Ухвала

16 березня 2020 року
м. Київ

справа № 369/10396/13-к
провадження № 51-453ск18

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 листопада 2015 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 11 грудня 2019 року щодо нього,

встановив:
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 порушує питання про перегляд вказаних судових рішень у касаційному порядку.

Однак, касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України.

Згідно з п. п. 4, 5 ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення та вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.
Такі вимоги мають узгоджуватися із приписами ст. 436 КПК України, згідно з якими суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.
В касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 просить скасувати оскаржувані судові рішення і закрити кримінальне провадження, однак не наводить конкретної підстави для закриття кримінального провадження, передбаченої статтею 284 КПК України, а також не обґрунтовує свої доводи у цій частині.

При цьому, в обґрунтування вимог касаційної скарги засуджений вказує, що апеляційний суд не надав вичерпної відповіді на доводи апеляційної скарги і не навів мотивів, з яких виходив при постановленні ухвали, чим допустив порушення ст. 419 КПК України. Наведене обґрунтування може свідчити про істотні порушення судом апеляційної інстанції вимог кримінального процесуального закону, що є підставою для скасування ухвали апеляційного суду та призначення нового розгляду у суді апеляційної інстанції.

Таким чином, засудженим ОСОБА_4 допущено невідповідність наведеного обґрунтування заявленим у касаційній скарзі вимогам до суду касаційної інстанції за наслідками розгляду.

Окрім цього, засуджений посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження (ст. 411 КПК України), що є підставою для зміни чи скасування судового рішення лише в суді апеляційної інстанції, проте в силу статей 433, 438 КПК України не є підставою для касаційного перегляду судових рішень.
Наявність вказаних недоліків унеможливлює відкриття провадження за касаційною скаргою засудженого.

У зв`язку із зазначеним, керуючись вимогами ч. 1 ст. 429 КПК України, суд касаційної інстанції вважає, що касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 слід залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд

постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 листопада 2015 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 11 грудня 2019 року щодо нього залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ним копії даної ухвали для усунення вказаних недоліків.

У разі неусунення в установлений строк недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, така скарга повертається особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3