Дата документу 30.03.2020 Справа № 332/92/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/807/829/20 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 332/92/20
Категорія ст. 78 ч. 2 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2020 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Запорізької області у складі суддів:

головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, матеріали провадження відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Запоріжжі, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , без визначеного місця проживання,
про скасування звільнення від відбування покарання з іспитовим терміном 1 рік та направлення для відбування призначеного покарання;

за участю прокурора ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 ,

за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Заводського районного суду м. Запоріжжя від 25 лютого 2020 року,

в с т а н о в и л а:

в апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_6 вказує, що з даним рішенням суду засуджений не згоден, так як дана не об`єктивна оцінка матеріалам подання, не враховано та не прийнято до уваги, що засудженим ОСОБА_6 не було допущено системних порушень порядку відбування покарання, так як він пропускав на незначний термін реєстрацію з поважних причин страждає захворюванням травма голови, не має постійного місця проживання.

Із матеріалів особової справи вбачається, що засудженому ОСОБА_6 призначені дні реєстрації - двічі на місяць перша та третя середа місяця, починаючи від 15.08.2019 р. Як вбачається з листка реєстрації (аркуш особової справи ) за час іспитового строку з 15.08.2019 року по час звернення із поданням до суду 13.01.2019 року засуджений з`являвся до реєстрації - 15.08 - став на облік, 21.08, 04.09, 03.10. 16.10,06.11, 20.11.04.12, 18.12. 2019 року. Не з`явився - 18.09.2019 року, про що було оголошено попередження, та 02.01.2020 року. Дата реєстрації 03.01.2020 року у листку реєстрації не вказана з невідомих причин, проте і в самому поданні вказано, що засуджений з`являвся в цей день до «Центру пробації», так само і пояснення відібрано 03.01.2020 року, в той же день до ОСОБА_6 повторно застосоване письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробовуванням. З 08.11.2019 року по 17.12.2019 р. ОСОБА_6 перебував під супроводом Громадської організації «Ліга Добра Дніпро», зазнав як зовнішніх так і поведінкових змін, не вживав алкоголю. Але потім покинув вказану організацію. Останнім часом засуджений був під наглядом церковного приходу де займався корисною працею, що свідчить про його виправлення.

Суд не погодився з доводами, що 02.01.2020 року був не робочим днем. В судовому засіданні інспектор «Центру пробації» також пояснив, що засуджений і у 2020 році не з`являвся вчасно на реєстрацію. Таким чином, за час відбуття іспитового строку засуджений постійно з`являвся до реєстрації до «Центру пробації», нових злочинів не скоював, до адміністративної відповідальності не притягався.

Щодо невчасного з`явлення засудженого 02.01.2020 року - в цей час засуджений хворів, що підтверджується наданим направленням лікаря на обстеження, який у цей період звертався до лікаря із скаргами на головні болі ,лікарем було дано рекомендації на обстеження з діагнозом внаслідок травми голови. Таким чином, засуджений хворів, намагався робив відповідні медичні дослідження, що є причиною визнання нез`явлення на реєстрацію поважною. Також зазначаю, що пояснення інспектора про відсутність видимих ознак хвороби - дана особа не отримала відповідної медичної освіти, не має відповідних професійних знань у галузі охорони здоров`я, а тому, дане судження є суб`єктивним, що не може бути визнано належним доказом. Будь-яких належних викликів засуджений не отримував, оскільки ні в якому документі про отримання він, не розписувалися, поштових викликів останній також не отримували. В матеріалах особової справи відсутні характеристики на засудженого, в яких вказано, що останній веде аморальний спосіб життя, постійно порушує громадський спокій та правила співжиття - дані характеристики є дуже сумнівними з наступних причин: по-перше, вказані в них факти не підтверджуються жодними доказами - протоколами про адміністративні правопорушення, зверненнями сусідів до правоохоронних органів, по-друге, вони надані «Центром пробації» в матеріалах подання в яких вказано, що засуджений веде аморальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, схильний до вчинення нових злочинів - також дані обставини нічим не підтверджені, а є суб`єктивної думкою особи, яка його склала. Таким чином, подання не доводить стовідсоткової винної поведінки засудженого, яка виражається у небажанні стати на шлях виправлення та грубого порушення умов іспитового строку. У матеріалах відсутні прямі, достатні та належні докази, які б окремо або у своїй сукупності дали суду впевненість у неможливості виправлення засудженого без реального відбуття покарання, навпаки, попередня поведінка засудженого свідчить про те, що він зрозумів протиправність своєї поведінки, недопустимість злочинної діяльності, а також бажання виправитися. В підтвердження належної поведінки засудженого, який відбуває іспитовий строк є з`явлення на реєстрацію та до суду після направлення даного подання до суду.

В якості доказів просить витребувати від Заводської районного відділу філї ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області особову справу засудженого ОСОБА_6 №75/2019. Просить ухвалу скасувати, у задоволенні клопотання начальника Заводського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області про скасування іспитового строку та направлення засудженого для відбування призначеного покарання стосовно ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 відмовити.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги, захисника, який просив апеляційну скаргу задовольнити, прокурора, який просив судове рішення залишити без змін: перевіривши матеріали провадження, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_8 задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 25 лютого 2020 року подання начальника Заводського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області задоволено. Скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_6 . Направлено засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 для відбування покарання, призначеного вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01.07.2019 року, у вигляді позбавлення волі на строк 1 (один) рік. Строк покарання обчислювати з дня прибуття ОСОБА_6 до установи виконання покарань.

Згідно зі змістом оскаржуваного судового рішення, начальник Заводського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області звернувся до суду із вказаним поданням.
В обґрунтування подання зазначено, що копія вироку Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01.07.2019 року прийнята інспекцією до виконання 06.08.2019 року, того ж дня засудженого було поставлено на облік та заведено особову справу. 15.08.2019 року ОСОБА_6 було ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання, останній попереджений про правові наслідки ухилення від покладених на нього судом обов`язків, про що відібрано підписку. Постановою від 15.08.2019 року ОСОБА_6 було зобов`язано з`являтись для проведення реєстрації у першу та третю середи кожного місяця. Також засудженого попереджено про недопущення вчинення адміністративних та кримінальних правопорушень, за результатами профілактичної бесіди ОСОБА_6 надав письмове пояснення.
18.09.2019 року ОСОБА_6 не з`явився до відділу пробації для проведення реєстрації. 27.09.2019 р. від засудженого прийнято пояснення та винесене письмове попередження в порядку ч. 4 ст. 166 КВК України про можливість скасування звільнення від відбування покарання. ОСОБА_6 повторно роз`яснено правові наслідки невиконання обов`язків. Також у поданні зазначено, що ОСОБА_6 є особою без визначеного місця проживання, з 08.11.2019 року по 17.12.2019 року перебував під супроводом Громадської організації «Ліга Добра Дніпро», зазнав як зовнішніх так і поведінкових змін, не вживав алкогольні напої. Але такий стан речей для засудженого, який звик до антисоціального способу життя виявився непосильним тягарем та він покинув вказану організацію.
02.01.2020 року ОСОБА_6 повторно не з`явився до відділу центру пробації для проведення реєстрації. 03.01.2020 року надав пояснення, де причиною неявки зазначив перебування у стані сильного алкогольного сп`яніння. За вказаним фактом засудженому повторно винесено попередження про скасування звільнення від відбування покарання.

Задовольняючи подання суд першої інстанції вказав, що судом достовірно встановлено та підтверджено документально невиконання ОСОБА_6 обов`язку, покладеного на нього судом щодо реєстрації, за відсутності об`єктивних обставин, що могли б фактично позбавити його можливості його виконувати та суд дійшов висновку про те, що невиконання ОСОБА_6 без поважних причин обов`язку щодо періодичної явки для реєстрації свідчить про його ухилення від контролю з боку уповноваженого органу з питань пробації, схильність до антисоціального життя та неможливість його виправлення без реального відбування покарання.

За наслідками розгляду апеляційної скарги колегією суддів встановлено наступне.
Згідно ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
У відповідності до п.8 ч.1 ст. 537 КПК України суду надано право під час виконання вироків вирішувати питання про направлення звільненого від відбування покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного судом.
Згідно приписів ч.2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Для направлення засудженого для відбування призначеного покарання під час іспитового строку згідно з ч. 2 ст. 78 КК України достатньо невиконання ним хоча б однієї із двох умов: невиконання покладених на нього обов`язків, визначених у ст. 76 КК України, або систематичного вчинення правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення. У цьому випадку суд зобов`язаний направити засудженого для відбування покарання, призначеного за вироком суду.
Невиконання засудженим покладених обов`язків вважається невиконання ним хоча б одного з обов`язків, які були покладені на нього судом.
Згідно положень ч.3 ст. 166 КВК України у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.
За приписами абз. 1 п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" №7 від 24.10.2003 року встановлено, що згідно ч.2 ст. 78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Як вбачається з матеріалів провадження, вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01.07.2019 року ОСОБА_6 було визнано винним у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України останнього було звільнено від призначеного покарання із встановленням іспитового строку 1 рік та покладанням обов`язків відповідно до ст. 76 КК України: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації (а.с. 9-10).
З наданих матеріалів особової справи засудженого № 75/2019 р. випливає, що 15.08.2019 року останнього було поставлено на облік Заводського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області (а.с. 20, 21).
У день ознайомлення ОСОБА_6 з порядком здійснення нагляду 15.08.2019 року, органом з питань пробації була винесена постанова про встановлення днів явки засудженого на реєстрацію перша та третя середи кожного місяця (а.с. 22). У той самий день зміст вказаної постанови доведено до відома засудженого.
За даними листка реєстрації ОСОБА_6 на реєстрацію до органу з питань пробації не з`явився вперше 18.09.2019 р. (а.с. 23). 27.09.2019 року від засудженого відібрано пояснення щодо причин неявки. З цього приводу ОСОБА_6 пояснив, що виїхав на заробітки до с. Мокрянка, оскільки роботи не знайшов, почав зловживати спиртними напоями, тому не міг повернутись до міста (а.с. 35). Відповідно до вимог ч. 4 ст. 166 Кримінально-виконавчого кодексу України до ОСОБА_6 27.09.2019 року застосоване письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання (а.с. 36).
Незважаючи на вказані обставини, ОСОБА_6 вдруге без поважної причини не з`явився на реєстрацію до органу пробації 02.01.2020 р. (а.с. 23). 03.01.2020 р. від засудженого повторно відібрано пояснення щодо причин неявки, у якому ОСОБА_6 пояснив, що проживає на вулиці, на реєстрацію 02.01.2020 року не з`явився, оскільки перебував у стані алкогольного сп`яніння (а.с. 51). У той же день до ОСОБА_6 повторно застосоване письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням (а.с. 52).
Суд не погодився з доводами захисника щодо поважності причин неявки ОСОБА_6 на реєстрацію 02.01.2020 року, оскільки цей день фактично був робочим та святковим не оголошувався. Крім того, ОСОБА_6 підтвердив суду факт неявки через перебування у стані сп`яніння.
Під час судового розгляду ОСОБА_6 не надано документів або обґрунтованих пояснень щодо поважності причин неявки на реєстрацію до центру пробації (хвороба або інші обставини, які фактично позбавляли його можливості своєчасно прибути на реєстрацію).
Документ, наданий засудженим у судовому засіданні (а.с. 96) не може бути визнаний судом в якості належного та допустимого доказу поважності причин неявки на реєстрацію до відділу пробації. Інших документів, які б підтверджували хворобливий стан здоров`я засудженого суду не надано, клопотань про витребування документів, відкладення розгляду справи не заявлялось.
Також судом враховано, що засуджений не звертався до відділу пробації із заявою про неможливість виконувати обов`язки, покладені на нього судом, Кримінально-виконавчим кодексом України та Законом України «Про пробацію», не надавав інспектору відділу пробації документів щодо стану свого здоров`я.
Пояснення засудженого надані відділу пробації не містять інформації щодо незадовільного стану здоров`я, а свідчать про те, що неявки на реєстрацію мали місце через схильність до вживання алкоголю.
Також суд зазначив, що вирішенню питання про скасування звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням було відведено достатньо часу з метою з`ясування фактичних обставин справи. Але поведінка ОСОБА_6 в суді та продовження невиконання ним обов`язків, покладених на нього вироком суду, а саме неявка на реєстрацію 15.01.2020 року, вже після звернення відділу пробації до суду із поданням (а.с. 94, 95) свідчать про систематичне неналежне ставлення до покладених на нього обов`язків, нехтування правилами відбування покарання з випробуванням.
Крім того, суд зазначив, що у сторони захисту було достатньо часу для підготовки та надання документів на підтвердження поважності причин неявки ОСОБА_6 на реєстрацію, оскільки справа перебувала у проваджені суду з 16.01.2020 року по 25.02.2020 року, тобто більше місяця.
Також під час розгляду справи встановлено, що за порадою представника центру пробації ОСОБА_6 з 08.11.2019 року по 17.12.2019 року перебував під супроводом Громадської організації «Ліга Добра Дніпро». За час перебування у вказаній установі засуджений зазнав як зовнішніх так і поведінкових змін, не вживав алкогольні напої, але самостійно відмовився від проживання у належних умовах та знов повернувся до антисоціального способу життя.
У судовому засіданні ОСОБА_6 не зміг надати суду обґрунтованих пояснень щодо причин залишення вказаного закладу з власної ініціативи за відсутності належних умов для проживання, окрім як встановлена у організації дисципліна щодо прибирання, заборони куріння та вживання алкоголю.
На переконання колегії суддів, при постановленні оскаржуваної ухвали зазначені вимоги закону судом першої інстанції були дотримано в повному обсязі.
Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що за вказаних вище обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність скасування звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням та направлення його для відбування покарання, призначеного вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01.07.2019 року, оскільки зазначені факти свідчать про невиконання засудженим покладених на нього судом обов`язків, а відтак і про небажання стати на шлях виправлення.
Доводи захисника про те, що засудженим ОСОБА_6 не було допущено системних порушень порядку відбування покарання, суперечить вимогам ч. ч. 1-4 ст. 166 КВК України, оскільки подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання , а письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом.

Враховуючи вищевказане, колегія суддів вважає також безпідставними доводи захисника і про те, що явку для реєстрації він пропускав на незначний термін реєстрацію з поважних причин, страждає захворюванням травма голови, оскільки ці доводи перевірялися в суді першої інстанції і суд прийшов до правильних висновків про відсутність об`єктивних обставин, які фактично позбавляли засудженого можливості їх виконувати і документально були підтверджені.

Доводи апелянта про те, що засуджений не має постійного місця проживання також не заслуговують уваги, оскільки не є поважними причинами не виконання покладених на нього обов`язків, а тому не спростовують висновків суду першої інстанції про те, що він систематично, без поважних причин не з`являвся до відділу органу пробації чим не виконував покладенні на нього вироком суду обов`язки, що свідчить про його небажання ставати на шлях виправлення.

Приймаючи до уваги вищевказані вимоги законів, а також те, що засуджений мав реальну можливість виконувати покладені на нього судом обов`язки у вигляді періодичного прибуття до сектору з питань пробації для реєстрації, проте знов і знов ухилявся від виконання покладених на нього обов`язків, колегія суддів доходить висновку про його небажання ставати на шлях виправлення, а тому рішення районного суду про задоволення подання начальника Заводського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області відносно ОСОБА_6 , є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Заводського районного суду м. Запоріжжя від 25 лютого 2020 року, якою подання начальника Заводського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області задоволено, скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_6 , направлено засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 для відбування покарання, призначеного вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01.07.2019 року, у вигляді позбавлення волі на строк 1 (один) рік, без зміни.
Ухвала Запорізького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді: