Долинський районний суд Кіровоградської області
Справа № 388/1720/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2020м. Долинська

Долинський районний суд Кіровоградської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні, у приміщенні суду в м. Долинській кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000708 від 23 жовтня 2019 року за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Луганка Петрівського району Кіровоградської області, українки, громадянки України, одружена, з базовою загальною середньою освітою, перебуває у відпустці у зв`язку із доглядом за дітьми, має на утриманні четверо неповнолітніх дітей, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,
у вчиненні злочину, передбаченого ст. 166 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно зі ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані поважати дитину.
Стаття 155 Сімейного кодексу України вказує, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Відповідно до ст. 10 Закону України «Про охорону дитинства» кожній дитині гарантується право на свободу, особисту недоторканість та захист гідності.
У статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя і праці. Батьки несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.
Так, ОСОБА_4 , будучи матір`ю неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , малолітніх дітей, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , проживала з ними у власному домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 .
Сім`я ОСОБА_4 перебувала на обліку у службі у справах дітей Долинської районної державної адміністрації Кіровоградської області з 2 листопада 2017 року до 22 лютого 2019 року як діти, які опинилися у складних життєвих обставинах через неналежне виконання батьками батьківських обов`язків, а малолітня ОСОБА_10 була поставлена на облік із 21 серпня 2018 року до 22 лютого 2019 року. Службою у справах дітей Долинської районної державної адміністрації Кіровоградської області виносились усні попередження щодо покращення умов проживання дітей та надання сім`ї соціальних послуг, у зв`язку з чим 22 листопада 2019 року прийнято рішення комісії з питань захисту прав дитини про зняття дітей з обліку, які перебувають у складних життєвих обставинах.
ОСОБА_4 у жовтні 2019 року, точної дати слідством не встановлено, здійснюючи догляд за своєю малолітньою дитиною ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , недотримуючись температурного режиму води, купала дитину, у зв`язку з чим в останньої з`явилися червоні плями на шкірі (опіки). Не впевнившись, що дані плями є опіками, ОСОБА_4 продовжувала купати свою малолітню дитину ОСОБА_10 , при цьому і в подальшому недотримуючись температурного режиму води.
Після цього у малолітньої ОСОБА_10 все тіло покрилося червоним нашаруванням, але ОСОБА_4 у порушення вимог ст. ст. 150, 155 Сімейного кодексу України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» не вжила жодних заходів для виклику медичних працівників і надання дитині медичної допомоги та госпіталізації дитини до медичного закладу, що призвело до тяжких наслідків смерті дитини ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка померла у ніч на 23 жовтня 2019 року вдома за місцем проживання у будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 136 від 20 листопада 2019 року на трупі дитини ОСОБА_10 , 2018 року народження виявлено такі тілесні ушкодження: термічні опіки 2-3 ступеня більш ніж 40 49 процентів поверхні тіла. Ці тілесні ушкодження мають ознаки дії термічного фактору (високої температури) та могли виникнути внаслідок дії рідини з високою температурою в ділянку тазу, промежини, правого та лівого стегна, ділянку спинки, частково верхніх кінцівок (пліч, передпліч) та частково у ділянку обличчя. Ці тілесні ушкодження могли виникнути протягом 7-14 діб до часу настання смерті.
Причиною смерті дитини ОСОБА_10 є септико-токсемія, термічні опіки із залученням 40 49 процентів поверхні тіла.
Вказані тілесні ушкодження згідно з пунктом 2.1.3 (р) Правил визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень (наказ № 6 від 17 січня 1995 року) відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень небезпечних для життя. Між вказаними тілесними ушкодженнями та причиною смерті є прямий причинно-наслідковий зв`язок.
Згідно з висновком експерта № 136 від 16 грудня 2019 року враховуючи площу опіку та ступінь опіку, дитина ОСОБА_10 потребувала звернення за медичною допомогою та перебування на стаціонарному лікуванні.
Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ст. 166 КК України, тобто злісне невиконання батьками встановлених законом обов`язків по догляду за дитиною, що спричинило тяжкі наслідки.
24 грудня 2019 року між прокурором Долинського відділу Олександрійської місцевої прокуратури Кіровоградської області та обвинуваченою ОСОБА_4 у порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.
Потерпілим у кримінальному провадженні ОСОБА_6 надано письмову згоду згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України на укладення прокурором угоди про визнання винуватості.
Відповідно до цієї угоди прокурор та обвинувачена ОСОБА_4 дійшли згоди щодо покарання за дії вчинені обвинуваченою, кваліфіковані за ст. 166 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки зі звільненням на підставі ст. 79 КК України від відбування покарання протягом з іспитовим строком тривалістю два роки.
Прокурор ОСОБА_3 просила затвердити судом угоду про визнання винуватості.
Обвинувачена ОСОБА_4 та її захисник ОСОБА_5 просили затвердити суд подану угоду про визнання винуватості.
Розглядаючи питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить із такого.
Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Обвинувачена та прокурор у судовому засіданні просили вказану угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене в ній покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому обвинувачена беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ст. 166 КК України, в обсязі обвинувачення, дала згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів передбачених угодою.
Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні підтвердив надання ним згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України письмової згоди на укладення між прокурором та обвинуваченою угоди про примирення.
Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнала себе винуватою, згідно зі ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.
Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій, будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.
Враховуючи вищевикладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою, її форма та зміст відповідають вимогам КПК України та КК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження цієї угоди.
Питання про речові докази підлягають вирішенню, згідно зі ст. 100 КПК України, а саме: пластикова миска об`ємом 35 л, що знаходиться на зберіганні у ОСОБА_4 , підлягає залишенню їй.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 472, 474, 475 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 24 грудня 2019 року між прокурором Долинського відділу Олександрійської місцевої прокуратури Кіровоградської області та обвинуваченою ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ст. 166 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.
На підставі ст. 79 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:
1.періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2.повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Долю речових доказів вирішити таким чином: пластикову миску об`ємом 35 л, що знаходиться на зберіганні у ОСОБА_4 , залишити їй.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Кропивницького апеляційного суду через Долинський районний суд Кіровоградської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Роз`яснити засудженій право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1