ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/521/20 Справа № 202/1123/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2020 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі, матеріали кримінального провадження № 0002381, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 31 березня 2020 року, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стосовно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного за ч.2 ст. 187, ч.3 ст. 296 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Ухвалою слідчого судді від 31 березня 2020 року застосовано стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 15 години 29 травня 2020 року, яку слідчий суддя мотивував тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 187, ч.3 ст. 296 КК України, що підтверджується доданими до клопотання слідчого доказами. Крім того слідчий суддя встановив наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні, перешкоджати у кримінальному провадженні іншим чином, а також врахував дані про особу підозрюваного, який має на утриманні вагітну жінку та батьків похилого віку і дійшов до висновку, що до ОСОБА_7 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Окрім цього керуючись вимогами ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя не визначив розмір застави.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді та застосувати до його підзахисного більш м`який запобіжний захід.
Свої вимоги захисник мотивує тим, що підозра стосовно ОСОБА_7 за ч.2 ст. 187, ч.3 ст. 296 КК України є необґрунтованою, оскільки матеріалами клопотання не доведено, що його підзахисний заволодів пістолетом ОСОБА_9 , до матеріалів не додано протокол допиту ОСОБА_10 , який є володільцем кафе Діоніс, та який не вважає себе потерпілим, а також не враховано думку жителів міста Нікополя, які в засобах масової інформації висловилися, що хуліганські дії вчиняли саме ОСОБА_11 та ОСОБА_10 . Крім цього захисник вважає недоведеними встановлені слідчим суддею ризики, оскільки вони є лише припущеннями, в той час коли ОСОБА_7 в умовах карантину на перший виклик явився до слідчого. Також захисник вказує, що його підзахисний має на утриманні вагітну жінку та батьків похилого віку, має місце проживання за яким зареєстрований, хворіє. Захисник вказує, що тримання під вартою ОСОБА_7 в умовах карантину може призвести до тяжких наслідків, так як останній перебуває в зоні ризику.
В апеляційному суді захисник ОСОБА_8 та підозрюваний ОСОБА_12 підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.
Прокурор в апеляційному суді заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника.
Заслухавши головуючого суддю, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши доводи апеляційної скарги, клопотання слідчого та наданні до нього матеріали, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування чи/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Так, клопотанням слідчого та наданими до нього матеріалами підтверджується, що ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, яке внесене до ЄРДР під № 0002381 від 15 вересня 2019 року, за ознаками злочинів, передбачених ч.2 ст. 187, ч.3 ст. 296 КК України. 12 березня 2020 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру. (а.с.9-10, 11-17)
Розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для обрання запобіжного заходу, колегія суддів зважає на усталену практику Європейського суду з прав людини, де у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", зазначено термін "обґрунтована підозра", який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" від 28 жовтня 1994 року, "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року).
Слідчий суддя розглядаючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилається на обґрунтованість підозри стосовно ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 187, ч.3 ст. 296 КК України, яка підтверджується наданими матеріалами, а саме: відомостями з протоколу допиту та додаткового допиту потерпілого ОСОБА_9 , який показав про обставини вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 ; відомостями з протоколів огляду місця події від 16.09.2019 року та 22.09.2019 року; висновком судово-медичної експертизи № 582 від 17.10.2019 року; відомостями з протоколу впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_9 , під час якого встановлені особи, які нанесли тілесні ушкодження та заволоділи його майном - травматичним пістолетом «Форт 9Р ВІ 097264», а саме: ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 ; слідчим експериментом за участю потерпілого ОСОБА_9 на місці події від 15.10.2019 року та за участю СМЕ від 28.11.2019 року; відомостями з протоколу огляду відеозапису з камер спостереження «Безпечне місто» за участю потерпілого ОСОБА_9 від 12.01.2020 року; іншими матеріалами досудового розслідування у сукупності. Разом з цим, слідчим суддею не надано відповіді на доводи сторони захисту щодо відсутності у підозрюваного корисливого мотиву на заволодіння майном потерпілого, що є обов`язковим елементом складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України та не наведено доводів на підтвердження обґрунтованої підозри в даній частині. При цьому, обґрунтованість підозри за ч.3 ст. 296 КК України на думку колегії суддів не викликає сумнівів на даній стадії провадження у справі, що підтверджується наведених вище фактичними даними.
Апеляційний суд також вважає обґрунтованими висновки слідчого судді про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч.1 ст. 177 КПК України, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні, перешкоджати у кримінальному провадженні іншим чином зважаючи на тяжкість покарання.
В той же час, слідчий суддя застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на думку колегії суддів не врахував вимоги ч.4 ст. 194 КПК України, оскільки прокурором не було доведено обставини, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. В клопотанні про обрання запобіжного заходу слідчий зазначив про вимоги, передбачені п.6 ч.1 ст. 184 КПК України, а саме обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. Але апеляційним судом встановлено, що зазначені слідчим обставини не відповідають дійсності, оскільки останній вказав, що ОСОБА_7 не працює, не має постійного місця проживання, не має міцних соціальних зв`язків.
Апеляційним судом було встановлено, що ОСОБА_7 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , де характеризується позитивно, проживає разом з дружиною ОСОБА_17 , яка вагітна, що підтверджується характеристикою, свідоцтвом про шлюб, та довідкою з КП Нікопольської міської лікарні, тобто підозрюваний має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки. Крім того, ОСОБА_7 є фізичною особою підприємцем, що підтверджено відповідною випискою, а також було підтверджено документально незадовільний стан здоров`я у підозрюваного. Також підозрюваний є раніше не судимою особою.
Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що слідчим суддею необґрунтовано обрано підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а застосування менш суворого зможе запобігти ризикам, які передбачені ст. 177 КПК України, а тому апеляційну скаргу захисника - необхідно задовольнити частково, а ухвалу слідчого судді скасувати, прийнявши свою, якою застосувати до ОСОБА_7 домашній арешт і на підставі ст.194 КПК України, апеляційний суд, вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені п. п. 1, 2, 4, 9 ч.5 цієї статті на зазначений строк.
Керуючись ст.ст.405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_7 - задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 31 березня 2020 року, якою застосовано стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 15 години 29 травня 2020 року скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого - задовольнити частково, застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період з 20 по 07:00 годину за адресою проживання: АДРЕСА_1 , строком до 12 травня 2020 року.

Покласти на ОСОБА_7 обов`язки, передбачені п.п. 1, 2, 4, 9 ч.5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора, слідчого судді у визначений ними час; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; заборонити у будь-який спосіб спілкуватися із будь-яким учасником цього кримінального провадження, крім слідчого, прокурора та захисника; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в України.
ОСОБА_7 звільнити з-під вати в залі суду.

Ухвалу про застосування до запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4