СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/5454/20 пр. № 1-кп/759/870/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 травня 2020 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ;

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в Грузії, грузин, гр-н Грузії, освіта середня, не одружений, не працює, зареєстрований у АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимий, -

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України,

сторони провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_5 , інші учасники провадження: потерпіла ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:
22 лютого 2020 року близько 18 год. 30 хв. ОСОБА_5 , проходячи поряд з будинком № 62 по вул. Зодчих у м. Києві, звернув увагу на припаркований автомобіль марки «Фольксваген Т4» д.н.з. НОМЕР_1 , належний потерпілій ОСОБА_6 . Діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає та той факт, що потерпіла ОСОБА_6 не зачинила цій свій автомобіль, ОСОБА_5 шляхом вільного доступу проник до його салону, звідки з переднього пасажирського сидіння таємно викрав рюкзак, належний потерпілій ОСОБА_6 , в якому знаходились її особисті речі, а саме: кошти в сумі 300 грн., рушник, вартістю 100 грн., зарядний пристрій до мобільного телефону, вартістю 100 грн., дві зубні щітки, загальною вартістю 50 грн., зубна паста, вартістю 30 грн. та сам рюкзак, вартістю 300 грн., а всього майна на загальну суму 880 грн. Проте, вчинивши всі дії, які він, ОСОБА_5 , вважав за необхідне для здійснення крадіжки, злочин не закінчив з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий потерпілою ОСОБА_6 разом з наявним при ньому рюкзаком.

Допитаний обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у висунутому звинуваченні визнав у повному обсязі, щиро покаявся і дав показання, які за своїм змістом повністю відповідають викладеним вище обставинам вчинення ним злочину, пояснивши, що дійсно, 22 лютого 2020 року, близько 18 год. 30 хв. з корисливих мотивів і з метою власного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, вчинив крадіжку чужого майна, належного ОСОБА_6 з салону її автомобіля марки «Фольксваген Т4» д.н.з. НОМЕР_1 , а саме: рюкзак в якому знаходились особисті речі потерпілої, вартість яких на суму 880 грн. не оспорював. Проте, вчинивши всі дії, які він вважав за необхідне для здійснення крадіжки, даний злочин не закінчив з причин, що не залежали від його волі, оскільки був викритий та затриманий на місці злочину потерпілою з наявним при ньому рюкзаком.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

За таких обставин суд вважає доведеним, що ОСОБА_5 22 лютого 2020 року вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), що належить потерпілій ОСОБА_6 , а тому ці його дії кваліфікує за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання суд, згідно з вимогами ст.ст. 65 та 68 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, ступень здійснення злочинного наміру та причини, за яких крадіжку не було доведено до кінця, дані про особу винного, який раніше не судимий, характеризується посередньо. Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 , суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують її покарання, не встановлено.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_7 мінімальне за своїм розміром та видом покарання в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, 368, 373-376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, за якою призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто на суму 850 грн.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 особисте зобов`язання скаасувати.

Речові докази після набрання вироком законної сили передати належному володільцю.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ ОСОБА_8