Єдиний унікальний номер 722/194/20
Номер провадження 1-в/722/28/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2020 року Сокирянський районний суд Чернівецької області

в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
з участю:
прокурора ОСОБА_3
представника СВК №67 ОСОБА_4
та засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокиряни в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді обмеження волі,

ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з вказаним вище клопотанням, в якому просив на підставі ст.82 КК України замінити йому невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді обмеження волі.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 клопотання підтримав та просив його задовольнити. При цьому, засуджений в судовому засіданні заявив, що визнає свою винуватість у вчиненні злочинів, за які його засуджено, та щиро кається у їх вчиненні, оскільки за час відбування покарання він переосмислив свої вчинки та усвідомив протиправність своїх дій. Крім цього, засуджений пояснив, що участі у програмі диференційованого виховного впливу «Фізкультура і спорт» він не приймає не через своє небажання, а у зв?язку із характером роботи, яку він виконує навіть у вихідні дні.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення клопотання засудженого.
Представник виправної колонії ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував щодо клопотання та просив у його задоволенні відмовити, посилаючись на те, що засуджений ОСОБА_6 на даний час не досяг відповідного ступеню виправлення, передбаченого ст.82 КК України, у зв?язку з чим вважає, що заміна йому невідбутої частини покарання більш м`яким є передчасною.
Голова спостережної комісії ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, подавши письмову заяву про розгляд клопотання за його відсутності, вирішення клопотання залишив на розсуд суду.

Заслухавши доводи учасників процесу, дослідивши письмові матеріали клопотання та особову справу засудженого, суд приходить до висновку, що клопотання засудженого ОСОБА_6 підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Із досліджених в судовому засіданні письмових матеріалів клопотання та особової справи засудженого судом встановлено наступні обставини.
Вироком Шполянського районного суду Черкаської області від 24.01.2013 року, який залишено без змін ухвалою суду апеляційної інстанції від 09.07.2013 року та ухвалою суду касаційної інстанції від 27.03.2014 року, ОСОБА_5 засуджено за ч.4 ст.187, п.п.6,12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.70 КК України до 14 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_5 відраховується з 24.01.2013 року.
Ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 23.02.2016 року згідно ч.5 ст.72 КК України засудженому ОСОБА_5 зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 06.12.2011 року по 08.07.2013 року з розрахунку один день попереднього ув?язнення за два дні позбавлення волі.
Таким чином, внаслідок зарахування засудженому ОСОБА_5 у строк відбування покарання вказаного вище періоду попереднього ув`язнення, кінцевим строком відбування ним покарання у виді позбавлення волі є 03.05.2024 року.
Згідно п.3 ч.4 ст.82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і вчинила новий умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
У відповідності до ст.12 КК України, злочини, за вчинення яких засуджено ОСОБА_5 , відносяться до категорії умисних особливо тяжких злочинів.
Як встановлено судом, станом на час розгляду судом клопотання, засуджений ОСОБА_5 , із врахуванням зарахованого судом строку попереднього ув`язнення, відбув 09 років 10 місяць 14 днів позбавлення волі, тобто більше двох третин строку покарання, призначеного судом. Невідбутий засудженим строк покарання у виді позбавлення волі, станом на час розгляду судом клопотання становить 04 роки 1 місяць 16 днів.

Відповідно до п.17 вказаної постанови Пленуму під час судового розгляду питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким суди повинні ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі перебуває з 06.12.2011 року.
За час перебування в слідчому ізоляторі засуджений ОСОБА_5 до дисциплінарної відповідальності не притягувався та не заохочувався.
В державну установу «Сокирянська виправна колонія (№67)» ОСОБА_5 прибув 10.08.2013 року.
Як вбачається із довідки про заохочення і стягнення на засудженого та матеріалів особової справи, засуджений ОСОБА_5 під час відбування покарання в установі в грудні 2014 року притягувався до дисциплінарної відповідальності за допущене порушення порядку та умов відбування покарання, однак стягнення на даний час погашене у встановленому законом порядку. При цьому, в квітні 2017 року, в січні 2019 року та в жовтні 2019 року засуджений ОСОБА_5 заохочувався у вигляді подяк за виконання покладених обов?язків та додержання правил поведінки. Також, засуджений в липні 2015 року заохочувався шляхом нагородження його грамотою за сумлінне ставлення до навчання та участь в змаганнях конкурсу фахової майстерності по професії «Оператор котельні» серед слухачів виховного центру, який функціонує при установі.
Відповідно до довідки медичної частини №41 від 13.02.2020 року засуджений працездатний з раціональним працевлаштуванням, на даний час стан здоров`я засудженого задовільний.
Частинами 1 та 5 ст.118 КВК України передбачено, що засуджені до позбавлення волі мають право працювати в місцях і на роботах, які визначаються адміністрацією колонії. Засуджені залучаються до суспільно корисної праці з урахуванням наявних виробничих потужностей, зважаючи при цьому на стать, вік, працездатність, стан здоров`я і спеціальність. Засуджені залучаються до оплачуваної праці, як правило, на підприємствах, у майстернях колоній, а також на державних або інших форм власності підприємствах за умови забезпечення їх належної охорони та ізоляції. Засуджені можуть залучатися без оплати праці лише до робіт з благоустрою колоній і прилеглих до них територій, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених або до допоміжних робіт із забезпечення колоній продовольством.
Згідно довідки відділу організації та нормування праці №36 від 14.02.2020 року, а також пояснень представника СВК-67 та особової справи встановлено, що після розподілу з дільниці карантину, діагностики та розподілу засуджений ОСОБА_5 був працевлаштований у гірничій дільниці №1 вибірником-складальником каменю стінового, у подальшому працював у господарській обслузі різноробочим котельні та згодом робітником їдальні. З лютого 2016 року по теперішній час працює різноробочим у дільниці по відгодівлі тварин та птиці. Свої обов`язки та встановлені завдання виконує, будь-яких претензій щодо належності виконання роботи засудженим немає.
Із дослідженої в судовому засіданні характеристики, затвердженої 17.02.2020 року начальником державної установи «Сокирянська виправна колонія (№67)» ОСОБА_8 , встановлено, що засуджений ОСОБА_5 товаришує із засудженими різної спрямованості, у відношенні до них вживчивий, по відношенню до персоналу колонії тактовний. Роботи з благоустрою установи та відділення виконує під контролем. Спальне місце та приліжкову тумбочку намагається утримувати у чистоті та порядку, має охайний зовнішній вигляд. На заходи виховного характеру, які проводяться у відділенні, реагує посередньо. Подав заяву на участь у програмі диференційованого виховного впливу «Фізкультура і спорт», однак участі у її реалізації не приймає. Здобув спеціальність «Оператор котельні» у навчальному центрі при установі. Соціально-корисні зв?язки на волі засуджений підтримує шляхом отримання посилок та передач, взаємовідносини з рідними добрі. Згідно вироку суду засуджений має завдані злочином збитки, однак виконавчі листи щодо їх стягнення в установі відсутні.
Дослідивши вказану характеристику, суд вважає необгрунтованими зазначені у ній посилання щодо наявності в діях засудженого лише певних намагань, спрямованих на його виправлення, оскільки такі обставини спростовуються поясненнями в судовому засіданні представника СВК-67, який повідомив суду, що будь-які зауваження на даний час до праці та поведінки засудженого відсутні.
Відповідно до ч.3 ст.82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Згідно роз`яснень, які містяться у п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття рішення при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення (ч.3 ст.82 КК).
Як вбачається із виписки з протоколу №1 від 09.01.2020 року засідання комісії відділення №2 з оцінки ступеню виправлення засуджених, засуджений ОСОБА_5 станом на 09.01.2020 року визнаний таким, що дотримується вимог режиму.
Разом з тим, суд не погоджується із даною оцінкою ступеню виправлення засудженого, оскільки враховуючи в сукупності встановлені в судовому засіданні обставини, така оцінка вочевидь не відповідає особі засудженого, його поведінці і ставленню до праці.

Відповідно до ст.6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами виправлення засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Враховуючи наведені вище вимоги законів та встановлені обставини в їх сукупності, із врахуванням особи засудженого ОСОБА_5 , суд приходить до висновку, що останній за час відбування покарання у виді позбавлення волі довів, що став на шлях виправлення.

При цьому, суд враховує, що задоволення судом клопотання засудженого про застосування щодо нього вимог ст.82 КК України має на меті не остаточно звільнити засудженого від відбування покарання, а передбачає продовження відбування ним більш м`якого виду покарання, продовження процесу виправлення та подальшу можливість доведення свого виправлення.

За таких обставин, засуджений ОСОБА_5 заслуговує заміни йому невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді обмеження волі, тому його клопотання підлягає до задоволення.

Керуючись ст.82 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання задовольнити.

Замінити засудженому ОСОБА_5 невідбуту частину покарання у виді 4 (чотирьох) років 01 (одного) місяця 16 (шістнадцяти) днів позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді 4 (чотирьох) років 01 (одного) місяця 16 (шістнадцяти) днів обмеження волі.

Після набрання ухвалою законної сили, засудженого ОСОБА_5 направити до місця відбування більш м`якого покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі.

Строк відбування більш м`якого покарання засудженому ОСОБА_5 обчислювати з дня прибуття і постановки його на облік у виправному центрі, зарахувавши йому у строк відбування більш м`якого покарання час слідування під вартою до виправного центру, виходячи із співвідношення одному дню слідування під вартою до виправного центру, відповідає два дні обмеження волі.

Роз`яснити засудженому ОСОБА_5 , що у відповідності до вимог ч.6 ст.82 КК України, якщо особа, відбуваючи більш м`яке покарання, вчинить новий злочин, суд до покарання за знову вчинений злочин приєднує невідбуту частину більш м`якого покарання за правилами, передбачених у статтях 71 і 72 КК України.

Після набрання ухвалою суду законної сили, її копію для виконання надіслати ДУ «Сокирянська виправна колонія (№67)» та для відома Шполянському районному суду Черкаської області.

Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Сокирянський районний суд Чернівецької області протягом 7 днів з дня її оголошення, а засудженим у той самий строк, починаючи з дня вручення йому копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1