Справа № 438/568/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/456/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2020 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду у складі:

Головуючої судді ОСОБА_2 ,

Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

розглянувши по кримінальному провадженні № 0000176 від 30.04.2020 року у відкритому судовому засіданні у м. Львові, в залі судових засідань Львівського апеляційного суду апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Бориславського міського суду Львівської області від 07 травня 2020 р. про обрання запобіжного заходу,-

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

законного представника неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_6 ,

представника служби у справах дітей ОСОБА_10

встановила:

ухвалою слідчого судді Бориславського міського суду Львівської області від 07 травня 2020 р. задоволено клопотання слідчого Бориславського ВП Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_11 , погоджене із заступником начальника Бориславського відділу Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_8 .

Обрано неповнолітньому підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Дрогобича Львівської області, громадянину України, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Час тримання під вартою рахувати підозрюваному ОСОБА_7 з моменту звернення даної ухвали до виконання.

Розмір застави підозрюваному ОСОБА_7 на підставі п.2 ч.5 ст.182 КПК України визначено у розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 40 (сорока) тисяч 540 (п`ятсот сорок) гривень.

На підставі ст.194 КПК України у разі внесення застави, покладено на підозрюваного обов`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою; 2) не відлучатися із м. Борислава Львівської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання. У випадку внесення застави вказані обов`язки покладаються на строк не більше двох місяців.

Мотивуючи своє рішення слідчий суддя, зокрема, вказав, що під час розгляду клопотання слідчим суддею було встановлено, наявність виключних обставин для тримання неповнолітнього підозрюваного під вартою. В судовому засіданні встановлено, що неповнолітній підозрюваний ОСОБА_7 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинені злочинів проти власності, зокрема вироком Трускавецького міського суду Львівської області від 03 грудня 2019 року неповнолітнього підозрюваного було засуджено за ч.1 ст.185, ч.3 ст.15 ч.3 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ст.75, 104 КК України останній був звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки. Крім цього, вироком Залізничного районного суду м.Львова від 27 січня 2020 року неповнолітнього підозрюваного було засуджено за ч.2 ст.185, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ст.75, 104 КК України останній був звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 2 року. Проте, належних висновків неповнолітній підозрюваний не зробив, маючи непогашену судимість за вчинення тяжкого злочину та злочину середньої тяжкості проти власності, на шлях виправлення не став, будучи звільненим від відбуття призначених покарань під час іспитового строку, продовжує вчиняти умисні злочини проти власності, відповідно наявна достатня підстава вважати, що підозрюваний перебуваючи на волі, продовжуватиме вчиняти злочини пов`язані із незаконним заволодінням чужим майном, тобто наявний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. При визначенні розміру застави, слідчий суддя, взяв до уваги суспільну небезпеку кримінального правопорушення проти власності, в скоєні якого підозрюється ОСОБА_7 , його особу, а також беручи до уваги майновий стан, дійшов висновку щодо визначення застави у розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 40 (сорока) тисяч 540 (п`ятсот сорок) гривень.

На дану ухвалу слідчого судді адвокат ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати відносно підозрюваного неповнолітнього ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що визнання підозрюваним вини у вчиненому кримінальному правопорушенні передбаченому ч.3 ст.185 КК України не може бути підставою для обрання йому самого суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Вказує, що ні прокурор в судовому засіданні, ні слідчий у своєму клопотанні, яке погоджене прокурором, так і не навели наявність ризиків, передбачених ст.177 КК України та будь-яких посилань на матеріали кримінального провадження, що підтверджують наявність цих ризиків для обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
На думку апелянта, не доведено і тих обставин, які би свідчили про те, що більш м`який запобіжний захід для нього як то домашній арешт, не зможе запобігти ризикам передбаченим ст.177 КК України, про що свідчить відсутність будь-яких доказів у матеріалах кримінального провадження з даного приводу.
Наголошує, що одне тільки посилання слідчого судді на відповідну норму Закону без вказання підстав з яких він вважає обгрунтованими твердження про те, що нібито ОСОБА_7 може перешкоджати провадженню у справі, переховуватиметься від слідства та суду, незаконно впливатиме на потерпілого та свідків, вчинятиме інші кримінальні правопорушення, не є достатнім на думку захисту для ухвалення ним рішення про тримання неповнолітнього ОСОБА_7 під вартою.
Підкреслює, що саме посилання на тяжкість підозри як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що ОСОБА_7 перешкоджатиме провадженню у справі, переховуватиметься від правосуддя, впливатиме на свідків, вчинятиме нові злочини є недостатнім, і що потребу позбавлення його волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину. Заслухавши доповідь судді, виступ захисника та підозрюваного, які просили апеляційну скаргу задоволити, прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги захисника і просив ухвалу слідчого судді залишити без зміни, обговоривши доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали кримінального та судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення виходячи з наступного.

Заслухавши доповідь судді, виступ захисника, підозрюваного, законного представника неповнолітнього підозрюваного, представника служби у справах дітей, які просили апеляційну скаргу задоволити, прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги захисника і просив ухвалу слідчого судді залишити без зміни, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального та судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Так, органом досудового розслідування ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

На переконання колегії суддів, судове рішення про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 у виді тримання під вартою постановлене з дотриманням вимог ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, слідчим суддею враховано, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі від трьох до шести років.

Приймаючи дане рішення, слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підозрюваному на даному етапі досудового розслідування, про наявність ризиків передбачених, ст. 177 КПК України, зокрема, що підозрюваний маючи непогашену судимість за вчинення тяжкого злочину та злочину середньої тяжкості проти власності, на шлях виправлення не став, будучи звільненим від відбуття призначених покарань під час іспитового строку, продовжує вчиняти умисні злочини проти власності, відповідно наявна достатня підстава вважати, що підозрюваний перебуваючи на волі, продовжуватиме вчиняти злочини пов`язані із незаконним заволодінням чужим майном, тобто наявний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, колегія суддів приходить до висновку, що не обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а застосування більш м`якого запобіжного заходу, про що просить апелянт, а саме домашнього арешту, не зможе запобігти ризикам та забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

З матеріалів провадження вбачається, що при розгляді клопотання слідчий суддя врахував передбачені КПК України обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому, на думку колегії суддів, у даному випадку, слідчим суддею, визначено розмір застави, який є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, а також є достатнім і прийнятним з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Відтак, доводи апелянта викладені в апеляційній скарзі є безпідставними, апеляційна скарга не містять правових підстав для скасування судового рішення.

Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги. Підстави для скасування ухвали слідчого судді відсутні.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Бориславського міського суду Львівської області від 07 травня 2020 р. про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 тримання під вартою залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4