Справа № 740/2537/19 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/200/20
Категорія - ч.2 ст.186 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові кримінальне провадження, внесеного в ЄРДР № 0000509 від 21.04.2019 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 27.11.2019, по кримінальному провадженню щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Талалаївка Ніжинського району Чернігівської області, громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.186 КК України,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанцій обставини

Вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 27.11.2019 ОСОБА_6 визнаний винуватим за ч.3 ст.186 КК України та призначене йому покарання у виді позбавлення волі на строк 04 (чотири) роки.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 ухвалено обчислювати з моменту його затримання на виконання даного вироку суду.

Зараховано ОСОБА_6 в строк відбування покарання термін його попереднього ув`язнення з 21.04.2019 по 05.08.2019, з розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_6 у виді домашнього арешту із визначеними заборонами та обов`язками, залишений без зміни до набрання вироком законної сили.

Стягнуто із ОСОБА_6 на користь держави 3768 (три тисячі сімсот шістдесят вісім) грн. 24 коп. витрат на залучення експертів.

Питання про речові докази вирішено в порядку ст.100 КПК України.

Вироком суду встановлено, що ОСОБА_6 21.04.2019 близько 15-40 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого в АДРЕСА_2 , де здійснює господарську діяльність фізична особа-підприємець ОСОБА_9 , пред`явив вимогу продавцю магазину ОСОБА_10 щодо надання товарів-горілки, води та цигарок, у борг під розписку, після чого, отримавши відмову продавця ОСОБА_10 у цьому, в присутності іншого покупця ОСОБА_11 , застосовуючи фізичне та психологічне насильство до продавця ОСОБА_10 шляхом погроз та відштовхування в бік з проходу до вітрини магазину, з метою подолання волі та можливого опору продавця ОСОБА_10 , маючи умисел на вчинення відкритого викрадення чужого майна, з корисливим мотивом, проник за прилавок, який огороджує доступ сторонніх осіб з торгівельної зали магазину до вітрини, призначеної для зберігання та демонстрації наявних товарно-матеріальних цінностей, та відкрито для продавця ОСОБА_10 та покупця ОСОБА_11 здійснив викрадення з вітрини пляшку горілки «Хортиця Срібна прохолодна», ємкістю 1 л, вартістю 182 грн. 27 коп., пляшку безалкогольного напою «Кока-Кола», ємкістю 2 л, вартістю 27 грн. 82 коп., пачку цигарок «Прилуки», вартістю 30 грн. 26 коп, після чого ОСОБА_6 покинув місце вчинення кримінального правопорушення, отримавши реальну можливість розпорядитися викраденим майном. Потерпілій ОСОБА_9 заподіяно матеріальну шкоду у розмірі 240 грн. 35 коп.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

У апеляційній скарзі обвинувачений просив змінити вирок місцевого суду та перекваліфікувати його дії з ч.3 ст.186 КК на ч.1 ст.186 КК та призначити покарання в межах санкції статті один рік позбавлення волі.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що суд обмежившись допитом потерпілих та свідків, не дослідив докази, що свідчать про режим доступу до приміщення, спосіб потрапляння до нього та факт усвідомлення ним законності та незаконності цих дій та дав власну (протилежну) оцінку зібраним у справі доказам.

Прокурор у запереченнях на апеляційну скаргу обвинуваченого просив відмовити у її задоволенні з підстав її необґрунтованості.

Позиції учасників судового провадження

Обвинувачений та захисник у судовому засіданні апеляційної інстанції підтримали подану апеляційну скаргу та просили задовольнити з підстав викладених у ній.

Прокурор просила відмовити у задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив ухвалюючи судове рішення

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого та захисника, думку прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступного.

Суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги (ст.404 КПК).

Висновки суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, ухвалено відповідно до вимог ст.370 КПК України на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими згідно з положеннями ст.94 КПК України. При цьому суд дав належну оцінку кожному з досліджених доказів та їх сукупності у взаємозв`язку. Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б в контексті вимог ст.ст.85, 86, 87 КПК України свідчили про необхідність визнання доказів недопустимими або неналежними, не встановлено.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності в діях ОСОБА_6 кваліфікуючої ознаки «проникнення в інше сховище» є безпідставними.

Так, проникнення як кваліфікуюча ознака передбачає, що особа потрапила у житло, інше приміщення чи сховище незаконно, тобто за відсутності права перебувати в місці, де знаходиться майно (всупереч волі законного володільця, шляхом обману, за відсутності визначених законом підстав чи на порушення встановленого законом порядку). При цьому незаконність проникнення стосується самого факту потрапляння до житла, іншого приміщення чи сховища або перебування в ньому. Спосіб проникнення (застосування фізичних чи інтелектуальних зусиль) принципового значення для встановлення кваліфікуючої ознаки проникнення не має.

Така позиція узгоджується з викладеним у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 квітня 2018 року (провадження № 13-14кс18) висновком щодо застосування норми права, - кваліфікуючої ознаки «проникнення у житло, інше приміщення чи сховище».

У Постанові, вказано зокрема, на те, що відповідна кримінально-правова кваліфікація має бути надана діям особи, яка шляхом вільного доступу до певного приміщення вчиняє дії, спрямовані на заволодіння чужим майном, що зберігається в місці з обмеженим доступом (наприклад службові приміщення, відокремлені секції магазину з обмеженим доступом, касові апарати, сейфи тощо). Такі дії мають бути кваліфіковані як поєднані з проникненням у інше приміщення чи сховище (п. 30 постанови).

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_6 , хоча й увійшов до магазину в робочий час, однак почувши відмову продавця надати обраний ним товар у борг, пішов за торгівельний прилавок, доступ до якого обмежений, де відштовхнув потерпілу та взяв з полиць товар.

Суд першої інстанції дійшов такого висновку, зокрема, на підставі показань потерпілої ОСОБА_10 , яка в судовому засіданні зазначила, що вона працює продавцем в магазині «Продукти» с.Талалаївка. 21 квітня 2019 року близько 15-30 год. у магазин прийшов ОСОБА_6 та просив в борг алкоголь, цигарки і воду, вона йому відмовила. ОСОБА_6 пройшов через невеликий прохід, який використовується тільки продавцями та забрав пляшку горілки, пачку цигарок, бутилку води. Вона стояла перед ОСОБА_6 на проході і йому заперечувала.

Як визначив суд, показання потерпілої узгоджується з показаннями свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та даними, що містяться у протоколі слідчого експерименту з відеозаписом до нього від 24.04.2019, які були дослідженні судом першої інстанції.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що конкретна обстановка вчиненого обвинуваченим злочину, а саме проникнення в магазині на територію з обмеженим доступом (торгівельний прилавок), погроза застосування насильства, небезпечного для життя і здоров`я потерпілої, свідчить про наявність в діях обвинуваченого всіх ознак, як суб`єктивної, так і об`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, в зв`язку з чим його дії як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, та з погрозою застосування такого насильства, поєднане з проникненням у інше сховище, суд кваліфікував правильно, а тому доводи обвинуваченого про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність є безпідставними.

Покарання ОСОБА_6 призначено відповідно до вимог ст.65 КК України з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та наявності обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст.376,404,407, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 27.11.2019, по кримінальному провадженню щодо ОСОБА_6 , без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4