Справа №635/1102/20
Провадження №1-кс/635/299/2020
УХВАЛА

18 лютого 2020 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Покотилівка Харківського району Харківської області клопотання слідчого СВ Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 , за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000228 від 05.02.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харків, громадянина України, з середньо-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-16 жовтня 2018 року Харківським районним судом Харківської області за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 2 роки,

підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, -

встановив:

18 лютого 2020 року до Харківського районного суду Харківської області надійшло клопотання слідчого СВ Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Харківської місцевої прокуратури №6 Харківської області ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000228 від 05.02.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту терміном на 60 діб, який полягає в забороні підозрюваному в проміжок часу з 22.00 до 07.00 години, без дозволу слідчого, прокурора чи суду залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , зобов`язавши останнього: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду; невідкладно повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання.

Як вбачається з клопотання слідчого, 04.02.2020 до ЧЧ Харківського ВП ГУ НП в Харківській області надійшла заява від гр. ОСОБА_6 про те, що 04.02.2020 близько 15:00 невстановлена особа, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , біля кіно-театру «Супутник», шахрайським шляхом заволоділа мобільним телефоном заявника, чим спричинила потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду. За вказаним фактом 05.02.2020 СВ Харківського ВП ГУ НП в Харківській області розпочато кримінальне провадження за №0000228, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України. В ході досудового розслідування встановлено, що вироком Харківського районного суду Харківської області від 16.10.2018 визнано винним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки зі звільненням, на підставі ст.75 КК України, від відбування покарання з випробуванням, строком на 2 роки. Однак, останній на шлях виправлення не став, належних висновків не зробив та повторно притягнутий до кримінальної відповідальності за вчинення корисливого кримінального правопорушення, вчиненого за наступних обставин. Під час досудового розслідування встановлено, що 04.02.2020 близько 15:00, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , поблизу кіно-театру «Супутник», протиправно та незаконно, повторно, керуючись корисливим мотивом, з умислом, направленим на заволодіння чужим майном шляхом обману, маючи на меті присвоєння належного потерпілому ОСОБА_6 мобільного телефону та метою введення в оману потерпілого, повідомивши останньому неправдиві відомості, повідомлення яких мало б суттєве значення для поведінки потерпілого, а саме висловив прохання потерпілому надати мобільний телефон для здійснення телефонного дзвінку. Далі ОСОБА_4 , отримавши мобільний телефон та розуміючи можливість фактичного розпорядження ним, скориставшись тим, що потерпілий за його діями не спостерігає, шахрайським шляхом заволодів мобільним телефоном «Sony Xperia M4 Aqua Dual», чорного кольору, власником якого є потерпілий ОСОБА_6 , вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса, становить 1500 гривень 00 копійок. Після цього, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився майном, яким заволодів шахрайськими шляхом, на власний розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_6 на загальну суму 1500 гривень 00 копійок. Таким чином, ОСОБА_4 вчинив корисливе кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно. 15 лютого 2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України. В ході встановлення обставин, передбачених ст.178 КПК України, досудовим розслідуванням встановлено, що вина підозрюваного ОСОБА_4 підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 04.02.2020; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від 05.02.2020; рапортом старшого оперуповноваженого СКП Харківського ВП ГУ НП в Харківській області від 07.02.2020; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; протоколом огляду предметів від 10.02.2020; протоколом пред`явлення речей для впізнання за участю потерпілого ОСОБА_6 від 10.02.2020; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_6 від 10.02.2020; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 від 12.02.2020; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від 15.02.2020; протоколом проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від 15.02.2020. В ході досудового розслідування вивчалась особа ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого встановлено, що останній є уродженцем м. Харків, громадянином України, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . Окрім того встановлено, що ОСОБА_4 є раніше судимим за вчинення корисливого кримінального правопорушення, а саме вироком Харківського районного суду Харківської області від 16.10.2018 визнано винним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки зі звільненням, на підставі ст.75 КК України, від відбування покарання з випробуванням, строком на 2 роки. Відтак, органом досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні умисного злочину середньої тяжкості, відповідальність за вчинення якого передбачає покарання у вигляді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк від одного до двох років, або обмеженням волі на строк до п`яти років, або позбавленням волі на строк до трьох років. Таким чином, без застосування запобіжного заходу до ОСОБА_4 , останній може покинути територію Харківської області та переховуватись від органів досудового розслідування, у зв`язку з тим, що вироком Харківського районного суду Харківської області від 16.10.2018 визнано винним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки зі звільненням, на підставі ст.75 КК України, від відбування покарання з випробуванням, строком на 2 роки. Тому ОСОБА_4 , усвідомлюючи тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення-злочину та настання кримінальної відповідальності за вчинення вказаного злочину в період іспитового строку, може переховуватися від органу досудового розслідування. В даному випадку існує ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування. Окрім того, враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_4 особисто знайомий із потерпілим ОСОБА_6 та свідками ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , тому ОСОБА_4 може вчинити дії, спрямовані на здійснення незаконного психологічного або фізичного впливу відносно потерпілого та свідків, які надали свідчення про причетність його до вчинення злочину. В даному випадку існує ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме незаконний вплив на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні. Також, підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжувати вчиняти кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується, у зв`язку з відсутністю законних джерел заробітку та нестійких соціальних зв`язків, а також тому, що раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, та на шлях виправлення не став, після чого повторно вчинив аналогічний корисливий злочин. В даному випадку існує ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України. Беручи до уваги, що у даному випадку існують ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ст.177 КПК України, оскільки ОСОБА_4 , повторно вчинив умисний корисливий злочин середньої тяжкості, офіційно не працює, не має джерел заробітку, є підстави вважати, що підозрюваний може продовжити свою кримінальну діяльність, незаконно впливати на потерпілого та свідків, а також переховуватися від слідства та суду, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж домашній арешт.

У судовому засіданні прокурор Харківської місцевої прокуратури №6 Харківської області ОСОБА_3 клопотання підтримав та додатково привів обґрунтування ризиків, передбачених пунктами 1, 3 та 5 частини першої статті 177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечував проти обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані докази, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Вивчаючи дані про особу підозрюваного було встановлено, що ОСОБА_4 не одружений, не працює, має постійне місце проживання, де й зареєстрований, за місцем мешкання має посередню характеристику, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, а також раніше судимий за вчинення корисливого злочину та підозрюється у вчиненні злочину в період іспитового строку.

Суд зауважує, що у розумінні положень наведених у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини (справа «Нечипорук, Йонкало проти України», №42310/04, рішення від 21.04.2011; справа «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», №№12244/86, №12245/86, №12383/86, рішення від 30.08.1990; справа «Мюррей проти Сполученого Королівства», №14310/88, рішення від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Матеріали кримінального провадження, на які посилається слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішенні Європейського Суду з прав людини від 23.10.1994 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (№14310/88), а саме, «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

В контексті вимог статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі на стільки, що його неможливо відвернути, не застосувавши до особи запобіжний захід. При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, які підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Враховуючи все вище приведене, слідчий суддя вважає доведеним існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3 та 5 частини першої статті 177 КПК України (можливість переховування від органів досудового розслідування та суду, можливість впливу на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні, вчинити інший злочин), а з огляду на дані про особу підозрюваного, встановлено неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж домашній арешт.

Відповідно до вимог частин першої та другої статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваного, обвинуваченого залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно частини шостої статті 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Разом з тим, у розумінні загальних вимог глави 10 КПК України, домашній арешт є заходом забезпечення кримінального провадження, а тому на даній стадії його дія обмежена строком досудового розслідування.

Виходячи із дати повідомлення ОСОБА_4 про підозру, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні спливає 15 квітня 2020 року.

Відтак, враховуючи наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3 та 5 частини першої статті 177 КПК України, оцінивши в сукупності всі обставини надані сторонами кримінального провадження, обставини передбачені статтею 178 та частиною першою статті 194 КПК України, слідчий суддя вважає клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_4 таким, що підлягає частковому задоволенню в межах строку досудового розслідування, тобто до 15 квітня 2020 року.

Керуючись статями 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Клопотання слідчого СВ Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 , за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000228 від 05.02.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 22 години 00 хвилин по 07 годину 00 хвилин наступної доби, в межах строку досудового розслідування, а саме, на 58 (п`ятдесят вісім) днів.

Зобов`язати ОСОБА_4 на період часу дії вказаної ухвали:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;
- невідкладно повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання, а також не покидати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , кожного дня в період з 22 години 00 хвилин по 07 годину 00 хвилин наступної доби.
Строк дії ухвали визначити до 15 квітня 2020 року включно.

Органу Національної поліції негайно поставити ОСОБА_4 на облік, як особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому.

Доручити слідчому СВ Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 передати ухвалу про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, для виконання до органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ознайомити підозрюваного ОСОБА_4 під розпис з ухвалою про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що відповідно до частини п`ятої статті 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_4 в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали складено 19 лютого 2020 року

Слідчий суддя ОСОБА_1