Справа № 453/586/19
№ провадження 1-кп/453/10/20
В И Р О К
іменем України

12 лютого 2020 року Сколівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої-цивільного позивача ОСОБА_4 ,

обвинуваченого-цивільного відповідача ОСОБА_5 ,

його захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Сколе Львівської області у режимі відеоконференції з Сторожинецьким районним судом Чернівецької області кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, офіційно непрацевлаштованого, раніше несудимого, депутатом не являється,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_5 09.03.2019 року близько 07 год. 55 хв., керуючи транспортним засобом марки MERSEDES-SPRINTER, державний номерний знак НОМЕР_1 та рухаючись ним автодорогою Київ-Чоп у напрямку м. Київ, при проїзді її ділянки 674 км + 900 м, що між селами Козьова та Орява Сколівського району Львівської області, порушив вимоги розділу 1 п. п. 1.2., 1.5., 1.10. (у частині визначення терміну «небезпека для руху»); розділу 2 п. п. 2.3. б) д); розділу 11 п. 11.3.; розділу 12 п. 12.1. Правил дорожнього руху України, котрі виразилися у тому, що він, керуючи зазначеним транспортним засобом, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки і стану транспортного засобу для того, щоб мати змогу постійно контролювати його руху та безпечно керувати ним, без причини технічного характеру виїхав на смугу зустрічного руху, не вжив своєчасних заходів до зупинки керованого ним транспортного засобу, що призвело до виїзду за межі проїзної частини дороги та перекидання автомобіля. Внаслідок порушення обвинуваченим ОСОБА_5 правил безпеки дорожнього руху, пасажир керованого ним транспортного засобу ОСОБА_7 , згідно з висновком судово-медичної експертизи № 21 від 27.03.2019 року, отримала садна на голові та правій кисті, синці на грудях праворуч, животі ліворуч та правому стегну; крововиливи у м`які тканини голови, крововиливи під оболонку та у шлуночки головного мозку, крововиливи у міжреберні м`язи; переломи 2-8 ребр праворуч та 2-10 ліворуч, перелом груднини, розрив пристінкової плеври, розрив правої легені, які утворилися від дії тупих предметів та тупих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, котрими могли бути елементи салону автомобіля перед дорожньо-транспортною пригодою 09.03.2019 року. Множинні переломи ребр та перелом груднини, що супроводжувалися порушенням функції дихання, розрив легені, разом та окремо, відносяться до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя у момент спричинення та призвели до настання смерті. Ще одна пасажир керованого обвинуваченим ОСОБА_5 транспортного засобу ОСОБА_4 , згідно звисновком судово-медичної експертизи № 44 від 19.04.2019 року, отримала переломи обох кісток передпліччя у нижній його третині, які утворилися від дії тупих предметів та тупих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, котрими могли бути елементи салону автомобіля перед дорожньо-транспортною пригодою 09.03.2019 року. Вказані тілесні ушкодження відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.
Від потерпілого ОСОБА_8 (сина загиблої ОСОБА_7 ) 11.07.2019 року надійшла заява із нотаріально засвідченим підписом останнього від 10.03.2019 року, про відсутність будь-яких майнових та моральних претензій до обвинуваченого ОСОБА_5 у даній справі.

У свою чергу, потерпілою ОСОБА_4 03.06.2019 року суду подано цивільний позов у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, про відшкодування майнової та моральної шкоди. У пред`явленому позові, котрий був прийняти до розгляду з кримінальним провадженням, ОСОБА_4 просила стягнути на свою користь з ПрАТ «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП»» 100 000 грн. страхового відшкодування у рахунок заподіяної майнової шкоди та з ОСОБА_5 233 954 грн. 64 коп. заподіяної майнової шкоди, 100 000 грн. на відшкодування заподіяної моральної шкоди.

Однак, за час розгляду даної кримінальної справи потерпілою-цивільним позивачем ОСОБА_4 , 12.02.2020 року подано суду заяву із нотаріально засвідченим підписом останньої від 20.01.2020 року про відсутність будь-яких майнових та моральних претензій до обвинуваченого ОСОБА_5 у даній справі. Одночасно у поданій заяві остання просила прийняти її відмову від цивільного позову, а провадження у цій частині закрити у зв`язку із її відмовою від цивільного позову.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення визнав та надав покази, згідно з якими він дійсно 09.03.2019 року зранку на належному його дружині автомобілі марки MERSEDES-SPRINTER, державний номерний знак НОМЕР_1 , у котрому були присутні пасажири ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , повертався додому з-закордону. Рухаючись автомобілем автодорогою Київ-Чоп у напрямку м. Київ, при проїзді її ділянки 674 км + 900 м, що між селами Козьова та Орява Сколівського району Львівської області, він не впорався з керуванням, що призвело до виїзду за межі проїзної частини дороги та перекидання цього автомобіля. При цьому, обоє пасажирів отримали тілесні ушкодження, а один із них ОСОБА_7 від таких тілесних ушкоджень померла. Зазначає, що він, як водій, не міг передбачити такого ходу подій, намагався уникнути дорожньо-транспортної пригоди. У зв`язку з цим, він просить його суворо не карати, так як умислу на спричинення таких тяжких наслідків у нього не було. На даний час він щиро кається у скоєному та у добровільному порядку відшкодував усім потерпілим заподіяну внаслідок вчиненого ним кримінального правопорушення шкоду.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, інші учасники провадження не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що такі правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, заслухавши думку присутніх учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення їх у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин провадження в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно тих обставин провадження, які ніким не оспорюються.

На підставі вищенаведеного, суд допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчинені ним кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена у судовому засіданні повністю.

Суд вважає, що у діях обвинуваченого ОСОБА_5 наявний склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Обтяжуючих вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення обставин, передбачених ст. 67 КК України, при визначенні йому міри покарання, суд не вбачає.

Пом`якшуючими вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення обставинами, передбаченими ст. 66 КК України, при визначенні йому міри покарання, суд вбачає щире каяття та добровільне відшкодування заподіяного збитку.

При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та сукупність усіх обставин, що його характеризують, зокрема необережну форму вини, спосіб вчинення кримінального правопорушення, відсутність мотивів кримінального правопорушення, а також особу обвинуваченого. Так, обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєному визнав та покаявся, позитивно характеризується за місцем проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, відповідно судимостей не має, на «Д» обліку у психоневрологічному та наркологічному кабінетах за місцем проживання не перебуває, має незадовільний стан здоров`я.

Крім того, як вбачається із виконаної органом з питань пробації досудової доповіді про обвинуваченого ОСОБА_5 , результати його оцінки не показали високого ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства, також окремих осіб, а, отже, існує ймовірність виправлення обвинуваченого без позбавлення чи обмеження волі.

З урахуванням наведених обставин суд, у відповідності до вимог ст. 65 КК України під час вирішення питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , вважає за необхідне призначити йому покарання у межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України, у виді позбавлення волі на певний строк з позбавленням права керувати транспортними засобами на певний строк.

Одночасно, з урахуванням позиції кожного із потерпілих щодо міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , викладених ними у поданих на адресу суду письмових заявах, суд вважає за можливе та доцільне застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 ст. 75 КК України, звільнення від відбування основного покарання з випробуванням, а також покласти на нього певні обов`язки, визначені у ст. 76 КК України.

Відтак, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, сукупність зазначених вище даних про особу обвинуваченого та його ставлення до пред`явленого обвинувачення, позицію потерпілих сторін, міру покарання у виді позбавлення волі на певний строк з позбавленням права керувати транспортними засобами на певний строк та подальшим звільненням від відбування основного покарання з випробуванням на певний строк суд вважає такою, що відповідає призначеному покаранню, є необхідною і достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Суд також вважає за необхідне прийняти відмову потерпілої ОСОБА_4 від пред`явленого нею до ОСОБА_5 та ПрАТ «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП»» цивільного позову про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а провадження у цій частині закрити, оскільки відмова обґрунтована добровільною сплатою ОСОБА_5 та страховиком його цивільно-правової відповідльності заподіяних збитків. У зв`язку з цим, вжиті судом 19.07.2019 року у даній справі заходи забезпечення вищевказаного цивільного позову слід скасувати.

Судові витрати у даному кримінальному провадженні, котрі полягають у залученні експертів при проведенні судових інженерно-транспортних експертиз № 1/379 від 09.04.2019 року у розмірі 1 430 грн. та № 1/380 від 16.04.2019 року у розмірі 1 430 грн., а всього 2 860 грн., слід покласти на ОСОБА_5 ..

Долю речових доказів у даному кримінальному провадженні слід вирішити у порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 128, 368, 370, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_5 звільнити від відбування основного покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення.

Згідно ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_5 до вступу вироку у законну силу не обирати.

Прийняти відмову потерпілої ОСОБА_4 від пред`явленого нею до ОСОБА_5 та Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП»» цивільного позову про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Провадження у справі у частині пред`явленого ОСОБА_4 цивільного позову до ОСОБА_5 та Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП»» цивільного позову про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, - закрити у зв`язку з відмовою потерпілої від позову і прийняття її судом.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжитіна підставі ухвали від 19.07.2019 року у даній справі шляхом накладення арешту на транспортний засіб марки MERSEDES-BENZ, державний номерний знак НОМЕР_2 , котрий належить на праві власності ОСОБА_5 .

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 11.03.2019 року на стадії досудового розслідування у даній справі на транспортний засіб марки MERSEDES-SPRINTER, державний номерний знак НОМЕР_1 , котрий належить на праві власності ОСОБА_9 .

Речовий доказ: транспортний засіб марки MERSEDES-SPRINTER, державний номерний знак НОМЕР_1 , - повернути ОСОБА_9 .

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 2 860 (дві тисячі вісімсот шістдесят) грн. судових витрат у справі, пов`язаних із залученням експертів.

Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити засудженому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення через Сколівський районний суд Львівської області.

Суддя ОСОБА_1