Провадження № 11-сс/4820/177/20
Справа № 679/300/20 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія : ухвала слідчого судді Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2020 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Хмельницького апеляційного суду
в складі: головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції з Нетішинським міським судом Хмельницької області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 березня 2020 року за № 0000066 за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 04 березня 2020 року,

в с т а н о в и л а :

Цією ухвалою клопотання старшого слідчого СВ Нетішинського ВП Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_9 здоволено.

Застосовано щодо підозрюваного

ОСОБА_7 , уродженця м. Верхня Салда, Свердловської області, Російської Федерації, громадянина України, українця, з середньою-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, інваліда 2 групи, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України,

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном 60 днів.

Ухвала діє по 30.04.2020 року 11 годину 50 хвилин.

Визначено підозрюваному ОСОБА_7 розмір застави в сумі 168 160 гривень.

У разі внесення застави у вказаній сумі, звільнити ОСОБА_7 з-під варти та покласти на нього наступні обов`язки: не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду, повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну місця свого проживання, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; з`являтись за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду.

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється в тому, що у невстановлений час та при невстановлених обставинах та місці, але, в період до 02 березня 2020 року в м. Нетішин незаконно, маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту наркотичних засобів, переслідуючи корисливу мету, діючи умисно, всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», за невстановлених обставин, у невстановленому місці, у невстановлену дату та час, незаконно придбав наркотичний засіб, обіг якого обмежено - амфетамін, який містився в поліетиленових згортках, обіг якого, відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів від 06.05.2000 за № 770, обмежено на території України та який незаконно зберігав при собі з метою збуту з корисливих мотивів.

В подальшому, 02.03.2020 року близько 11 год. 40 хв. неподалік будинку № 4 по вул. Будівельників у м Нетішин, ОСОБА_7 був затриманий мешканцями м. Нетішин, а саме: гр. ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в порядку статті 207 КПК України, а об 11 годині 50 хвилин уповноваженою особою в порядку ст. 208 КК України у зв`язку із підозрою у збуті наркотичних речовин. В ході затримання ОСОБА_7 із кишень куртки почав викидати поліетиленові згортки малинового, зеленого та білого кольорів, у яких під час огляду виявлено та в подальшому вилучено подрібнену речовину рослинного походження та порошкоподібну речовину рожевого кольору.

Згідно з висновком експерта №8.6-0177:20 від 03.03.2020, в порошкоподібній речовині рожевого кольору, міститься наркотичний засіб, обіг якого обмежено - амфетамін, масою 0,131789 г, 0,213248. Загальна маса амфетаміну становить 0,345037 г.

Цього ж дня, а саме 02.03.2020 року, до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000066 внесено відомості про кримінальне правопорушення, правова кваліфікація - ч. 1 ст. 307 КК України.

Непогоджуючись з ухвалою, підозрюваний ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу та доповнення до неї, в яких просив ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою застосувати до нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, або зменшити розмір застави.

Ухвалу вважає необґрунтованою.

Слідчий суддя не врахував його позитивну характеристику за місцем проживання, наявність неповнолітньої дитини ОСОБА_12 , 2005 року народження, 2 групи інвалідності.

Крім того, залишив поза увагою незадовільний стан його здоров`я, що підтверджується випискою № 4214/1185 із медичної карти стаціонарного хворого.

В доповненнях посилається на те, що на момент клопотання слідчого йому не була надана належна медична допомога, під час затримання не забезпечено його захисником, обшук його речей проводився без його участі та участі захисника. Розмір застави вважає непомірним.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора та слідчого про законність і обґрунтованість ухвали слідчого судді, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ч. 1 п. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Виходячи з вимог ст. 370 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу має бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.

У відповідності до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого в повній мірі дотримався цих вимог закону.

Так, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно положень ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Як вбачається із матеріалів судового провадження, подане до суду першої інстанції клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_7 відповідає вимогам ст. 184 КПК України, погоджене з прокурором. В обґрунтування клопотання слідчий посилався на наявність обґрунтованої підозри, тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_7 , яке є тяжким, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі від 4 до 8 років. Окрім того, перебуваючи на волі, останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою належним чином перевірялись слідчим суддею. При цьому був опитаний ОСОБА_7 , вислухана думка прокурора, захисника, відібрані пояснення у слідчого, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.
Окрім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 слідчий суддя врахував обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема: вагомість наявних доказів про вчинення ним кримінального правопорушення; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, за яке законом передбачено покарання в вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років; особу підозрюваного ОСОБА_7 , який не працює, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів у сфері обігу наркотичними речовинами, за що відбував покарання в місцях позбавлення волі.

Тому, слідчий суддя прийшов до правильного висновку про те, що існують ризики, передбачені ст. 177 КК України, зокрема: переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на свідків у цьому ж провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Врахувавши наведені ризики, обставини, передбачені ст. 178 КПК України, в їх сукупності слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку, з яким погоджується колегія суддів апеляційного суду, про необхідність обрання щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Як у суді першої інстанції, так і під час апеляційного перегляду кримінального провадження прокурор та слідчий довели, що застосування стосовно ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Отже, при розгляді клопотання слідчого з`ясовано всі обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, що в повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного на стадії досудового розслідування.

Доводи апелянта на неврахування судом його незадовільного стану здоров`я із посиланням на виписку № 4214/1185 із медичної карти стаціонарного хворого та наявності 2 групи інвалідності апеляційний суд не враховує, оскільки така виписка була надана захисником ОСОБА_8 в судовому засіданні під час розгляду клопотання щодо запобіжного заходу та вказані обставини враховані під час постановлення оскаржуваного рішення.

Крім того, відповідно до положень ст. 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення», затвердженого Наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань від 20 вересня 2000 року № 192, обов`язок по забезпеченню медичним обслуговуванням осіб, які утримуються під вартою, покладається на адміністрацію місця попереднього ув`язнення.

Згідно з п. 2.5 Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, затвердженого спільним Наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України від 10 лютого 2012 року № 239/5/104, особа, узята під варту, має право на вільний вибір лікаря. У разі звернення особи, узятої під варту, до лікаря медичної частини СІЗО з проханням про допуск обраного лікаря-фахівця лікар медичної частини СІЗО готує медичну довідку про стан її здоров`я та запит до керівництва СІЗО. Керівництво СІЗО забезпечує допуск обраного особою лікаря-фахівця.

Відповідно до п. 2.7 зазначеного Порядку, якщо за результатами огляду чи обстеження особи, узятої під варту, встановлено, що вона потребує надання медичної допомоги у закладі охорони здоров`я з орієнтовного переліку, лікар медичної частини СІЗО готує медичну довідку про стан здоров`я особи, узятої під варту, та звертається із запитом до керівництва СІЗО. Керівництво СІЗО забезпечує перевезення особи, узятої під варту, до закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку.

Враховуючи вищевказані норми законів, особи, які перебувають під вартою, та є хворими, отримують медичну допомогу в амбулаторних умовах в медичних частинах слідчих ізоляторів.

Отже, ОСОБА_7 , перебуваючи під вартою, не позбавлений можливості у будь-який час звернутися до лікаря медичної частини СІЗО з проханням про допуск обраного лікаря-фахівця.

Посилання апелянта на позитивну його характеристику за місцем проживання та наявність неповнолітньої дитини ОСОБА_12 , 2005 року народження, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки відсутні докази на підтвердження вказаного.

Твердження про непомірний розмір застави апеляційний суд вважає безпідставним, виходячи з наступного.

Так, згідно ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного , інших даних про його особою та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може завідомо непомірним для нього.

При визначенні розміру застави суд врахував обставини та тяжкість кримінального правопорушення, яке є тяжким, наявність вищевказаних ризиків та прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність визначення такої в максимальному розмірі, що становить 80 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб. Із вказаним розміром застави погоджується апеляційний суд та вважає, що саме такий розмір гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Посилання ОСОБА_7 на те, що під час затримання його не було забезпечено захисником апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки як вбачається із протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 02.03.2020 року, такий складений старшим слідчим СВ Нетішинського ВнП Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області, капітаном поліції ОСОБА_9 за участю захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , про що останній розписався. Натомість ОСОБА_7 від підпису відмовився.

Інші доводи апеляційної скарги не можна визнати переконливими, оскільки вони не містять доказів, які б спростували висновки суду першої інстанції та впливали на законність судового рішення в частині обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Отже, потреба в обмеженні права на особисту свободу підозрюваного шляхом обрання останньому найсуворішого запобіжного заходу є виправданою.

За таких обставин колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді законною, обґрунтованою та вмотивованою, порушень норм чинного КПК України, які могли б стати підставою для скасування чи зміни судового рішення, не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 196, 197, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 04 березня 2020 року, якою застосовано щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк по 30 квітня 2020 року по 11 годину 50 хвилин, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча: ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4