4/64 Gb Black», вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи № 7 від 15.01.2020 року 3150,00 грн., після чого з місця вчинення злочину зник, обернувши викрадене майно на свою користь. Вказаними злочинними діями ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_6 було спричинено матеріальну шкоду в розмірі 3150,00 грн.

3. Також ОСОБА_4 18.12.2019 року приблизно о 02:00 год., знаходячись за адресою: м. Харків, пр. Тракторобудівників, 100, діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, погрожуючи застосуванням фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, з метою заволодіння майном ОСОБА_7 , відкрито, проти волі останнього, вихопив з рук ОСОБА_8 належний йому мобільний телефон «Хіаоmі Redmi Note 4», вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи № 16 від 17.01.2020 року -1866,00 грн., після чого з місця вчинення злочину зник, обернувши викрадене майно на свою користь. Вказаними злочинними діями ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_7 було спричинено матеріальну шкоду в розмірі 1866,00 грн.

Стаття Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнаний обвинувачений

4. ОСОБА_4 за епізодом від 19.05.2019 року визнається винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 186 КК України, а саме у закінченому замахі на відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

5. ОСОБА_4 за епізодом від 04.12.2019 року визнається винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а саме у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому повторно.

6. ОСОБА_4 за епізодом від 18.12.2019 року визнається винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а саме у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому повторно.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

7. Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

8. В ході судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні вказаних вище кримінальних правопорушень визнав в повному обсязі, щиро розкаявся. Не заперечував фактичні обставини справи, викладені вище. Підтвердив вчинення ним вищезазначених злочинів за обставин, вказаних вище, надавши відповідні пояснення. Зазначив, що не заперечує висновки експертизи, а також обсяг та вартість викраденого майна. Також пояснив, що показання надає добровільно, в ході досудового розслідування та судового провадження будь-яке фізичне або психологічне насильство до нього не застосовувалось.

9. Потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в судове засідання не з`явились, кожен з них надав суду заяву, в якій просив проводити судовий розгляд кримінального провадження за його відсутності.

10. Враховуючи визнання обвинуваченим своєї вини, неоспорення ним фактичних обставин справи, суд зі згоди всіх присутніх учасників судового розгляду вирішив не досліджувати всі докази щодо обставин скоєння ОСОБА_4 вказаних вище кримінальних правопорушень та розглянув справу в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особистість. Наслідки розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, учасникам судового провадження роз`яснено.

Призначення покарання

Дані про особу обвинуваченого

11. ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше судимий згідно вироку Ленінського районного суду м. Харкова від 01.04.2019 року за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850,00 грн. За його показаннями розлучений, має неповолітню дочку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання

12. Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 за вказаними вище епізодами злочинної діяльності, суд у відповідності до вимог ст. 66 КК України визнає щире каяття обвинуваченого.

13. Обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання ОСОБА_4 за епізодом від 19.05.2019 року, є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

14. Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 за епізодами від 04.12.2019 року та 18.12.2019 року, судом не встановлено.

Застосовне законодавство

15. Відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Згідно ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю злочинів і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Мотиви призначення покарання

16. При призначенні ОСОБА_4 покарання суд, у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, і призначає покарання у межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинені злочини.

17. Остаточне покарання за вказані вище злочини суд визначає за сукупністю злочинів на підставі ч. 1 ст. 70 КК України. Враховуючи шире каяття обвинуваченого, позицію потерпілих, які в письмових заявах не наполягали на призначенні ОСОБА_4 більш суворого покарання та покладались на розсуд суду, ту обставину, що ОСОБА_4 вперше засуджується за корисливі злочини проти власності, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, яке визначити в межах мінімальної санкції відповідної частини статті.

18. Як вбачається з копії вироку Ленінського районного суду м. Харкова від 01.04.2019 року, яка долучена до матеріалів кримінального провадження, штраф за вказаним вироком ОСОБА_4 не сплачений. ОСОБА_4 в ході розгляду даного кримінального провадження підтвердив, що вказаний вище штраф ним не сплачений.

Враховуючи наведене, остаточне покарання згідно цього вироку суд визначає на підставі ст. 71 КК України шляхом приєднання до покарання, призначеного за даним вироком, невідбутого покарання у виді штрафу, призначеного згідно вироку Ленінського районного суду м. Харкова від 01.04.2019 року, яке згідно ч. 3 ст. 72 КК України підлягає самостійному виконанню.

19. При цьому суд не вбачає підстав для застосування положень ст. 75 КК України та звільнення обвинуваченого від призначеного покарання з випробуванням, про що просив суд обвинувачений, оскільки останній, будучи раніше судимою особою, належних висновків для себе не зробив та вчинив три злочини, з які два є тяжкими та вчинені із застосуванням насильства та погрозою застосування насильства.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом під час ухвалення вироку

20. Ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 15.01.2020 року щодо обвинуваченого обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який був продовжений ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 03.03.2020 року до 24:00 год. 30.04.2020 року.

Відповідно до ст. 374 КПК України суд у вироку в тому числі зазначає рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

Згідно ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки, а також до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Враховуючи дані про особу обвинуваченого, тяжкість покарання, кількість епізодів злочинної діяльності, інші обставини кримінального провадження, зокрема факт оголошення розшуку обвинуваченого згідно ухвали Московського районного суду м. Харкова від 24.10.2019 року, постановленої в даному кримінальному провадженні, суд приходить до висновку, що ризики здійснення обвинуваченим дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зокрема ризик вчинення інших кримінальних правопорушень та переховування від суду, в тому числі з метою уникнення покарання, не зменшився та жодний з інших, більш м`яких запобіжних заходів, не здатний їм запобігти.

Враховуючи наведене, з метою забезпечення виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків, попередження переховуванню від суду, вчиненню інших кримінальних правопорушень, суд вважає за доцільне продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_4 , на строк до набрання вироком законної сили.

21. Ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 09.01.2020 року на мобільний телефон «Xiaomi» у корпусі чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , було накладено арешт. Суд скасовує вказаний арешт та повертає телефон законному володільцю.

22. Питання про процесуальні витрати в розмірі 314,00 грн., пов`язані в проведенням експертизи, суд вирішує у відповідності до ст. 124 КПК України.

23. Питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 128-129, 369-371, 373-377 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 186 КК України - у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки;
- за ч. 2 ст. 186 КК України - у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 70 КК України остаточне покарання за вказані вище злочини ОСОБА_4 визначити за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного ОСОБА_4 покарання за цим вироком приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 01.04.2019 року у виді штрафу в дохід держави в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850,00 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень), та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки та штрафу в дохід держави в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850,00 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень), який відповідно до положень ст. 72 КК України виконувати самостійно.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з 15.01.2020 року. Зарахувати в строк покарання строк тримання ОСОБА_4 під вартою з 15.01.2020 року.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити обраний раніше - у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор».

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення товарознавчої експертизи в розмірі 314,00 грн. (триста чотирнадцять гривень).

Документи, приєднані до матеріалів кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Скасувати арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 09.01.2020 року, на мобільний телефон «Xiaomi» у корпусі чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 .

Речовий доказ, а саме мобільний телефон «Xiaomi» у корпусі чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , який переданий на зберігання до камери схову Московського ВП ГУНП в Харківській області - повернути законному володільцю ОСОБА_6 .

Речові докази, а саме золотий ланцюг 583 проби, вагою 10,13 грам та золотий хрестик 583 проби, вагою 1,42 грами, передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 вважати повернутими законному володільцю.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд міста Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для ОСОБА_4 протягом тридцяти днів з моменту вручення йому копії даного вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1