Справа № 192/2286/19
Провадження № 1-кс/192/590/19
Ухвала
Іменем України

"20" грудня 2019 р. слідчий суддя Солонянського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне, Солонянського району, Дніпропетровської області клопотання старшого слідчого слідчого відділу Солонянського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Солонянського відділу Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_4 по внесеному 21 листопада 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальному провадженню №0000714 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, про арешт майна,

за участю учасників провадження:

слідчого ОСОБА_3 ,

користувача майна ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на: банківську картку для виплат «ПриватБанк» НОМЕР_1 без зазначення власника картки, банківську картку для виплат «ПриватБанк» НОМЕР_2 без зазначення власника картки, банківську картку для виплат «Reiffeisen bank Aval» НОМЕР_3 на ім`я « ОСОБА_6 », котрі належать ОСОБА_5 .

На обґрунтування клопотання старший слідчий та прокурор зазначили, що в провадженні слідчого відділу перебуває кримінальне провадження №0000714 від 21 листопада 2019 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, за відомостями, що 21 листопада 2019 року до Солонянського ВП надійшла заява ОСОБА_7 про те, що посадові особи КНП «Солонянський центр первинної медико-санітарної допомоги» Солонянської селищної ради Дніпропетровської області використовують кошти не за цільовим призначенням.

Старший слідчий з метою збереження речових доказів, по справі просив накласти арешт на вказане майно.

В судовому засіданні старший слідчий підтримав подане клопотання та просив його задовольнити з тих підстав, що викладені в клопотанні.

Користувач майна в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, зазначивши, що підстав для вилучення майна і його арешту немає.

В судове засіданні прокурор, а також власники майна, які про час та місце розгляду клопотання про арешт майна були повідомлені належним чином, не з`явились, причини неявки слідчому судді не повідомили, відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України його неявка не перешкоджає розгляду клопотання про арешт майна.

Слідчий суддя вислухавши думку учасників судового розгляду постановив проводити розгляд клопотання у відсутність прокурора та власників майна, які належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду.

Вислухавши учасників судового засідання, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину.

Пунктом 2 вказаної частини передбачено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Слідчим в якості мети накладання арешту на майно було зазначено збереження речових доказів по справі.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні Солонянського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження за №0000714, відомості по якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 листопада 2019 року за заявою ОСОБА_7 про те, що посадові особи КНП «Солонянський центр первинної медико-санітарної допомоги Солонянської селищної ради Дніпропетровської області», в період 2019 року здійснили привласнення бюджетних коштів призначених на оплату праці найманих працівників. Попередня правова кваліфікація ч. 3 ст. 191 КК України - привласнення чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене за попередньою змовою групою осіб (а.с. 5).

Протоколом обшуку від 13 грудня 2019 року у ОСОБА_5 було вилучено банківську картку для виплат «ПриватБанк» НОМЕР_1 без зазначення власника картки, банківську картку для виплат «ПриватБанк» НОМЕР_2 без зазначення власника картки, банківську картку для виплат «Reiffeisen bank Aval» НОМЕР_3 на ім`я « ОСОБА_6 », котрі належать ОСОБА_5 (а.с. 9-10).

Банківські картки НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , відповідно до наданої відповіді АТ КБ «ПРИВАТБАНК», надані в користування ОСОБА_5 на виконання угоди № SAMDNWFC9 від 12 лютого 2014 року та угоди № SAMDN6508 від 12 лютого 2014 року.

Статтею 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

Таким чином, враховуючи, що в судовому засіданні старший слідчий повідомив слідчому судді, що даних про те, що ОСОБА_5 є працівником КНП «Солонянський центр первинної медико-санітарної допомоги Солонянської селищної ради Дніпропетровської області» у слідства немає, і вказані картки на даний момент для слідства значення не мають, оскільки не стосуються обставин кримінального правопорушення яке розслідується, тому слідчий суддя вважає, що правових підстав для накладення арешту на банківські картки НОМЕР_1 та НОМЕР_2 немає, враховуючи, що дане майно не відповідає критеріям передбаченим ст. 98 КПК України.

Що стосується банківської картки НОМЕР_3 на ім`я « ОСОБА_6 », то під час розгляду клопотання старший слідчий не зміг довести слідчому судді відповідність даному майну критеріям ст. 98 КПК України, і що дане майно може використовуватись при доказування кримінального правопорушення, яке розслідується, оскільки не зміг встановити строк дії картки, чи діяла вона на період який розслідується органом досудового розслідування, чи маються будь-які відомості для того, щоб вважати, що дана картка могла використовуватись під час вчинення злочину, окрім припущення слідчого, і тому в накладенні арешту на вказану картку також слід відмовити.

Статтею 173 КПК України передбачено, що слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

За таких підстав, враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що старший слідчий не довів необхідність арешту майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України - відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Тому враховуючи, що протоколом обшуку було тимчасово вилучено у ОСОБА_5 банківські картки НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , тому дане майно підлягає негайному поверненню користувачу майна, що стосується банківської картки НОМЕР_3 на ім`я « ОСОБА_6 », то оскільки даних про те, що ОСОБА_5 є користувачем цього майна у слідчого судді відсутні, тому вказане майно підлягає поверненню власнику майна.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 170, 171-173, 309, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:
Відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого слідчого відділу Солонянського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Солонянського відділу Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_4 по внесеному 21 листопада 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальному провадженню №0000714 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, про арешт майна.

Повернути ОСОБА_5 банківську картку для виплат «ПриватБанк» НОМЕР_1 без зазначення власника картки, банківську картку для виплат «ПриватБанк» НОМЕР_2 без зазначення власника картки, тимчасово вилучені в нього протоколом обшуку від 13 грудня 219 року. Повернути власнику майна банківську картку для виплат «Reiffeisen bank Aval» НОМЕР_3 на ім`я « ОСОБА_6 ».

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, які були відсутні при її оголошенні з моменту отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1