1Справа № 335/8047/19 1-кс/335/8488/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 грудня 2019 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 ,розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ Головного управління Національної поліції в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_4 про продовження строку тримання під вартою відносно:
- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Євпаторія, громадянина України, освіта неповна середня, проживає у цивільному шлюбі, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , тимчасово проживаючого у місті Запоріжжя за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 289 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Слідчий звернувся до суду з вищезазначеним клопотанням, яке аргументував наступним.
12.06.2019 року, приблизно о 08 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та невстановленою досудовим розслідуванням особою, маючи єдиний умисел, що виник з корисливих мотивів, та був направлений на позбавлення волі та викрадення ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , із застосуванням способу не безпечного для життя потерпілого та заподіяння йому фізичних страждань, застосуванням зброї, протягом тривалого часу, прибув разом з ОСОБА_5 та невстановленою особою до гаража, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Тульська, 3, гаражний кооператив «Експрес», гараж № НОМЕР_1 , де під психологічним тиском примусили користувача даного гаража ОСОБА_9 по телефону викликати ОСОБА_8 та запросити його приїхати до гаражу.
Приблизно о 09 годині 00 хвилин, ОСОБА_8 на автомобілі ВАЗ-2110 державний номер реєстрації НОМЕР_2 , який перебував у його користуванні,приїхав за вказаною адресою, де на нього очікували ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та невстановлена досудовим розслідуванням особа, які діючи умисно, з метою реалізації умислу в частині позбавлення волі потерпілого, усвідомлюючи незаконність своїх дій, зачинили ОСОБА_8 в середині вище зазначеного гаражу, де утримували останнього проти його волі впродовж приблизно 30 хвилин, чим позбавили волі останнього та із застосуванням невстановленої під час досудового розслідування зброї з пневмострільними кулями, та невстановленим предметом з вираженим ребром довжиною не менше 42 мм спричинили потерпілому ОСОБА_8 тілесні ушкодження.
Продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел направлений на викрадення потерпілого ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та невстановлена досудовим розслідуванням особа, за допомогою двох відрізків електричного дроту з полівінілхлориду білого кольору з елементами біло-рожевої ізоляції всередині, зв`язали руки і ноги ОСОБА_8 , та всупереч волі потерпілого, за допомогою фізичної сили, примусово помістили останнього до задньої частини салону автомобілю ВАЗ-2110 державний номер реєстрації НОМЕР_2 , який був у користуванні ОСОБА_8 , чим викрали останнього, створили жорсткі умови утримання та перевезення, що супроводжувалося заподіянням потерпілому фізичних страждань, після чого невстановлена досудовим розслідуванням особа покинула місце злочину у невідомому напрямку, ОСОБА_5 сів за кермо автомобіля, а ОСОБА_7 на переднє пасажирське сидіння та на вказаному автомобілі проти волі потерпілого, перевезли його у невідомому напрямку та незаконно утримували разом приблизно до 10 години 15 хвилин, після чого ОСОБА_7 у невстановленому досудовим розслідуванням місці покинув вказаний автомобіль, а ОСОБА_5 продовжував незаконно утримувати потерпілого ОСОБА_8 протягом тривалого часу, а саме приблизно до 12 години 00 хвили 12.06.2019 року, до моменту коли його було затримано працівниками поліції в селі Наталівка Запорізького району Запорізької області під керуванням автомобілю ВАЗ-2110 державний номер реєстрації НОМЕР_2 .
Протиправними діями ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та невстановленої особи, потерпілому ОСОБА_8 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді двох поверхневих забійних ран у лівій тім`яній області, кульова поверхнева, сліпа не проникаюча пневмострільна рана на рівні нижнього краю лівої лопатки, кульова поверхнева, сліпа не проникаюча пневмострільна рану на лівій бічній поверхні по задній паховій лінії, які згідно проведеної судово-медичної експертизи № 2165 від 13.06.2019 року, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, а також спричинили садно на внутрішній поверхні правого передпліччя та садно на передній поверхні лівого плечового суглоба, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження без розладу здоров`я, які не перебувають у причинному зв`язку зі смертю ОСОБА_8 , однак призвели до розвитку стресової реакції, в результаті якої 12.06.2019 року, приблизно о 12 годині 30 хвилин на ділянці місцевості розташованій поблизу зупинки громадського транспорту «Сармат» по вулиці Гранітній в селі Наталівка Запорізького району, настала смерть потерпілого, що є тяжкими наслідками вчиненого злочину.
Крім того, 12.06.2019 року, приблизно о 09 годині 30 хвилин, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та невстановленою особою, знаходячись в середині гаража, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Тульська, 3, гаражний кооператив «Експрес», гараж № НОМЕР_1 , діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, який на праві власності належить ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та перебував у користуванні ОСОБА_8 , а саме автомобілем марки ВАЗ-2110, державний номер реєстрації НОМЕР_2 , із застосуванням невстановленої під час досудового розслідування зброї з пневмострільними кулями, та невстановленим предметом з вираженим ребром довжиною не менше 42 мм спричинили потерпілому ОСОБА_8 тілесні ушкодження.
Протиправними діями ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та невстановленої особи, потерпілому ОСОБА_8 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді двох поверхневих забійних ран у лівій тім`яній області, кульова поверхнева, сліпа не проникаюча пневмострільна рана на рівні нижнього краю лівої лопатки, кульова поверхнева, сліпа не проникаюча пневмострільна рану на лівій бічній поверхні по задній паховій лінії, які згідно проведеної судово-медичної експертизи № 2165 від 13.06.2019, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, а також спричинили садно на внутрішній поверхні правого передпліччя та садно на передній поверхні лівого плечового суглоба, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження без розладу здоров`я, однак є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.
02.10.2019 року слідчим суддею Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя, строк досудового розслідування продовжено до шести місяців, а саме до 12.12.2019 року.
25.11.2019 року ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри, за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 289 КК України.
25.11.2019 року слідчим суддею Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя підозрюваному ОСОБА_5 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування до 12.12.2019 року, в строк якого, відповідно до ст. 219 КПК України, не входить строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження.
26.11.2019 року проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні було завершено, а зібрані під час досудового розслідування матеріали кримінального провадження, в порядку ст. 290 КПК України, відкриті стороні захисту, в особі підозрюваних ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та їх захисника ОСОБА_6 .
Допитаний в якості підозрюваного ОСОБА_5 , на підставі ст. 63 Конституції України від надання свідчень відмовився.
Як зазначає слідчий, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих правопорушень повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:
- протоколом огляду місця події - ділянки місцевості, яка розташована поблизу зупинки громадського транспорту «Сармат» по вул. Гранітна в с. Наталівка Запорізького району, де було виявлено труп потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з ознаками насильницької смерті;
- протоколом огляду місця події автомобіля марки ВАЗ 2110 в кузові зеленого кольору з державним реєстраційним номером НОМЕР_2 , який знаходився неподалік трупа ОСОБА_8 , під час огляду якого було вилучено можливі знаряддя вчиненого злочину та ряд об`єктів з нашаруванням речовини бурого кольору;
- висновком судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_8 № 2165 від 02.08.2019 року;
- протоколами допиту свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 ;
- протоколами впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_9 ,
- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ;
- протоколами впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_13 ;
- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_10 ;
- висновком судової молекулярно-генетичної експертизи № 8-682 від 15.11.2019 року.
Строк запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою підозрюваного ОСОБА_5 закінчується 12.12.2019 року, однак завершити досудове розслідування до вказаного строку органу досудового розслідування не надається можливим, оскільки наразі виконуються вимоги ст. 290 КПК України, а сторона захисту, в особі підозрюваних ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та їх захисника ОСОБА_6 зволікає при ознайомленні з матеріалами кримінального провадження, чим намагається безпідставно затягнути час для ознайомлення та створити перешкоди у направлені обвинувального акта до суду.
Посилаючись на лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 511-550/0/4-13 від 04.04.2013 року «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», в якому зазначається, що при направленні обвинувального акта до суду, запобіжний захід щодо обвинуваченого є незмінним у межах строку, визначеного ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування, слідчий вважає, що виникає необхідність в продовжені строку тримання під вартою ОСОБА_5 в межах терміну досудового розслідування.
Також, згідно вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування, встановлена наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_5 може:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідків, інших підозрюваних, обвинувачених, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) вчинити інше кримінальне правопорушення.
Наявність вказаних ризиків орган досудового розслідування підтверджує зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, а саме злочини, у скоєнні яких підозрюється ОСОБА_5 , згідно ст. 12 КК України, віднесено до категорії тяжкого та особливо тяжких злочинів, а тому розуміючи тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, суворість та невідворотність послідуючого покарання, підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
Крім того, підозрюваний ОСОБА_5 ніде офіційно не працює, отже не має постійного джерела доходу, стійких соціальних зв`язків, після вчиненого правопорушення переховувався, а тому у слідчого є достатні підстави вважати, що останній, з метою ухилення від покарання за вчинені кримінальні правопорушення, може безперешкодно переховуватися від слідства та суду та взагалі залишити територію України, і це також є обґрунтуванням ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Ризики, передбачені п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовуються тим, що на теперішній час не встановлені усі обставини вчинених кримінальних правопорушень, не виявлені та не вилучені усі об`єкти та речі, що мають та можуть мати доказове значення у кримінальному провадженні і це свідчить про те, що підозрюваний, перебуваючи на свободі, може знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також незаконно впливати на потерпілих, свідків та інших осіб, які ймовірно обізнані, а ймовірно і взагалі причетні до організації та вчинення вказаних злочинів, однак до теперішнього часу ще не встановлені.
Ризик того, що підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, підтверджує орган досудового розслідування тим, що останній неодноразово судимий за вчинення корисливих злочину, вже відбував покарання за вчинення тяжких злочинів, а тому знаходячись на волі, може і в подальшому вчиняти нові кримінальні правопорушення, що є ризиком, передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Таким чином, з огляду на практику Європейського Суду з прав людини, сторона обвинувачення наголошує про наступне: небезпека того, що обвинувачений буде переховуватися, не може оцінюватися виключно за ступенем тяжкості ймовірного покарання. Вона має оцінюватися з урахуванням низки інших відповідних факторів, які можуть або підтверджують обґрунтування досудового тримання під вартою ( рішення від 4 жовтня 2005 року у справі «Бекчієв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), заява № 9190/03, пп. 56 та 59).
А тому, орган досудового розслідування просить вказує на наступні фактори, які можуть обґрунтовувати заявлене клопотання а саме:
- можливе переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду;
- тяжкість вчинених кримінальних правопорушень;
- можливість вчинення іншого кримінального правопорушення.
Все вищевикладене, є свідченням наявності ризиків, які виправдовують тримання під вартою особи з метою унеможливлення перешкоджанню кримінальному провадженню.
Окрім того, сторона обвинувачення звертає увагу на:
- наявність вагомих доказів щодо вчинення підозрюваним ОСОБА_5 інкримінованих йому кримінальних правопорушень;
- тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим за ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 289 КК України;
- відсутність міцних соціальних зав`язків, так як у ОСОБА_5 відсутнє постійне місце роботи чи навчання, а відповідно джерело для існування.
Вказані вище обставини прямо вказують на необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , в тому числі з метою забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків у кримінальному провадженні, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Зазначені вище факти свідчать про неможливість запобігання вказаних ризиків та забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу окрім як тримання під вартою.
На підставі наведеного, слідчий просить продовжити строк дії ухвали слідчого судді про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування терміном на 15 діб, в строк якого, відповідно до ст. 219 КПК України, не входить строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження. Також, просить на підставі ст. 183 КПК України не визначати розмір застави підозрюваному ОСОБА_5 у зв`язку з тим, що злочин вчинено із застосуванням насильства.
Слідчий в судовому засіданні підтримав заявлене клопотання, просив продовжити строк дії запобіжного заходу на 15 діб.
Прокурор в судовому засіданні просив задовольнити клопотання.
Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання. Захисник вказав, що ризики не обґрунтовані та не доведені.
Заслухавши слідчого, прокурора, підозрюваного, захисника, вивчивши клопотання та матеріали, якими воно обґрунтовується, суд приходить до висновку про задоволення клопотання з наступних підстав.
Відповідно до ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Як вбачається зі ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. У строк тримання під вартою включається час перебування особи в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи. У разі повторного взяття під варту особи в тому ж самому кримінальному провадженні строк тримання під вартою обчислюється з урахуванням часу тримання під вартою раніше. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: 1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої або середньої тяжкості; 2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак, те, що можна вважати обґрунтованим, залежить від обставин.
У справі Феррарі-Браво проти Італії Європейський суд з прав людини зазначив, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою.
У справі Мюррей проти Сполученого Королівства суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.
25.11.2019 року ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри, за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 289 КК України.
На даний час, а саме 26.11.2019 року досудове розслідування у кримінальному провадженні завершене та сторонам кримінального провадження наданий доступ до матеріалів досудового розслідування, тобто розпочато відкриття матеріалів згідно ст. 290 КПК України. Відповідно до положень ст. 219 КПК України, зі змінами станом на момент звернення з даним клопотанням, строк відкриття матеріалів не входить до загального строку досудового розслідування.
Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 25.11.2019 року, підозрюваному ОСОБА_5 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування до 12.12.2019 року, в строк якого, відповідно до ст. 219 КПК України, не входить строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження.
У свою чергу, строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 закінчується 12.12.2019 року, однак до зазначеного часу завершити ознайомлення сторін кримінального провадження із матеріалами кримінального провадження не можливо.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному був обраний з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, приховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.
При вирішенні питання про продовження строку дії тримання підозрюваного під вартою, слідчий суддя враховує надані сторонами кримінального провадження докази, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, яке йому загрожує, у разі визнання його винним, а також характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя підозрюваного, його зв`язки з суспільством.
Так, наявність обґрунтованої підозри підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, а саме: протоколом огляду місця події - ділянки місцевості, яка розташована поблизу зупинки громадського транспорту «Сармат» по вул. Гранітна в с. Наталівка Запорізького району, де було виявлено труп потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з ознаками насильницької смерті;
- протоколом огляду місця події автомобіля марки ВАЗ 2110 в кузові зеленого кольору з державним реєстраційним номером НОМЕР_2 , який знаходився неподалік трупа ОСОБА_8 , під час огляду якого було вилучено можливі знаряддя вчиненого злочину та ряд об`єктів з нашаруванням речовини бурого кольору;
- висновком судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_8 № 2165 від 02.08.2019 року;
- протоколами допиту свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 ;
- протоколами впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_9 ,
- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ;
- протоколами впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_13 ;
- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_10 ;
- висновком судової молекулярно-генетичної експертизи № 8-682 від 15.11.2019 року;
- а також іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.
Крім того, враховуються заявлені стороною обвинувачення ризики, передбачені ст. 177 КПК України: запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, приховати або спотворити будь яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Зазначені ризики не зменшились та виправдовують тримання особи під вартою, а наведені в клопотанні обставини перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії ухвали про тримання підозрюваного під вартою.
Враховуючи, що учасниками розгляду клопотання слідчого не доведено факту зменшення встановлених раніше ризиків, є обґрунтовані підстави для продовження строку покладених на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язків, визначених запобіжним заходом у виді тримання під вартою.
З цих же підстав не підлягає задоволенню клопотання сторони захисту стосовно зміни обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою на домашній арешт, або зменшення розміру застави.
Щодо вимог клопотання про продовження строку тримання під вартою на 15 діб, слідчий суддя зазначає наступне.
Відповідно до ст. 3 ч. 1 п. 5 досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до ч. 3 ст. 219 КПК України, строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до дня її скасування слідчим суддею або винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею.
До направлення обвинувального акту до суду, згідно ч. 1 ст. 291 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим.
Враховуючи, що відповідно до ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом, а строк досудового розслідування у даному кримінальному продовжено лише до 12.12.2019 року, однак 26.11.2019 року зібрані під час досудового розслідування матеріали кримінального провадження, в порядку ст. 290 КПК України були відкриті стороні захистув особі підозрюваних ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та їх захисника ОСОБА_6 , слідчий суддя вважає продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 у межах строку досудового розслідування, тобто на 15 діб.
Щодо заявленого у судовому засіданні клопотання підозрюваним ОСОБА_5 про залучення йому перекладача на російську мову, оскільки він народився та виріс в місті Євпаторія та не розуміє українську мову в частині юридичних термінів, яке було підтримано його захисником, слід зазначити наступне.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання підозрюваного та зазначив, що підстав для призначення перекладача немає, оскільки обвинувачений народився, проживав та здобув освіту в Україні. На досудовому слідства та під час розгляду клопотань слідчим суддею відповідних клопотань, заяв чи клопотань щодо залучення захисника ОСОБА_5 не заявляв. Вважав, що дане клопотання заявлене з метою затягування розгляду справи, оскільки строк під вартою підозрюваного є таким що спливає, а тому в наданні обвинуваченому послуг перекладача просив відмовити.
Суд, вислухавши учасників кримінального провадження, вважав, що в задоволенні клопотання підозрюваного необхідно відмовити за наступних підстав.
Згідно із ч. 1 ст. 68 КПК України, у разі необхідності у кримінальному провадженні перекладу пояснень, показань або документів сторони кримінального провадження або слідчий суддя чи суд залучають відповідного перекладача (сурдоперекладача).
Як вбачається з матеріалів клопотання та копії паспорта підозрюваного, ОСОБА_5 є громадянином України, отримав освіту та проживав на території України.
На досудовому розслідуванні та під час розгляду слідчим суддею відповідних клопотань не було заявлено клопотання про залучення перекладача, всі документи були складені державною українською мовою, обвинувачений з ними був ознайомлений, про що свідчать відповідні його особисті підписи.
В обґрунтування відмови обвинуваченому в його праві щодо залучення перекладача, слідчий суддя виходить з того, що ОСОБА_5 народився в Україні, є громадянином України.
Окрім того, процесуальні документи, які складались в ході досудового слідства складались українською мовою, під час розгляду слідчим суддею відповідних клопотань (клопотання про дозвіл на примусовий відбір зразків, клопотання про продовження строку досудового розслідування, та продовження строків досудового розслідування) проводились державною українською мовою та будь-яких висловлювань та зауважень щодо нерозуміння української мови, останнім висловлено не було.
Зважаючи на викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що заявлене клопотання безпідставне, необґрунтоване та заявлене з метою затягування процесу.
Посилання обвинуваченого на те, що він не в повному обсязі розуміє державну українську мову, якою ведеться процес, - надумані та безпідставні, оскільки всі процесуальні документи та судові засідання, які проводилися слідчим суддею по даному кримінальному провадженні складались та проводились українською мовою, З документами ОСОБА_5 ознайомлювався та підписував їх, не маючи зауважень щодо його ведення українською мовою та не піднімав питання, що йому не зрозуміла українська мова.
Таким чином, слідчий суддя, заслухавши дуку учасників процесу, вивчивши матеріали кримінального провадження, приходить до висновку у відмові підозрюваному у задоволенні клопотання про надання йому послуг перекладача для перекладу з української на російську мову, в зв`язку з його безпідставністю та необґрунтованістю.
Керуючисть ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 199, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого СУ Головного управління Національної поліції в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_4 - задовольнити.
Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на умовах визначених ухвалою слідчого судді Запорізького районного суду від 14.06.2019 року, строком на 15 діб до 25.12.2019 року включно, в строк якого, відповідно до ст. 219 КПК України, не входить строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження.
У задоволенні клопотання підозрюваного та його захисника про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту, або зменшення розміру застави - відмовити.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Запорізького апеляційного суду прокурором, підозрюваним, або його захисником протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.
Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 11.12.2019 року.
Повний текст ухвали виготовлено 12.12.2019 року.
Слідчий суддя ОСОБА_1