Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/777/19 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 115 (93, 94) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2019 м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000165, стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 05.01.2020,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,
захисника адвоката ОСОБА_8 ,
ВСТАНОВИЛА:
У провадженні Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області перебуває кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000165 стосовно ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

В судовому засіданні, яке відбулось 07.11.2019 прокурор подав клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 на 60 днів.

Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 07.11.2019 вказане клопотання прокурора задоволено та стосовно ОСОБА_6 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 05.01.2020. Приймаючи вказане рішення, суд першої інстанції вказав, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. Під час досудового розслідування та судового розгляду у вказаному кримінальному провадженні встановлена наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_6 може переховуватися від суду, оскільки за вчинення інкримінованого злочину йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років. Це дає достатні підстави вважати про реальність такого ризику з боку обвинуваченого, який знаючи про тяжкість покарання за вчинене діяння зможе переховуватись від суду. Крім того, обвинувачений ОСОБА_6 неодружений, утриманців не має, та не має постійного місця роботи. Відсутність міцності соціальних зв`язків є ризиком його зникнення у разі перебування на волі. Окрім цього, судом зазначено, що хоча ОСОБА_6 раніше не судимий, однак у Розівському районному суді Запорізької області стосовно нього перебуває на розгляді кримінальне провадження, передбачене ч. 4 ст. 407 КК України, та обвинувачений ухилявся від явки до вказаного районного суду, а тому є обґрунтовані підстави вважати, що він буде ухилятися від явки до суду і по даному кримінальному провадженню.
В апеляційній скарзі на вказане рішення суду, захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 , просить скасувати ухвалу суду про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та постановити нову ухвалу, якою застосувати стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник посилається на те, що у своєму клопотанні прокурор посилався на те, що обвинувачений може переховуватись від суду, при цьому на обґрунтування цих доводів не надав жодних доказів, які б досліджувались в судовому засіданні, а суд своє рішення мотивує без посилання на будь-які докази.

Також, апелянт зазначає, що в даному кримінальному провадженні допитані всі учасники і такий ризик, як можливість обвинуваченого впливати на них, себе вичерпав.

Поряд з цим, апелянт вказує на те, що обвинувачений має зареєстроване місце проживання і може відбувати домашній арешт.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , який підтримав доводи своєї апеляційної скарги та просив її задовольнити, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.
Згідно положень ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 331 КПК України суд першої інстанції зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Абзацом другим цієї ж частини ст. 331 цього Кодексу, на суд покладено такий самий обов`язок, а саме повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, у разі якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Так, перевіркою доводів апеляційної скарги захисника, колегія суддів встановила, що судом першої інстанції дотримані зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 . Судом першої інстанції належним чином враховано конкретні обставини даного кримінального провадження, а саме вчинення особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років. Також, судом враховано, що обвинувачений неодружений, утриманців не має, постійного місця роботи не має, хоча раніше не судимий, однак у Розівському районному суді Запорізької області стосовно нього перебуває на розгляді кримінальне провадження, передбачене ч. 4 ст. 407 КК України, та обвинувачений ухилявся від явки до вказаного районного суду. З урахуванням наведеного, а також існуванням і на цей час ризиків, які вказують на можливість обвинуваченим, у разі застосування до нього запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, переховуватись від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, продовжити вчиняти нові злочини, та беручи до уваги ту обставину, що дане кримінальне провадження в суді першої інстанції не завершено до спливу продовженого строку, підстави для скасування оскаржуваної ухвали з тих підстав, на які посилається в своїй апеляційній скарзі захисник, колегія суддів не вбачає.
Отже, приймаючи рішення про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою, суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованого обвинуваченому злочину, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу обвинуваченого, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Доводи апеляційної скарги захисника, з приводу того, що оскільки обвинувачений ОСОБА_6 має зареєстроване місце проживання, а тому до нього можливо застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, колегія суддів визнає безпідставними, оскільки, з урахуванням обставин кримінального провадження та наявності ризиків, які на час розгляду клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу не відпали та не зменшились, судом прийнято обґрунтоване рішення щодо необхідності задоволення вказаного клопотання прокурора.
Окрім цього, безпідставними є ствердження апелянта з приводу того, що оскільки на даний час у кримінальному провадженні допитані всі особи, а тому такий ризик, як можливість обвинуваченого впливати на потерпілого та свідків вичерпав себе, оскільки вказаний ризик взагалі не був заявлений прокурором та суд його не враховував під час вирішення клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Вказані обставини, на які у своїй апеляційній скарзі посилається захисник, жодним чином не зменшують тих ризиків, які встановив суд першої інстанції та не можуть слугувати підставою для застосування судом до ОСОБА_6 більш м?якого запобіжного заходу.
З огляду на вищенаведене, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 , а тому ухвалу суду першої інстанції стосовно ОСОБА_6 від 07.11.2019, залишає без зміни.

Керуючись статтями 177, 178, 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_8 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 07 листопада 2019 року, якою стосовно ОСОБА_6 обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 05.01.2020, залишити без зміни.
Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4