Роздільнянський районний суд Одеської області
_________________________________________________________________
Справа № 511/2461/19
Номер провадження: 1-кп/511/70/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.02.2020 рокум. Роздільна

Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Роздільна Одеської області кримінальне провадження внесеного в Реєстр досудового розслідування за № 0000897 від 09.12.2019 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шверін, ФР Німеччини, громадянина України, з неповною середньою освітою, закінчив в 1995 році училище № 30 м. Одеси, за фахом електромонтажника, інваліда ІІІ групи загального захворювання, офіційно не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

31 серпня 2019 року в нічний час у ОСОБА_4 , який перебував в м. Роздільна на вул. Тираспольській виник злочинний умисел на скоєння таємного викрадення чужого майна, з користі, а саме з неогородженого будинку АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_5 .

З метою реалізації свого злочинного умислу, близько 23:50 годин 31.08.2019 року ОСОБА_4 прибув до вказаного домоволодіння, де упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та він ніким не помічений, шляхом вільного доступу пройшов на подвір`я звідки біля стіни підсобного приміщення скоїв крадіжку уживаного велосипеду фіолетового кольору марки «KONSUL» моделі SНІMANO- INDEX 18, вартістю - 3564,00 гривень. Після скоєння таємного викрадення велосипеду ОСОБА_4 з місця злочину зник, розпорядився ним на власний розсуд, чим завдав майнову шкоду потерпілій ОСОБА_5 на загальну суму 3564,00 гривень.

Крім того, наприкінці жовтня 2019 року, у нічний час, більш точного часу встановити не надалося можливим, ОСОБА_4 умисно, з метою таємного викрадення чужого майна, прибув до незачиненого на замок під`їзду № 2 багатоповерхового будинку АДРЕСА_1 .

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 в той же день та час упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та він ніким не помічений, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів шляхом вільного доступу, з під`їзду № 2 зазначеного будинку, скоїв крадіжку уживаного велосипеду чорного кольору, спортивного типу, марки «BMHW» моделі В 100 вартістю 3480,00грн., який належав потерпілій ОСОБА_6 . Після скоєння таємного викрадення велосипеду ОСОБА_4 з місця злочину зник, розпорядився ним на власний розсуд, чим завдав майнову шкоду потерпілій ОСОБА_6 на загальну суму 3480,00грн.

Обвинувачений винним себе у вчинені вказаних кримінальних правопорушень визнав повністю та пояснив, що в серпні 2019 року приблизно опівночі біля будинку АДРЕСА_2 ., побачив велосипед, , упевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, викрав велосипед, на якому поїхав додому. Другий велосипед, він побачив біля багатоповерхового будинку під`їзду № 2, який також викрав та забрав до себе додому. Обидва велосипеда повернув потерпілим. Щиро розкаявся та просив не позбавляти його волі, пообіцяв більше злочини не скоювати.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що в ніч з 30.08.2019р. на 31.08.2019 року вона була в деревні у своєї матері, коли їй подзвонили діти та повідомили, що її велосипед, вкрали. В грудні 2019 року вони самі знайшли вкрадений велосипед, так як її племінник побачив чоловіка, який котив її велосипед. Викликавши поліцію, чоловіка затримали та в подальшому вони впізнали свій велосипед та його забрали. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого вона не має, просила строго не карати та підтримала думку прокурора щодо призначення покарання.

Потерпіла ОСОБА_6 до судового засідання не з`явилася, однак надіслала на адресу суду заяву, в якій зазначила, що претензій до обвинуваченого матеріального характеру не має; щодо покарання покладається на розсуд суду; просила справу розглядати за її відсутності.

У скоєному обвинувачений розкаюється, обставини справи розуміє правильно, докази не оспорює, що відповідно до умов ч. 3 ст. 349 КПК України, дає суду право, оскільки проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд, з`ясувавши, що обвинувачений правильно розуміє зміст обставин справи, переконавшись у добровільності його позиції, роз`яснивши йому, що в цьому випадку він буде позбавлений права оскаржувати фактичні обставини справив апеляційному порядку, вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями, вчинив злочини, передбачені ч.1 ст. 185 КК України, по першому епізоду, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), та за ч. 2 ст. 185 КК України, по другому епізоду, що кваліфікується як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Згідно досудової доповіді на обвинуваченого ОСОБА_4 наданої Роздільнянським РВ філії державної установи «Центр пробації» в Одеській області Міністерства юстиції України, орган пробації, враховуючи середній рівень скоєння повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства, а також інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя та історію правопорушень, вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі становить не високу небезпеку для суспільства; з можливістю відбування покарання з іспитовим строком та покладенням обов`язків.

Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, розмір заподіяної шкоди, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

В силу ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнає визнання своєї вини, активне сприяння розкриттю злочинів, відшкодування завданих збитків.

В силу ст. 67 КК України, обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого відсутні.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує його відношення до вчиненого, визнання своєї вини, дані про його особу, а саме: інвалід третьої групи загального захворювання (встановлена безстроково), за місцем мешкання характеризується задовільно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, відшкодування завданих збитків, думку прокурора і вважає за необхідне обрати ОСОБА_4 покарання в межах санкції ст. 185 ч. 1, ч. 2 КК України у вигляді позбавлення волі.

Судом при призначенні покарання враховуються вимоги статті 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до роз`яснень пункту 1 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року зі змінами, при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, також мають суворо додержуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

З огляду на зазначене, беручи до уваги думку прокурора, який просить застосувати стосовно обвинуваченого умовний термін покарання, обвинуваченого, який просить не ізольовувати його від суспільства, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, на підставі ст. 75 КК України, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього, в силу ст. 76 КК України, обов`язки. Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

Арешт, накладений ухвалами слідчого судді на майно, вилучене під час проведення досудового слідства підлягає скасуванню.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 371, 374, 375 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

-за ч.1 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік;

-за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України ОСОБА_4 призначити покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та призначити остаточне покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Скасувати арешти, які накладені ухвалами слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 12.12.2019 року на тимчасово вилучене майно, а саме: велосипед фіолетового кольору марки «KONSUL» моделі SНІMANO- INDEX 18 та велосипед чорного кольору, спортивного типу, марки «BMHW» моделі В 100.

Речові докази після набрання вироком законної сили вважати повернутим потерпілим:

- велосипед фіолетового кольору марки «KONSUL» моделі SНІMANO- INDEX 18 - ОСОБА_5

- велосипед чорного кольору, спортивного типу, марки «BMHW» моделі В 100, - ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Роздільнянський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення вироку надіслати його копію потерпілим.

Суддя: ОСОБА_1