Провадження № 1-кс/760/3834/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2020 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі представників ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні скаргу представника Міністерства оборони України ОСОБА_5 на постанову від 09.10.2019р. слідчого СВ Солом`янського УП ГУ НП України в м. Києві ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження № 0000945 від 28.04.2019р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшла зазначена скарга.

Подана скарга обґрунтована тим, що у провадженні слідчих СВ Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві перебували матеріали кримінального провадження № 0000945 від 28.04.2019р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

09.10.2019р. постановою слідчого СВ Солом`янського УП ГУ НП України в м. Києві ОСОБА_6 закрито кримінальне провадження № 0000945 від 28.04.2019р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Представник Міністерства оборони України ОСОБА_5 в поданій скарзі зазначає, що вказана постанова слідчого, на його думку, є незаконною та передчасною, оскільки слідчий перед закриттям кримінального провадження не вчинив ряд слідчих та процесуальних дій.

Крім того, представник Міністерства оборони України ОСОБА_5 зазначив, що однією із підстав закриття кримінального провадження стало, на думку слідчого те, що в ході досудового розслідування не встановлено заподіяння значної шкоди інтересам громадян, державним чи громадським інтересам.

Разом з тим, на думку представника, ці доводи слідчого є необґрунтованими, оскільки представником Міністерства оборони України в заяві про вчинення кримінального правопорушення були викладені факти вчинення злочинів службовими особами установи «28 управління начальника робіт» на загальну суму 1 266 200грн. та до заяви було долучено ряд документів, які підтверджують вказані факти. Крім того, представник зазначив, що обов`язок доказування виду і розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, відповідно до ст. 92 КПК України покладається саме на слідчого.

Крім цього, представник Міністерства оборони України ОСОБА_5 зазначив, що в оскаржуваній постанові слідчим не зазначено, які саме слідчі (розшукові) та процесуальні дії відповідно до глави 20 КПК України було проведено, їх суть та наслідки, особливо з урахуванням того, що після визначення підслідності у даному кримінальному провадженні за Солом`янським УП ГУ НП України слідчим не було проведено жодної слідчої (розшукової) дії.

Представник Міністерства оборони України ОСОБА_5 також зазначив, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст. 110 КПК України, оскільки в мотивувальній частині постанови слідчий зазначає про відсутність події кримінального правопорушення, проте приймає рішення про закриття кримінального провадження, у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення.

Тому, представник Міністерства оборони України ОСОБА_5 просив слідчого суддю скасувати вказану постанову, як незаконну та необґрунтовану, а також просив зобов`язати слідчого СВ Солом`янського УП ГУ НП України в м. Києві ОСОБА_6 відновити досудове розслідування у даному кримінальному провадженні.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання здійснювалось за допомогою технічних засобів кримінального провадження.

У судовому засіданні представники Міністерства оборони України ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтримали подану скаргу, просили її задовольнити в повному обсязі та скасувати оскаржувану постанову.

Уповноважений слідчий СВ Солом`янського УП ГУ НП України в м. Києві в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду скарги. Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України слідчий суддя ухвалив проводити судовий розгляд у його відсутності.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання здійснювалось за допомогою технічних засобів кримінального провадження

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши подану скаргу та надані суду матеріали кримінального провадження № 0000945 від 28.04.2019р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України під час досудового розслідування заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником може бути оскаржене рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Закриття кримінального провадження відповідно до положень Глави 24 КПК України є формою закінчення досудового розслідування, яке здійснюється в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або при наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після проведення всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.

З метою виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, прийняттю слідчим рішення про закриття кримінального провадження має передувати вжиття ним всіх можливих заходів в порядку, передбаченому КПК України, для з`ясування обставин, які мають значення для кримінального провадження.

Змістом досудового розслідування є діяльність слідчого, спрямована на збирання, дослідження, оцінку, перевірку і використання доказів, попередження, запобігання та розкриття злочинів, встановлення об`єктивної істини, забезпечення правильного застосування закону, охорону прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб.

Основним засобам збирання доказів, а отже - основним засобом всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, досягнення його завдань, є проведення слідчих дій.

Відповідно до ч. 1-2 та 6 ст. 223 КПК України слідчими (розшуковими) є дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для їх проведення є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Доказуванню у кримінальному провадженні згідно із ч. 1 ст. 91 КПК України підлягають, зокрема, подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. Процесуальними джерелами доказів відповідно до ч. 2 ст. 84 КПК України є показання, речові докази, документи та висновки експертів.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливо лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

В ході судового розгляду скарги встановлено, що у провадженні слідчих СВ Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві перебували матеріали кримінального провадження № 0000945 від 28.04.2019р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

09.10.2019р. постановою слідчого СВ Солом`янського УП ГУ НП України в м. Києві ОСОБА_6 закрито кримінальне провадження № 0000945 від 28.04.2019р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення (т.

Вказана постанова обґрунтована тим, що за результатами досудового розслідування по матеріалах кримінального провадження орган досудового слідства прийшов до висновку, що дане провадження, яке було порушене за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України підлягає закриттю, оскільки суб`єктивна сторона злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України характеризується прямим умислом та повинні існувати обов`язкові наслідки заподіяння значної шкоди інтересам громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам власника, які фактично, на думку слідчого, не встановлені в ході досудового розслідування.

Крім того, слідчий зазначив у своїй постанові, що в ході досудового розслідування по кримінальному провадженню проводилися слідчі дії (заходи), якими не вдалося досягти позитивного результату для доведення прямого умислу в діях осіб.

Таким чином, слідчий прийшов до висновку, що за результатами проведеного досудового розслідування встановити достовірні обставини події не вдалося можливим, тому, на думку слідчого, в даній події відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, а саме встановлено відсутність його об`єктивної та суб`єктивної сторони.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України на слідчого суддю покладається функція здійснення контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Основна мета функції судового контролю полягає в захисті прав і законних інтересів учасників кримінального судочинства. Для її досягнення перед судовим контролем постає низка завдань: а) запобігти неправомірним діям і рішенням, що порушують конституційні права і свободи громадян; б) відновлювати права, безпідставно порушені органами досудового розслідування; в) надавати правомірним діям і рішенням особи, що провадить дізнання, слідчого, прокурора юридичної сили, легалізувавши, тим самим, отримані докази.

Враховуючи те, що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчий суддя при розгляді скарги на відповідні постанови, з`ясовує питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Правова природа аналізованого виду оскарження процесуального рішення слідчого чи прокурора, передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими органами досудового розслідування, а й підстави його закриття.

В ході судового розгляду скарги, з метою з`ясування питання щодо дотримання слідчим вимог законодавства про всебічне та повне дослідження всіх обставин, які підлягають доказуванню в даному провадженні, були досліджені матеріали кримінального провадження № 0000945 від 28.04.2019р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, відповідно до яких, слідчий суддя прийшов до висновку, що доводи представника Міністерства оборони України ОСОБА_5 знайшли своє підтвердження щодо неповноти проведеного досудового розслідування.

Так, слідчим суддею встановлено, що висновки, до яких прийшов у оскаржуваній постанові слідчий, не відповідають фактичним обставинам справи та наявним в матеріалах справи доказам. Крім того, слідчим було проведено поверхневе досудове розслідування в даному кримінальному провадженні, оскільки надані матеріали кримінального провадження не містять жодних даних, що з квітня 2019р. слідчим СВ Солом`янського УП ГУ НП України в м. Києві ОСОБА_6 проводилися будь-які слідчі (розшукові) дії в даному кримінальному провадженні, необхідні для встановлення істини в даному кримінальному провадженні, що свідчить про неповноту проведеного досудового розслідування та вказує на невідповідність проведеного досудового розслідування завданням кримінального провадження його дієвості.

Крім того, матеріали кримінального провадження не містять рішень про визначення підслідності за слідчими СВ Солом`янського УП ГУ НП України в м. Києві, оскільки у всіх наявних в матеріалах постановах прокурорів та витягах з Єдиного реєстру досудових розслідувань вказано, що органом досудового розслідування є СВ Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що державні органи завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (рішення у справі «Ассенов та інші проти Болгарії» (Assenov and Others v. Bulgaria), пп. 103 et seq.).

Крім того, вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, серед іншого, покази свідків та висновки судових експертиз (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини» (Tanrikulu v. Turkey) [ВП], заява № 23763/94, пп. 104 et seq., ECHR 1999-IV, та «Гюль проти Туреччини» (Gul v. Turkey), заява № 22676/93, п. 89, від 14 грудня 2000 року).

Враховуючи вказане, слідчий суддя вважає, що винесена слідчим постанова від 09.10.2019р. про закриття кримінального провадження, ґрунтується на неповному та поверхневому досудовому розслідуванні, та як наслідок передчасним висновкам, викладеним у ній. Також постанова слідчого обґрунтована висновками, протилежними встановленим обставинам справи, та не відповідає завданням та засадам кримінального провадження, передбаченим ст.ст. 2, 9 КПК України, а також практиці Європейського суду з прав людини стосовно проведення ефективного розслідування.

За таких обставин, скарга представника Міністерства оборони України ОСОБА_5 в цій частині підлягає задоволенню, а постанова скасуванню.

Разом з тим, не підлягає задоволенню скарга представника Міністерства оборони України ОСОБА_5 в частині зобов`язання слідчого СВ Солом`янського УП ГУ НП України в м. Києві ОСОБА_6 відновити досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, оскільки розгляд (оскарження) таких питань не передбачений, в порядку, визначеному Главою 26 КПК України. Крім того, на думку слідчого судді, скасування постанови про закриття кримінального провадження, має наслідком продовження органом досудового розслідування подальшого розслідування.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 9, 40, 84, 91, 110, 223, 284, 303, 304, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Скаргу представника Міністерства оборони України ОСОБА_5 задовольнити частково.
Постанову від 09.10.2019р. слідчого СВ Солом`янського УП ГУ НП України в м. Києві ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження № 0000945 від 28.04.2019р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України скасувати.

В задоволенні іншої частини скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1