Справа № 464/265/20
пр.№ 1-кп/464/181/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05.03.2020 року

Сихівський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003287 від 24.12.2019 р., та обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000123 від 21.01.2020 р., про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Львова, громадянки України, з середньою освітою, не одруженої, не працюючої, без зареєстрованого місця проживання, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 (зі слів), раніше неодноразово судимої, востаннє вироком Сихівського районного суду м.Львова від 20.04.2018 р. до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 9 місяців, покарання відбула, судимість не погашена,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України,

з участю сторін судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 22.12.2019 р. близько 19:00 год., перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, вважаючи, що за її діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрала мобільний телефон марки «Samsung A 305 FN Galaxy A-30 3/32 GB», вартістю 2000 грн., що належить потерпілому ОСОБА_5 , знявши його з зарядки в приміщенні кухні, після чого вийшла із викраденим майном з вказаної квартири. Своїми умисними діями ОСОБА_3 , спричинила матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_5 , на загальну суму 2 000 грн.

Окрім цього, ОСОБА_3 21.01.2020 р. близько 09:15 год., перебуваючи по АДРЕСА_1 , повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, вважаючи, що за її діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрала із кімнати вказаної квартири, майно ОСОБА_5 , а саме: гаманець, вартістю 520 грн, грошові кошти, які знаходились в гаманці на загальну суму 1250 грн., туалетну воду марки «Legend», об`ємом 100 мл, вартістю 650 грн., жіночу куртку спортивного типу чорного кольору, вартістю 500 грн., флеш-карту «micro-sd», вартістю 380 грн., а всього майна ОСОБА_5 , на загальну суму 3 300 грн. Після чого, з викраденим майном покинула приміщення вказаної квартири та в подальшому розпорядилась ним на власний розсуд. Своїми умисними діями ОСОБА_3 спричинила матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_5 , на загальну суму 3 300 грн.

Окрім цього, ОСОБА_3 21.01.2020 р. близько 22:30 год., перебуваючи по АДРЕСА_1 , повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, вважаючи, що за її діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрала мобільний телефон марки «Lenovo» S898t+, IMEI: НОМЕР_1 , який належить потерпілому ОСОБА_5 , взявши його із столу в приміщенні кухні та тримаючи викрадене майно в руках покинула приміщення вказаної квартири. Своїми умисними діями ОСОБА_3 , спричинила матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_5 , на загальну суму 4 200 грн.

05.03.2020 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченої ОСОБА_3 укладено угоду про примирення у відповідності до вимог ст.471 КПК України.
Зі змісту угоди про примирення вбачається, що ОСОБА_3 повністю визнала свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України.
Під час укладення угоди про примирення потерпілий ОСОБА_5 та обвинувачена ОСОБА_3 узгодили міру покарання останній за вчинені нею кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.185 КК України, а саме у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. Окрім цього, сторонами погоджено звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України і встановлення іспитового строку на 2 (два) роки, а також покладення обов`язків, які передбачені ст. 76 КК України. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.
Обвинувачена ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні визнала свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України, та надала суду згоду на затвердження угоди про примирення, вказавши, що вона повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ч.2 ст.185 КК України, вид покарання, а також наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст.473 КПК України, які їй роз`яснені судом. Крім цього, обвинувачена ОСОБА_3 вказала, що вищезазначена угода про примирення укладена нею з потерпілим добровільно без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз. Також, обвинувачена ОСОБА_3 зрозуміла роз`яснені судом права, передбачені ч.5 ст.474 КПК України.
Потерпілий ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду і вказав, що наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п.2 ч.1 ст. 473 КПК України, йому зрозумілі. Додатково зазначив, що шкода, яка заподіяна йому, повністю відшкодована обвинуваченою.
Прокурор ОСОБА_4 підтримав затвердження угоди про примирення та зазначив, що умови такої відповідають вимогам КК України та КПК України.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з такого.
Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно п.1 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України, оскільки остання вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжка), повторно. Зазначене кримінальне правопорушення згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.
Потерпілий також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п.2 ч.1 ст.473 КПК України.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Дана угода, на думку суду, відповідає вимогам Кримінально-процесуального кодексу України та може бути затверджена і на підставі даної угоди може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать вимогам закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним.
Відповідно до ч.1 ст.475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення, укладеної між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № №0003287 від 24.12.2019 р., та кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000123 від 21.01.2020 р., і призначення ОСОБА_3 узгодженої сторонами міри покарання.
Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні, цивільний позов не заявлено.
Запобіжний захід обвинуваченій не обирався.
Керуючись ст.ст. 314, 371, 374, 468, 469, 473-475 КПК України,

у х в а л и в :

затвердити угоду про примирення від 05.03.2020 року, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185 КК України, та призначити покарання 3 (три) роки позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, з врахуванням обмеження права оскарження даного вироку відповідно до ст.473 КПК України, шляхом подачі апеляційної скарги через Сихівський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1