Дата документу 29.04.2020
Справа № 501/1043/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2020 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Чорноморську Одеської області кримінальне провадження №0000120 від 14 лютого 2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Іллічівська (Чорноморськ) Одеської області, громадянки України, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України,
В С Т А Н О В И В :

В провадження Іллічівського міського суду Одеської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000120 від 14 лютого 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч.1, 2 ст.190 КК України, з угодою про примирення, укладеною між потерпілим ФОП ОСОБА_4 та підозрюваною (обвинуваченою) ОСОБА_6 .

З обвинувального акту вбачається, що згідно з наказом (розпорядженням) фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 (далі ФОП ОСОБА_4 ) №18К від 22 січня 2019 року ОСОБА_6 прийнято на роботу з 23 січня 2019 року на посаду менеджера (управителя) в роздрібній торгівлі непродовольчими товарами. 17 січня 2020 року на підставі наказу ФОП ОСОБА_4 №5/к від 17 січня 2020 року ОСОБА_6 було звільнено з посади менеджера (управителя) в роздрібній торгівлі непродовольчими товарами.

Відповідно до укладеного із ОСОБА_6 трудового договору від 22 січня 2019 року ОСОБА_6 в період з 23 січня 2019 року по 17 січня 2020 року була зобов`язана: виконувати обслуговування покупців, готувати товар до продажу; здійснювати розміщення та викладення товарів за видами; заповнювати та прикріплювати ярлики цін; укладати заявки, зведені відомості замовлень і асортименті плани постачання; брати участь у здаванні, прийманні продукції покупцям і перевірці її якості, кількості, комплектності, підписувати і візувати приймально-здавальні акти, супровідні листи; вживати заходи із забезпечення своєчасного надходження коштів за реалізовану продукцію.

16 липня 2019 року, приблизно о 12:00 год., у ОСОБА_6 , яка перебувала на робочу місці у торгівельному магазині за адресою: АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел, направлений на заволодіння коштами ФОП ОСОБА_4 шляхом обману.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення шахрайства, 16 липня 2019 року, приблизно о 12:00 год., ОСОБА_6 , знаходячись на робочу місці у торгівельному магазині за адресою: АДРЕСА_2 , отримала від покупця магазину ОСОБА_7 кошти на суму 5,180 грн за замовлення товарів, які реалізуються у магазині. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, діючи з прямим умислом та корисливим мотивом, ОСОБА_6 не повідомила працедавця - ФОП ОСОБА_4 , про надходження вказаних коштів, чим вчинила обман та заволоділа вказаними коштами.

Заволодівши та розпорядившись отриманими від ОСОБА_7 коштами на власний розсуд, ОСОБА_6 спричинила майнову шкоду ФОП ОСОБА_4 на загальну суму 5,180 грн.

05 жовтня 2019 року, приблизно о 12:00 год., у ОСОБА_6 , яка знаходилась на робочу місці у торгівельному магазині за адресою: АДРЕСА_2 , повторно виник злочинний умисел, направлений на заволодіння коштами ФОП ОСОБА_4 шляхом обману.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення шахрайства, 05 жовтня 2019 року, приблизно о 12:00 год., ОСОБА_6 , перебуваючи на робочу місці - у торгівельному магазині за адресою: АДРЕСА_2 , отримала від покупця магазину ОСОБА_8 кошти на суму 4,500 грн за замовлення товарів, які реалізуються у магазині. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, діючи з прямим умислом та корисливим мотивом, ОСОБА_6 не повідомила працедавця - ФОП ОСОБА_4 , про надходження вказаних коштів, чим повторно вчинила обман та заволоділа вказаними коштами.

Заволодівши та розпорядившись отриманими від ОСОБА_8 грошовими коштами на власний розсуд, ОСОБА_6 спричинила майнову шкоду ФОП ОСОБА_4 на загальну суму 4,500 грн.

22 жовтня 2019 року, приблизно о 12:00 год., у ОСОБА_6 , яка знаходилась на робочу місці у торгівельному магазині за адресою: АДРЕСА_2 , повторно виник злочинний умисел, направлений на заволодіння коштами ФОП ОСОБА_4 шляхом обману.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення шахрайства, 22 жовтня 2019 року, приблизно о 12:00 год., ОСОБА_6 , знаходячись на робочу місці - у торгівельному магазині за адресою: АДРЕСА_2 , отримала від покупця магазину ОСОБА_9 кошти на суму 11,820 грн за замовлення товарів, які реалізуються у магазині. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, діючи з прямим умислом та корисливим мотивом, ОСОБА_6 не повідомила працедавця - ФОП ОСОБА_4 , про надходження вказаних коштів, чим повторно вчинила обман та заволоділа вказаними коштами.

Заволодівши та розпорядившись отриманими від ОСОБА_9 грошовими коштами на власний розсуд, ОСОБА_6 спричинила майнову шкоду ФОП ОСОБА_4 на загальну суму 11,820 грн.

23 жовтня 2019 року, приблизно о 13:00 год., у ОСОБА_6 , яка знаходилась на робочу місці у торгівельному магазині за адресою: АДРЕСА_2 , повторно виник злочинний умисел, направлений на заволодіння коштами ФОП ОСОБА_4 шляхом обману.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення шахрайства, 23 жовтня 2019 року, приблизно о 13:00 год., ОСОБА_6 , знаходячись на робочу місці - у торгівельному магазині за адресою: АДРЕСА_2 , отримала від покупця магазину ОСОБА_10 кошти на суму 5,200 грн за замовлення товарів, які реалізуються у магазині. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, діючи з прямим умислом та корисливим мотивом, ОСОБА_6 не повідомила працедавця - ФОП ОСОБА_4 , про надходження вказаних коштів, чим повторно вчинила обман та заволоділа вказаними коштами.

Заволодівши та розпорядившись отриманими від ОСОБА_10 коштами на власний розсуд, ОСОБА_6 спричинила майнову шкоду ФОП ОСОБА_4 на загальну суму 5,200 грн.

25 жовтня 2019 року, приблизно о 15:00 год., у ОСОБА_6 , яка знаходилась на робочу місці у торгівельному магазині за адресою: АДРЕСА_2 , повторно виник злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами ФОП ОСОБА_4 шляхом обману.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення шахрайства, 25 жовтня 2019 року, приблизно о 15:00 год., ОСОБА_6 , знаходячись на робочу місці - у торгівельному магазині за адресою: АДРЕСА_2 , отримала від покупця магазину ОСОБА_11 кошти на суму 10,000 грн за замовлення товарів, які реалізуються у магазині. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, діючи з прямим умислом та корисливим мотивом, ОСОБА_6 не повідомила працедавця - ФОП ОСОБА_4 , про надходження вказаних коштів, чим повторно вчинила обман та заволоділа вказаними коштами.

Заволодівши та розпорядившись отриманими від ОСОБА_11 грошовими коштами на власний розсуд, ОСОБА_6 спричинила майнову шкоду ФОП ОСОБА_4 на загальну суму 10,000 грн.

23 листопада 2019 року, приблизно о 10:00 год.,у ОСОБА_6 , яка знаходилась на робочу місці у торгівельному магазині за адресою: АДРЕСА_2 , повторно виник злочинний умисел, направлений на заволодіння коштами ФОП ОСОБА_4 шляхом обману.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення шахрайства, 23 листопада 2019 року, приблизно о 10:00 год., ОСОБА_6 , знаходячись на робочу місці - у торгівельному магазині за адресою: АДРЕСА_2 , отримала від покупця магазину ОСОБА_12 кошти на суму 1,600 грн за замовлення товарів, які реалізуються у магазині. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, діючи з прямим умислом та корисливим мотивом, ОСОБА_6 не повідомила працедавця - ФОП ОСОБА_4 , про надходження вказаних коштів, чим повторно вчинила обман та заволоділа вказаними коштами.

Заволодівши та розпорядившись отриманими від ОСОБА_12 коштами на власний розсуд, ОСОБА_6 спричинила майнову шкоду ФОП ОСОБА_4 на загальну суму 1,600 грн.

30 листопада 2019 року, приблизно о 10:00 год., у ОСОБА_6 , яка знаходилась на робочу місці у торгівельному магазині за адресою: АДРЕСА_2 , повторно виник злочинний умисел, направлений на заволодіння коштами ФОП ОСОБА_4 шляхом обману.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення шахрайства, 30 листопада 2019 року, приблизно о 10:00 год., ОСОБА_6 , знаходячись на робочому місці - у торгівельному магазині за адресою: АДРЕСА_2 , отримала від покупця магазину ОСОБА_13 першу частину коштів на суму 500 грн за замовлення товарів, які реалізуються у магазині. В подальшому, 05 грудня 2019 року, приблизно о 10:00 год., ОСОБА_6 , знаходячись на робочу місці - у торгівельному магазині за адресою: АДРЕСА_2 , отримала від покупця магазину ОСОБА_13 другу частину коштів на суму 4,500 грн за замовлення товарів, які реалізуються у магазині. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, діючи з прямим умислом та корисливим мотивом, ОСОБА_6 не повідомила працедавця - ФОП ОСОБА_4 , про надходження вказаних грошових коштів, чим повторно вчинила обман та заволоділа вказаними коштами.

Заволодівши та розпорядившись отриманими від ОСОБА_13 грошовими коштами на власний розсуд, ОСОБА_6 спричинила майнову шкоду ФОП ОСОБА_4 на загальну суму 5,000 грн.

Дії ОСОБА_6 кваліфіковано за:

ч.1 ст.190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство),

ч.2 ст.190 КК України шахрайство, вчинене повторно.

24 березня 2020 року між потерпілим - ФОП ОСОБА_4 з одного боку, та обвинуваченою (на той час підозрюваною ОСОБА_6 ) у присутності її захисника - адвоката ОСОБА_5 , з іншого боку, укладено угоду про примирення, відповідно до умов якої ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч.1, 2 ст.190 КК України, обвинувачена повністю визнала свою винуватість у зазначених кримінальних правопорушеннях та зобов`язалась визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні.

Сторонами погоджено покарання ОСОБА_6 за ч.ч.1, 2 ст.190 КК України у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 850 грн.

В угоді також передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення та наслідки її невиконання.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та захисник ОСОБА_5 просили затвердити угоду про примирення.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення, зокрема, про затвердження угоди або відмову в затвердженні угоди.

Потерпілий ОСОБА_4 пояснив, що розуміє передбачені п.2 ч.1 ст.473 КПК України наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, а також наслідки її невиконання та свої права, передбачені ч.1 ст.476 КК України ,просив затвердити угоду.

Обвинувачена ОСОБА_6 пояснила, що вона розуміє надані їй законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, характер пред`явленого обвинувачення, вид покарання, який до неї буде застосований в результаті затвердження угоди та пояснила, що укладення угоди з її боку було добровільним, наполягала на затвердженні угоди про примирення. Разом з тим, обвинувачена пояснила, що гроші, які їй передавали покупці, як менеджеру крамниці, у зазначених випадках вона не оприбутковувала, та витратила на власні потреби пов`язані із сімейними обставинами, намагаюсь подалі із зарплати повернути їх. Наміру привласнити кошти вона не мала. Таким чином ОСОБА_6 фактично свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч.1, 2 ст.190 КК України не визнала.

Вивчивши угоду про примирення, вислухавши думки сторін кримінального провадження та потерпілого, суд доходить таких висновків.

Згідно з п.п.1, 3 ч.7 ст.474 КПК України суд має перевірити угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону або порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Як вбачається з ч.1 ст.472 КПК України однією з умов угоди про визнання винуватості є беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення.

З пояснень ОСОБА_6 вбачається, що остання фактично заперечила беззастережне визнання нею своєї винуватості у вчиненні інкримінованихо їй кримінальних правопорушень за обставин, зазначених в укладеній угоді.

Відповідно до п.16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» від 11 грудня 2015 року № 13 якщо після роз`яснення суті обвинувачення обвинувачений заперечує проти затвердження угоди, вона не може бути затверджена.

Крім того, відповідно до ст.471 КПК України в угоді про примирення зазначається, поміж іншого, узгоджене сторонами покарання. При цьому сторонам слід керуватись положеннями Розділу ХІ КК України «Призначення покарання».

Відповідно до ч.1 ст.475 КК України у випадку затвердження угоди суд має призначити обвинуваченому покарання, узгоджене сторонами.

З угоди про примирення вбачається, що її сторони, з урахуванням обставин, що пом`якшують покарання, та відсутності обставин, що обтяжують покарання, з урахуванням особи ОСОБА_6 , домовились про призначення їй покарання за вчинення злочинів, передбачених ч.ч.1, 2 ст.190 КК України, у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 850 грн.

Водночас, з обвинувального акту та угоди про примирення вбачається, що злочини, які інкримінуються ОСОБА_6 , передбачені ч.ч.1, 2 ст.190 КК України, утворюють не тільки повторність, а й сукупність, тому вони кваліфіковані окремо.

Правила призначення покарання, якими слід керуватись при призначенні покарання за сукупністю злочинів, передбачені ст.70 КК України. Так, відповідно до ч.1 ст.70 КК України при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Таким чином в даному випадку сторони угоди мали узгодити (визначити) міру покарання за кожне вчинене суспільно небезпечне діяння окремо, а потім - остаточну (сукупну) міру покарання.

Враховуючи, що сторонами угоди положення ст.70 КПК не дотримані, суд вважає, що угода в цій частині не відповідає вимогам Кримінального кодексу України.

Крім того, в угоді про примирення як обставину, що пом`якшує відповідальність, зазначено добровільне відшкодування завданого збитку. Однак, як вбачається з умови №2 матеріальний збиток, завданий злочинами потерпілому, та який складає 43300,00 грн, не відшкодовано і сторони у згаданому пункті угоди докладно виклали строки і порядок її відшкодування, що суперечить пункту угоди №3.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, угода про примирення, укладена 24 березня 2020 року між потерпілим - ФОП ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_6 у присутності її захисника - адвоката ОСОБА_5 , суперечить вимогам КК України та КПК України і з цих підстав не підлягає затвердженню.

Керуючись п.1 ч.3 ст.314, 370-372, 474 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:
Відмовити у затвердженні угоди про примирення, укладеної 24 березня 2020 року між потерпілим - ФОП ОСОБА_4 та обвинуваченою (на той час підозрюваною) ОСОБА_6 у присутності її захисника - адвоката ОСОБА_5 .
Роз`яснити сторонам, що повторне звернення з угодою в одному кримінальному провадженні не допускається.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя