Справа № 404/8582/18
Номер провадження 1-кс/404/38/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2020 року Слідчий суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Кіровського районного суду міста Кіровограда клопотання слідчого СВ Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Кіровоградської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під домашнім арештом у певний період доби стосовно:

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Погребище, Вінницької області, українця, громадянина України, одруженого, інваліда ІІІ групи загального захворювання, утримує батьків похилого віку, з вищою освітою, виконує обов`язки генерального директора Комунального неприбуткового підприємства «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф у Кіровоградській області» Кіровоградської обласної ради, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до кримінальної відповідальності притягується вперше,

якому вручено повідомлення про підозру по кримінальному провадженню 0005575, з попередньою кваліфікацією за ч. 4 ст.191 КК України,

ВСТАНОВИВ:

28 грудня 2019 року слідчий вручив повідомлення про підозру ОСОБА_6 про те, що за версією слідчого, головний лікар «Кіровоградської станції швидкої медичної допомоги», зловживаючи своїм службовим становищем, з січня 2004 року по грудень 2007 року, без достатніх правових підстав умисно нараховував та отримав заробітну плату за виконання ним робіт по сумісництву, тоді як ОСОБА_6 не мав фахової спеціалізації «Медицина невідкладних станів».

Крім того, з січня 2007 року по квітень 2018 року, ОСОБА_6 без документів, що підтверджують виконання ним робіт у складі виїзної бригади швидкої медичної допомоги, умисно нарахував і отримав надбавку за тривалість безперервної роботи.

Під час розгляду клопотання слідчий з прокурором заявлені ними вимоги підтримали. Клопочуть застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби.

Підозрюваний і захисник заперечили проти застосування запобіжного заходу, оскільки : відсутні ознаки обґрунтованої підозри; нема ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України; розслідування однобічне; експерт не уповноважений давати відповіді з питань права; заявлені свідки по справі постійно скаржаться з приводу дій головного лікаря. Через це просять відмовити у поданому клопотанні.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність: обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, та наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ст. 177 КПК України).

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити (ч.1 ст. 194 КПК України):

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним і наявність ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

У той же час, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним та наявність хоча б одного із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий/прокурор, але не доведе обставини, які виключають можливість застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя, має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою статті 194 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження.

За правилами ст. 93 КПК України, сторона захисту, потерпілий здійснює збирання доказів, в тому числі, ініціювання проведення слідчих та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

До клопотання долучили докази, які на думку слідчого підтверджують обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_6 підозри за ч. 4 ст.191 КК України, зокрема:

- не підписану довідку про результати виявлених порушень під час перевірки робочою групою правомірності дій посадових осіб територіального медичного об`єднання «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф у Кіровоградській області»;

- накази начальника Управління Охорони здоров`я Кіровоградської обласної державної адміністрації про отримання права роботи підозрюваному за сумісництвом.;

- посадову інструкція головною лікаря територіального медичного об`єднання «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф у Кіровоградській області;

- акт ревізії фінансово-господарської діяльності Кіровоградської станції швидкої медичної допомоги за 2010-2011 роки та завершений період 2012 року № 04-09/257 від 07.09.2012 року;

- висновок судово-економічної експертизи № 856/857/1434/19-17 від 16.04.19року, відповідно до якого: з січня 2004 року по грудень 2007 року ОСОБА_7 без документального підтвердження була незаконно нарахована і виплачена надбавка і оплачена праця за сумісництвом;

- покази свідка ОСОБА_8 , який зазначив, що ОСОБА_6 не мав права встановлювати собі надбавки. Покази свідка ОСОБА_9 який повідомив, що ОСОБА_6 не працював у складі виїзної бригади і до 2011 року не мав кваліфікаційної категорії лікаря «медицина невідкладних станів» Покази свідка ОСОБА_10 , яка висловила власну думку з приводу застосування Законів і зазначила, що вона не виявила у штатному розписі стосовно ОСОБА_6 будь-яких надбавок, які дають йому право на отримання надбавки в розмірі 60 % від посадового окладу;

- інформаційний лист заступника міністра від 14.12.2018 року про порядок нарахування надбавок та роботи за сумісництвом;

Представники сторони обвинувачення хоча і надали мінімальні, однобічні та поверхово зібрані, але докази ознак обґрунтованості пред`явленої підозри.

При цьому враховуються зауваження представників сторони захисту, про існування між підозрюваним і свідками тривалих і вкрай неприязних відносин та можливий суб`єктивізм в показах зацікавлених свідків.

На вирішення судово-економічної експертизи поставили запитання без відома сторони захисту, що є однобічним. Експерт не отримав усі документи. Через таку неповноту, експерт зробив висновок про необґрунтованість нарахувань. Викликають занепокоєння висновки експерта-економіста, який дав відповідь на запитання, що починається з словосполучення: «чи відповідає чинному законодавству ….». З цього приводу варто взяти до уваги роз`яснення п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.1997 року № 8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» про неприпустимість призначення експертизи у випадках, коли з`ясування певних обставин не потребує спеціальних знань, а також порушення перед експертом правових питань, вирішення яких віднесено законом до компетенції суду.

Суб`єктивна сторона ст. 191 КК України характеризується наявністю прямого умислу. Прямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання. ( ч. 2 ст. 24 КК України). Нарахування і виплати тривають останні 16 років, за цей час проводили періодичні перевірки, за результатами яких порушень не виявляли. Крім того, всі спори з приводу оспорювання: правомірності підстав, періоду, розміру надбавок і доплат, вирішуються в цивільному, адміністративному, господарському провадженнях. Редакція первинної підозри є поверховою, оскільки не містить трьох складових прямого умислу.

Представники сторони обвинувачення зібрали мінімальні, однобічні та поверхові докази ознак обґрунтованості пред`явленої підозри. Незважаючи на ці недоліки, на початковій стадії досудового розслідування слідчий суддя не вправі оцінювати остаточну кваліфікацію. Такі завдання покладаються на суд під час судового розгляду кримінального провадження, тому оспорювання кваліфікуючих ознак, допустимості, достовірності, достатності доказів, не є предметом дослідження і не повинні бути вирішальними при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу стосовно підозрюваного. Таким чином, слідчий з прокурором підтвердили наявність мінімальних ознак обґрунтованості пред`явленої первинної редакції підозри, що дає їм право звернутись з клопотанням про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ч. ч.1 та 2 ст. 22 та ст. 26 КПК України, клопотання вирішено у межах заявлених вимог, доводів та долучених до клопотання матеріалів.

Згідно ч. 1 ст. 12 КПК України, під час кримінального провадження ніхто не може бути обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Прокурор не довів підстав, що об`єктивно вказують на реальність ризиків невиконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Доводи слідчого ґрунтуються на припущеннях, тому не використовуються при доказуванні. Навпаки, дії підозрюваного свідчать про його прагнення об`єктивно дослідити докази, бажанні повно і всебічно їх перевірити і дати належну правову оцінку із зазначенням можливих кваліфікуючих ознак.

Відсутні ризики переховування від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Слідчий з прокурором не підтвердили достатніх підстав вважати, про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Досудове розслідування в цьому кримінальному провадженні триває більше року. За цей час існувала можливість зібрати всі докази. Прокурор не подав доказів, що за останній рік ОСОБА_6 незаконно впливав на свідків, чи перешкоджав слідству.

Утримання головного лікаря під домашнім арештом у нічний період доби позбавить ОСОБА_6 можливості в повній мірі виконувати покладені на нього функціональні обов`язки, крім того, обмежить у реалізації права на професію і праві на працю. Більш м`який запобіжний захід, у виді особистого зобов`язання в повній мірі зможе забезпечити покладені на підозрюваного процесуальні обов`язки, зокрема з`являтись до слідчого/прокурора, повідомляти про зміну місця свого проживання, та без відома органу досудового розслідування не залишати межі населеного пункту в якому він проживає.

Додержуючись правил ч. 1 ст. 178 КПК України, врахований: вік та стан здоров`я ОСОБА_6 , який є інвалідом третьої групи, а також створення ним міцних соціальних зв`язків, наявність на утриманні батьків похилого віку, до кримінальної відповідальності притягується вперше. Матеріали клопотання не містять доказів про спроби ухилення його від явки до слідчого. Підозрюваний не вчиняв спроб змінити місце його реєстраційного обліку, роботи чи переховуватись від слідства. Місце проживання підозрюваного та місце проведення досудового розслідування співпадають. ОСОБА_6 має багаторічний безперервний трудовий стаж роботи, тривалий час займається професійною лікарською діяльністю. Має чітко визначене робоче місце за однією адресою. Не надано негативних характеристик, на обліках у нарколога і психіатра не перебуває. Відсутні обтяжуючі обставини. Стверджує про неухильне виконання ним у майбутньому покладених на нього процесуальних обов`язків підозрюваного. Запевняє, що буде з`являтись для проведення слідчих дій з його участю. Заперечує можливість зміни ним місця постійного проживання та зобов`язується виїжджати за межі міста Кропивницького виключно за наявності дійсної виробничої, сімейної, медичної потреб. Дії ОСОБА_6 свідчать про його прагнення об`єктивно дослідити докази, бажанні повно та всебічно їх перевірити і дати належну правову оцінку із зазначенням кваліфікуючих ознак. Наполягає на правомірності його поведінки та небажанні й відсутності підстав та мотивів для продовження або вчинення злочину.

Згідно з ст. ст. 36, 40 КПК України, на прокурора та слідчого покладається обов`язок організувати проведення своєчасного ефективно досудового розслідування. Орган досудового розслідування мав достатньо часу і процесуальну можливість на відшукання, процесуальну фіксацію та забезпечення збереження доказів, а також допит свідків і вжити заходи для їх захисту чи зміни анкетних даних останніх, з метою запобігання впливу на очевидців та їх родичів. Повільність дій слідчого і прокурора не повинна компенсуватись за рахунок безпідставного обмеження Конституційних прав і свобод підозрюваного.

За таких умов, у задоволенні поданого слідчим клопотання про застосування підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під домашнім арештом необхідно відмовити та застосувати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Згідно п.2 ч.1 та ч.2 ст.219 КПК України, досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину. Таким чином, обрахунок строку досудового розслідування по означеному кримінальному провадженню починається з моменту повідомлення про підозру, тобто з 28 грудня 2019 року.

Керуючись ст.ст.131-132, 176-178, 179,193-194, 196, 197, 205, 309, 369-372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні поданого слідчим клопотання СВ Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області про застосування підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під домашнім арештом, відмовити.

Підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , застосувати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, поклавши на нього наступні обов`язки:

- прибувати до кабінету слідчого, прокурора, судді, у залежності від стадії кримінального провадження, за їхньою першою вимогою;

- не відлучатися за межі населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або слідчого судді, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи слідчого суддю, суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.

Початок дії строку застосованого стосовно підозрюваного особистого зобов`язання обчислювати з дня винесення цієї ухвали, тобто з 10.01.2020 року.

Строк дії застосованого запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання стосовно підозрюваного, встановити в межах існуючого строку досудового розслідування, тобто до 28 лютого 2020 року.

Підозрюваному роз`яснити, що у разі невиконання перерахованих обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого, а на стадії перебування справи у провадженні суду, на прокурора.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення та оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді (ч.3 ст.309 КПК України).

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1