Постанова

Іменем України
23 квітня 2020 року

м. Київ
Справа № 1-34/03
Номер провадження в апеляційному суді 11-кп/811/16/19

Провадження № 51 680 км 20

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника засудженого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 у режимі
відеоконференції,

розглянув у судовому засіданні матеріали провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 16 жовтня 2018 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від

19 листопада 2019 року щодо нього.
Зміст судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Апеляційного суду Львівської області від 14 листопада 2003 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за ст. 115 ч. 2 п. 10,

ст. 152 ч. 2, ст. 129 ч. 1, ст. 296 ч. 4, ст. 121 ч. 1, ст. 15 ч. 2, ст. 152 ч. 2, ст. 152 ч. 4 КК України до покарання у виді довічного позбавлення волі.

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 16 жовтня

2018 року заяву засудженого ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Апеляційного суду Львівської області від 14 листопада 2003 року залишено без задоволення.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 19 листопада 2019 року зазначену ухвалу суду першої інстанції залишено без зміни, а апеляційну скаргу засудженого

ОСОБА_6 без задоволення.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_6 , посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу апеляційного суду за його заявою про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами. Зазначає, що судами першої та апеляційної інстанцій порушено його право на захист, оскільки не було забезпечено проведення конфіденційної бесіди із призначеним захисником ОСОБА_7 з метою узгодження позиції захисту, вказаний захисник у супереч його позиції не подавала ні апеляційну, ні касаційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції. Указує на те, що суди першої та апеляційної інстанцій не забезпечили участь учасників судового провадження в провадженні за його заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. Вважає, що доводи його заяви про перегляд вироку Апеляційного суду Львівської області від 14 листопада 2003 року за нововиявленими обставинами не перевірялися судами першої та апеляційної інстанцій і їм не надано відповідної правової оцінки.

Заперечень на касаційну скаргу засудженого ОСОБА_6 від учасників судового провадження не надходило.
Позиції учасників судового провадження
Захисник ОСОБА_7 в судовому засіданні вважала касаційну скаргу засудженого ОСОБА_6 обґрунтованою і просила її задовольнити.
Прокурор у судовому засіданні вважав касаційну скаргу засудженого ОСОБА_6 необґрунтованою і просив залишити її без задоволення.
Мотиви Суду
Заслухавши суддю-доповідача, доводи учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла до наступних висновків.
Згідно зі ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
Відповідно до вимог ст. 466 ч. 1 КПК України заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами розглядається судом протягом двох місяців з дня її надходження згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом для кримінального провадження в суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд.

Доводи засудженого ОСОБА_6 про порушення права на захист є обґрунтованими.

Конституцією України гарантовано, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав (ст. 59).

Згідно зі ст. 47 ч. 1 КПК України захисник зобов`язаний використовувати засоби захисту, передбачені цим Кодексом та іншими законами України, з метою забезпечення дотримання прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого та з`ясування обставин, які спростовують підозру чи обвинувачення, пом`якшують чи виключають кримінальну відповідальність підозрюваного, обвинуваченого.

Статтею 21 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року № 5076-VI встановлено професійні обов`язки адвоката, який під час здійснення адвокатської діяльності зобов`язаний: 1) дотримуватися присяги адвоката України та правил адвокатської етики; 2) на вимогу клієнта надати звіт про виконання договору про надання правової допомоги; 3) невідкладно повідомляти клієнта про виникнення конфлікту інтересів; 4) підвищувати свій професійний рівень; 5) виконувати рішення органів адвокатського самоврядування; 6) виконувати інші обов`язки, передбачені законодавством та договором про надання правової допомоги.

Відповідно до вимог ст. 18 частин 1, 2 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 2017 року від 09 червня 2017 року, адвокат інформує клієнта щодо ведення дорученої йому справи, у тому числі щодо правової позиції у справі. До підписання договору про надання професійної правничої (правової) допомоги у справі адвокат повинен з`ясувати всі відомі клієнту обставини, які можуть позначитися на визначенні наявності правової позиції у справі та її змісті, та запитати і вивчити всі відповідні документи, які є в розпорядженні клієнта. Якщо після виконання цих вимог адвокат переконається у наявності фактичних і правових підстав для виконання певного доручення, він повинен неупереджено й об`єктивно викласти їх клієнту і повідомити в загальних рисах, який час і обсяг роботи вимагатиметься для виконання цього доручення та які правові наслідки досягнення результату, якого бажає клієнт.

Із матеріалів провадження вбачається, що ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 03 серпня 2018 року доручено Львівському обласному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги доручено призначити захисника засудженому ОСОБА_6 . Відповідно до доручення від 09 серпня 2018 року № 013-1495978 для здійснення захисту прав та законних інтересів засудженого ОСОБА_6 до закінчення останнього судового засідання з перегляду судових рішень, використання всіх національних засобів правового захисту, звільнення особи з місця виконання покарання, призначено адвоката ОСОБА_7 .

Разом з тим, згідно з журналом судового засідання від 16 жовтня 2018 року та аудіозапису цього судового засідання, який міститься на технічному носії фіксації кримінального провадження в суді першої інстанції, судом не з`ясовувались обставини поінформованості засудженого ОСОБА_6 про призначення йому захисника ОСОБА_7 , оскільки раніше захист його прав та законних інтересів здійснював інший захисник - адвокат ОСОБА_8 , та його позиція з даного приводу, а також можливість/неможливість здійснення захисту адвокатом ОСОБА_7 з дотриманням зазначених положень закону, у тому числі щодо узгодження позиції захисту, враховуючи те, що засуджений ОСОБА_6 відбуває покарання на території Російської Федерації.

У апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 , посилаючись істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просив скасувати ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 16 жовтня 2018 року, якою його заяву про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Апеляційного суду Львівської області від 14 листопада 2003 року залишено без задоволення, і призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Просив також забезпечити його особисту участь під час апеляційного розгляду. Серед доводів апеляційної скарги засуджений ОСОБА_6 зазначав про порушення його права на захист та направлення йому копії ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 16 жовтня 2018 року українською мовою, якою він не володіє, що перешкодило йому належним чином ознайомитися з його змістом.

Зі змісту положень ст. 418 ч. 2, ст. 419 КПК України вбачається, що судові рішення суду апеляційної інстанції ухвалюються в порядку, передбаченому статтями 368-380 цього Кодексу. В ухвалі суду апеляційної інстанції, окрім іншого, має бути зазначено узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, а при залишенні апеляційної скарги без задоволення підстави, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою, викладаються докази, що спростовують її доводи.
Відповідно до вимог ст. 401 ч. 4 КПК України обвинувачений підлягає обов`язковому виклику в судове засідання для участі в апеляційному розгляді, якщо в апеляційній скарзі порушується питання про погіршення його становища або якщо суд визнає обов`язковою його участь, а обвинувачений, який утримується під вартою, також у разі, якщо про це надійшло його клопотання.

У порушення наведених вимог закону суд апеляційної інстанції належним чином не перевірив доводів апеляційної скарги засудженого ОСОБА_6 про порушення права на захист, не встановив та не усунув порушень, допущених судом першої інстанції.

Крім того, колегія суддів вважає, що вжиті апеляційним судом заходи до участі засудженого ОСОБА_6 , який відбуває покарання на території Російської Федерації, в судовому провадженні в режимі відеоконференції, були недостатніми для забезпечення гарантій дотримання прав та законних інтересів останнього в розумінні ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22 січня 1993 року з урахуванням Протоколу до неї від 28 березня 1997 року (далі Конвенція), учасниками якої є Україна та Російська Федерація, при виконанні цієї Конвенції компетентні установи юстиції Договірних Сторін зносяться одна з одною через свої центральні, територіальні та інші органи, якщо тільки цією Конвенцією не встановлено інший порядок зносин. Договірні Сторони визначають перелік своїх центральних, територіальних та інших органів, уповноважених на здійснення безпосередніх зносин, про що повідомляють депозитаря.
Зносини з питань видачі і кримінального переслідування здійснюються Генеральними прокурорами (Прокурорами) Договірних Сторін. Зносини з питань виконання процесуальних і інших дій, що потребують санкції Прокурора (суду), здійснюються органами прокуратури у порядку, встановленому Генеральними прокурорами (Прокурорами) Договірних Сторін (ст. 80 Конвенції).
Відповідно до вимог ст. 545 ч. 2 КПК України Міністерство юстиції України звертається із запитами до судів про міжнародну правову допомогу у кримінальному провадженні під час судового провадження та розглядає відповідні запити судів іноземних держав.

Як видно із матеріалів провадження Львівський апеляційний суд звертався до Федеральної казенної установи «Исправительная колония № 18 Управления Федеральной службы исполнения наказаний по Ямало-Ненецкому автономному округу» та Верховного Суду Російської Федерації з метою організації участі засудженого ОСОБА_6 в апеляційному розгляді в режимі відеоконференції. Проте у матеріалах провадження відсутні дані про звернення Львівського апеляційного суду з цією метою до уповноважених органів за процедурою, передбаченою Конвенцією та главою 42 КПК України.
Подальша відмова засудженого ОСОБА_6 від участі в апеляційному розгляді відповідно до його заяви від 30 вересня 2019 року була обумовлена недопущенням порушення розумних строків розгляду справи, тобто була не добровільною, а вимушеною, тому здійснення апеляційного розгляду без забезпечення участі засудженого ОСОБА_6 в даному конкретному провадженні за таких обставин є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Отже, під час розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій допущено порушення вимог кримінального процесуального закону, яке є істотним, оскільки ставить під сумнів законність і обґрунтованість судових рішень, що у відповідності з вимогами ст. 438 ч. 1 п. 1 КПК України є підставою для скасування таких рішень.
За таких обставин, ухвала апеляційного суду щодо ОСОБА_6 та в порядку ст. 433 ч. 2 КПК України ухвала суду першої інстанції підлягають скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, а касаційна скарга засудженого ОСОБА_6 задоволенню частково.
При новому розгляді в суді першої інстанції необхідно врахувати наведене, судовий розгляд здійснити відповідно до вимог КПК України із дотриманням прав та законних інтересів усіх учасників судового провадження та прийняти законне і обґрунтоване рішення.
Керуючись ст. ст. 436, 438 КПК України, Суд

ухвалив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 16 жовтня 2018 року в порядку ст. 433 ч. 2 КПК України та ухвалу Львівського апеляційного суду від

19 листопада 2019 року щодо ОСОБА_6 скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Постанова Верховного Суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3