Справа № 194/367/20
Номер провадженняя № 1-кп/194/91/20
УХВАЛА
16 червня 2020 року м. Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Тернівського міського суду Дніпропетровської області клопотання прокурора Тернівського відділу Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000926 від 23 грудня 2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності,

В С Т А Н О В И В :

Прокурор Тернівського відділу Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Клопотання обґрунтоване тим, що в період часу з 22-00 год. 15 вересня 2013 року до 05-00 год. 16 вересня 2013 року невстановлена особа, знаходячись на території буд. № 60 по вул. Будьонного в м. Тернівка Дніпропетровської області, шляхом вільного доступу заволоділа транспортним засобом. А саме скутером марки «Новігатор», який належить ОСОБА_4 , чим завдав останньому матеріальний збиток на суму 7000,00 грн.

Відомості про вказане кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000926 від 23 грудня 2013 року за попередньою правовою кваліфікацією за ч.1 ст.289 КК України.

Під час досудового розслідування проведено комплекс слідчих (розшукових) заходів, спрямованих на встановлення особи правопорушника та місця знаходження викраденого майна, однак до теперішнього часу особу, яка вчинила зазначене кримінальне правопорушення, та місцезнаходження викраденого майна встановити не видалося можливим.

З дня вчинення злочину минуло більше 5 років, а особу, яка його вчинила досі не встановлено, у зв`язку з чим просить закрити кримінальне провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, оскільки не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінчилися строки давності притягнення до кримінальної відповідальності.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про закриття кримінального провадження, просив суд закрити кримінальне провадження.

Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти закриття кримінального провадження, просив суд направити кримінальне провадження для продовження досудового розслідування. А також, суду зазначив, що транспортний засіб був викрадений з огородженої території домоволодіння, слідчі розшукові дії проводилися неякісно.

Вислухавши прокурора, потерпілого, дослідивши матеріали клопотання, оглянувши матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000926 від 23 грудня 2013 року, суд дійшов наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, злочин був вчинений невстановленою особою в період часу з 22-00 год. 15 вересня 2013 року до 05-00 год. 16 вересня 2013 року на території будинку АДРЕСА_1 , а саме біля саду у дворі будинку АДРЕСА_1 .

До матеріалів кримінального провадження не надано протокол огляду місця події, але з протоколу допиту потерпілого ОСОБА_4 від 23 грудня 2013 року вбачається, що 15 вересня 2013 року приблизно о 21-00 год. він залишив свій скутер біля саду у дворі будинку АДРЕСА_1 .

Кваліфікуючою ознакою кримінального правопорушення за ч.1 ст. 289 КК України є незаконне заволодіння транспортним засобом.
Кваліфікуючою ознакою кримінального правопорушення за ч.2 ст. 289 КК України є незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно або за попередньою змовою групою осіб, або поєднані з насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства, або вчинені з проникненням у приміщення чи інше сховище, або якщо вони завдали значної матеріальної шкоди.
В постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 19 листопада 2018 року по справі № 205/5830/16-к, зазначено, що належним чином огороджена територія домоволодіння, яка використовується для постійного чи тимчасового зберігання майна, як правило, може бути визнана сховищем. Проте не можна вважати сховищем подвір`я, огорожа якого не перешкоджає проникненню туди сторонніх осіб, внаслідок незавершеності (окремі частини подвір`я не мають суцільного паркана), наявності пошкоджень (проломів), конструктивних особливостей (невелика висота, складається лише зі стовпів та жердин чи дроту, не містить воріт чи хвірток). Також не може виступати сховищем таке подвір`я, яке є загальнодоступним, зокрема, коли на ньому є об`єкти громадського користування (наприклад, колодязь, туалет) чи через нього проходять спільні комунікації (зокрема, стежка), або влаштовані пристосування, які полегшують доступ на подвір`я тощо. Відсутність же загальної доступності подвір`я, а тим більше наявність на ньому пристосувань, засобів, які перешкоджають доступу сторонніх осіб (собак, освітлення, засувів чи гачків, а тим більше, замків на воротах та хвіртках), огорожі, яка за своїми розмірами, матеріалами, конструкцією призначена обмежити чи утруднити доступ сторонніх осіб, навпаки, вказує на те, що таке подвір`я в кримінально-правовому розумінні набуває статусу сховища. Про те, що подвір`я виконує роль сховища, вказує його фактичне використання для зберігання майна. Огороджена територія, у тому числі приватного домоволодіння, може бути віднесена за своїми ознаками до поняття «сховище», виходячи з характеру огорожі (розміру, конструкції, цілісності тощо), наявності інших пристосувань, засобів (охорони, сигналізації, собак, освітлення, засувів, гачків, замків на воротах і хвіртках тощо), які об`єктивно перешкоджають вільному доступу сторонніх осіб, а також інших ознак, які дозволяють ідентифікувати вказану територію як таку, що має призначення постійного або тимчасового зберігання матеріальних цінностей (тобто є сховищем).

Відповідно до пункту 1-1 частини 2 статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої п. 3-1 частини першої цієї статті.

Згідно з п. 3-1 ч. 1ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Злочин, передбачений ч. 1 ст. 289 КК України, в силу ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років у разі вчинення злочину середньої тяжкості.

Злочин, передбачений ч. 2 ст. 289 КК України, в силу ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло десять років у разі вчинення тяжкого злочину.
Згідно з ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження.
Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст.ст.2, 9, 284 КПК України).
Отже, суд вважає, що досудове розслідування проведено неповно, не всебічно та не об`єктивно, оскільки до матеріалів кримінального провадження не надано протоколу огляду місця події, але з протоколу допиту потерпілого ОСОБА_4 від 23 грудня 2013 року вбачається, що він залишив свій скутер біля саду у дворі будинку, натомість з матеріалів кримінального провадження не можливо визначити чи був на час вчинення кримінального правопорушення огороджений двір будинку, де сталося кримінальне правопорушення, що в свою чергу не дає можливості вірно кваліфікувати кримінальне правопорушення. Крім того, як зазначив у судовому засідання потерпілий ОСОБА_4 транспортний засіб був викрадений з огородженої території його домоволодіння.

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним в задоволенні клопотання прокурора про закриття кримінального провадження відмовити.

Керуючись п. 3-1 ч. 1, ч. 4 ст.284, 369, 372, 392 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання прокурора про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000926 від 23 грудня 2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, відмовити.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000926 від 23 грудня 2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, повернути в Тернівський ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1