Справа № 682/3782/19
Провадження № 1-кп/682/40/2020
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2020 року м. Славута

Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі : головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора Шепетівської місцевої прокуратури Хмельницької області ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Славута кримінальне провадження № 0000632 від 15.12.2019 р про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого, - за ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що 14 грудня 2019 року близько 21.00 год, перебуваючи з дозволу власника в кімнаті АДРЕСА_2 , на ґрунті ревнощів розпочав словесний конфлікт з ОСОБА_4 .
Під час конфлікту ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, умисно наніс ОСОБА_4 удари руками в різні частина тіла, а саме: долонею правої руки наніс три удари в область обличчя, після чого обома руками здавив шию потерпілої, поваливши її спочатку на ліжко, а потім на підлогу. Піднявшись з підлоги, потерпіла сіла на ліжко, а ОСОБА_5 продовжив наносити їй удари кулаками рук по стегнах правої та лівої ніг, нанісши таким чином не менше десяти ударів.
Своїми умисними діями ОСОБА_5 заподіяв потерпілій ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді: синця повік правого ока, садни перехідної кайми нижньої губи, синця в ділянці передньої поверхні шиї, садни лівої бокової поверхні тазу, садни правої лопаточної ділянки спини, синця в нижній третині лівого плеча, три синця зовнішньої поверхні лівого стегна, синця передньої поверхні правого стегна, два синця по зовнішній поверхні правого стегна та три синця передньо-внутрішньої поверхні лівого стегна, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у нанесенні умисного легкого тілесного ушкодження, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст. 125 КК України.

Крім цього, 14 грудня 2019 року близько 21.00 год, перебуваючи з дозволу власника в кімнаті АДРЕСА_2 , після нанесення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_4 , ОСОБА_5 помітив на шиї потерпілої срібний ланцюжок з підвіскою у вигляді розп`яття ОСОБА_6 , який вирішив відкрито викрасти. Надалі, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, діючи умисно, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, відкрито, без застосування насильства, ОСОБА_5 зірвав з шиї ОСОБА_4 та відкрито викрав срібний ланцюжок з підвіскою у вигляді розп`яття ОСОБА_6 , загальною вагою 6,97 гр вартістю 697 гривень.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 186 КК України.
17 січня 2020 року між потерпілою ОСОБА_4 і обвинуваченим ОСОБА_5 укладена угода про примирення на таких умовах:

- обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнає свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч.1 ст.186 КК України, щиро розкаюється у скоєному, добровільно відшкодував потерпілій заподіяну шкоду ;

- потерпіла здійснила акт прощення обвинуваченого;

- сторони узгодили міру покарання, яку слід призначити ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 125, ч.1 ст.186 КК України .

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у нанесенні умисного легкого тілесного ушкодження, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та у відкритому викраденні чужого майна за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, які відповідно до ст. 12 цього Кодексу є злочинами відповідно невеликої та середньої тяжкості.

Обвинувачений свою винуватість у вчиненні злочину визнає повністю, цілком розуміє права, визначені у ст. 474 ч. 5 п. 1 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 ч. 1 п. 1 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та наполягає на затвердженні угоди про примирення.

Потерпіла ОСОБА_4 розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 ч. 1 п. 2 КПК України, здійснила акт прощення обвинуваченого.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Зміст угоди про примирення, умови та порядок її укладення відповідають вимогам ст.ст. 469, 471 КПК України; підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 цього Кодексу, для відмови в затверджені угоди не встановлено.

Узгоджена потерпілою і обвинуваченим міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, інтересам суспільства не суперечить, є необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчинення ним нових злочинів. При цьому враховано ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Зокрема, враховано, що ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість, щиро розкаюється у вчиненому.

Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку та тяжкість вчиненого злочину, суд дійшов висновку про можливість затвердження укладеної між потерпілою та обвинуваченим угоди про примирення та призначення узгодженого сторонами покарання за ч.1 ст. 125 КК Україниу виді громадських робіт та за ч. 1 ст. 186 КК України у виді громадських робіт і визначення остаточного покарання за правилами ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим .

Речовий доказ слід звільнити з-під арешту і повернути потерпілій на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 315, 374-376, 475 КПК України, суд у х в а л и в:

Угоду про примирення, укладену 17 січня 2020 року, між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 затвердити.

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред"явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 186 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 125 КК України - 200 годин громадських робіт;

- за ч.1 ст. 186 КК України - 240 годин громадських робіт.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначити ОСОБА_5 остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим - 240 годин громадських робіт.

Речові докази: золотий ланцюжок з підвіскою у вигляді розп`яття ОСОБА_6 звільнити з-під арешту та повернути ОСОБА_4 для використання.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через Славутський міськрайонний суд Хмельницької області протягом 30 днів з дня його проголошення:

обвинуваченим - виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 5-7 статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

потерпілою - виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без її згоди на призначення покарання, нероз"яснення їй наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами 6-7 ст.474 КПК України;

прокурором - виключно з підстав призначення покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1