Номер провадження: 11-сс/813/130/20
Номер справи місцевого суду: 522/2405/19 1-кс/522/290/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси, від 09.01.2020 року, якою було задоволено клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 та продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 із визначенням застави, а також відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №0000192, внесеному до ЄРДР 14.01.2019 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України,

встановив:

Зміст оскарженого судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси, від 09.01.2020 року, було задоволено клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , яке погоджене з прокурором Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_6 , та було продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №0000192, внесеному до ЄРДР 14.01.2019 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, із визначенням застави у розмірі 1 152 600 гривень.

Крім цього, зазначеною ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_8 з тримання під вартою на домашній арешт із забороною залишати житло в нічний період доби.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

На вказану ухвалу захисник ОСОБА_7 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , подала апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що оскаржена ухвала є незаконною, необґрунтованою, такою, що не відповідає вимогам КПК України з таких підстав:

слідчим суддею не обгрунтовано наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України;

не взято до уваги щире каяття підозрюваного ОСОБА_8 , його активне сприяння розкриттю злочину та ту обставину, що він утримується під вартою понад три місяці;

не враховано особу підозрюваного ОСОБА_8 та наявність у нього постійного місця проживання у місті Одеса;

слідчим суддею не враховано, що свідки та експерти у кримінальному провадженні уже допитані, експертизи проведені, речові докази по справі вилучені, що унеможливлює будь-який вплив на них підозрюваного ОСОБА_8 ;

обраний запобіжний захід є найбільш суворим, неспівмірним та непропорційним інкримінованому ОСОБА_8 злочину.

У зв`язку з викладеним захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси, від 09.01.2020 року, та змінити підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт із забороною залишати житло в нічний період доби з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Позиції учасників судового провадження
Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив апеляційний суд залишити оскаржену ухвалу без змін.

Захисник судовому засіданні підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали провадження за клопотанням слідчого та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Згідно з вимогами ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слід зазначити, що найбільш значущою гарантією прав людини, встановленою ст.29 Конституції України, є право на свободу та особисту недоторканність. Відповідно до цієї статті передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суддя-доповідач апеляційного суду вважає за необхідне застосувати Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до ст.5 Конвенції, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом: п.с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчинені нею правопорушення, або обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи

Згідно з приписами ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з положеннями ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст.176 цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

З мотивувальної частини ухвали вбачається, що слідчий суддя зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону виконав та врахував їх при постановленні ухвали.

Апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про те, що на даному етапі досудового розслідування, можна вважати обґрунтованою підозру ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

За загальною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема, в рішенні по справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), від 30 серпня 1990 року, п.32, Series А, №182, щодо терміну «обґрунтована підозра», зазначено, що підозра є обґрунтованою, коли існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється в тому, що діючи з корисливих мотивів, реалізуючи спільний злочинний намір разом з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та іншими невстановленими особами розподілили між собою злочинні ролі щодо незаконного придбання, зберігання з метою збуту та незаконного збуту психотропних речовин на території міста Одеси.

Так, реалізуючі спільний злочинний намір та виконуючи розподілені злочинні ролі, ОСОБА_10 у період часу з 20.05.2019 року по 29.05.2019 року, при невстановлених слідством обставинах, незаконно придбав у невстановлених осіб психотропні речовини, які з метою незаконного збуту, незаконно зберігав за місцем свого мешкання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Після чого, у період часу з 20.05.2019 року по 29.05.2019 року, ОСОБА_10 перебуваючи за місцем свого мешкання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , виконуючи розподілені злочинні ролі, передав ОСОБА_8 психотропні речовини, для їх подальшого збуту на території міста Одеси.

У подальшому, ОСОБА_8 , реалізуючі спільний злочинний намір та виконуючи розподілені злочинні ролі, став незаконно зберігати отриманні у ОСОБА_10 психотропні речовини за місцем свого мешкання, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

29.05.2019 року ОСОБА_8 , виконуючи розподілені злочинні ролі, повідомив особу - ОСОБА_13 , яка проводила санкціоновану оперативну закупку, про можливість придбання психотропної речовини на території міста Одеси.

Після чого, 29.05.2019 року в денний час ОСОБА_8 перебуваючи за місцем свого мешкання, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , виконуючи розподілені злочинні ролі, передав ОСОБА_11 та ОСОБА_12 психотропні речовини, для їх подальшого збуту, шляхом «закладки», на території міста Одеси ОСОБА_13 , яка проводила санкціоновану оперативну закупку.

У подальшому, 29.05.2019 року в денний час ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , реалізуючі спільний злочинний намір та виконуючи розподілені злочинні ролі, прибули на вулицю Рішельєвська в місті Одесі.

29.05.2019 року приблизно о 13 годині 50 хвилин, виконуючи розподілені злочинні ролі, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 перебуваючи біля будинку № 23 А по вулиці Рішельєвська в місті Одесі незаконно збули, шляхом «закладки», психотропну речовину.

Після чого, 29.05.2019 року ОСОБА_13 , яка проводила санкціоновану оперативну закупку, добровільно видала працівникам поліції незаконно збуту, шляхом «закладки», психотропну речовину. Згідно висновку експерта № 1170-Х від 22.08.2019 року надана на експертизу речовина рослинного походження чорно-коричневого кольору, масою 0,49 г., містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено 5 F-MDMB-PICA. Кількісний вміст 5 F-MDMB-PICA становить 0,0081 г.

Також, 09.10.2019 року в ході проведеного співробітниками поліції санкціонованого судом обшуку за місцем мешкання ОСОБА_8 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , виявлено та вилучено: чотирнадцять розфасованих згортків з речовиною рослинного походження чорно-коричневого кольору.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 11.10.2019 року до підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 1 152 600 гривень.

Апеляційний суд вважає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, підтверджується долученими до клопотання слідчого доказами, зокрема:

- розсекреченими протоколами негласних слідчих (розшукових) дій;

- протоколом допиту свідків,

- протоколом обшуку;

- протоколом отримання добровільно наданого предмету;

- протоколом про результати проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки;

- висновком експерта;

- іншими матеріалами провадження.

Апеляційний суд вважає, що на даному етапі досудового розслідування вказані докази є вагомими та достатніми для обґрунтування підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину. При цьому, відповідно до статей 89, 94 КПК України та Глави 28 КПК України питання про встановлення вини підозрюваного у вчиненні інкримінованих йому злочинів, оцінка зібраних доказів на предмет їх достовірності і допустимості відноситься до компетенції суду за наслідками судового розгляду кримінального провадження по суті обвинувачення, а підстав для визнання доказів недопустимими, відповідно до ст.87 КПК України в ході апеляційного розгляду не встановлено.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що підозрюваний ОСОБА_8 має постійне місце проживання у місті Одеса, що є підставою для зміни запобіжного заходу, апеляційний суд вважає необгрунтованим з огляду на таке.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який передбачена відповідальність у виді позбавлення волі на строк до десяти років. Таким чином, враховуючи тяжкість покарання, у разі доведеності його вини, існує ризик того, що підозрюваний ОСОБА_8 може переховуватись від суду з метою уникнути кримінального переслідування.

Що стосується ризику вчинення підозрюваним іншого злочину, апеляційний суд приходить до висновку про те, що цей ризик є наявним, оскільки діяння, в якому підозрюється ОСОБА_8 є умисним та корисливим, що свідчить про можливість вчинення підозрюваним іншого аналогічного злочину.

Апеляційний суд враховує обставини, що відповідно до положень ст.178 КПК України слід враховувати при обранні запобіжного заходу, а саме те, що перебуваючи у працездатному віці ОСОБА_8 ніде не працював, не має своєї сім`ї та осіб, що перебувають на його утриманні, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що до теперішнього часу не відпали ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, та на підставі повного та всебічного дослідження всіх обставин провадження з урахуванням даних, що характеризують особу підозрюваного, дійшов обґрунтованого висновку про неможливість застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, у зв`язку з чим відмовив у клопотанні захисника ОСОБА_7 .

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Враховуючи наведене апеляційний суд дійшов висновку, що обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 із правом внесення застави у розмірі 1 152 600 гривень, являється необхідним та достатнім в даному випадку для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_8 під час досудового розслідування.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 про відсутність підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є необґрунтованими, а слідчий суддя дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та не виявив перешкод для застосування такого запобіжного заходу, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, а визначений розмір застави є необхідним та достатнім для забезпечення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Частиною 3 ст.407 КПК України встановлено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити ухвалу без змін;

2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , у зв`язку з чим вважає за необхідне залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду без змін.

Керуючись статтями 177, 178, 182, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси, від 09 січня 2020 року, якою було задоволено клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 та продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 із визначенням застави, а також відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №0000192, внесеному до ЄРДР 14.01.2019 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4