ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2020 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира
у складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
з участю учасників судового провадження :
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі в залі суду кримінальне провадження №0000261 від 01.10.2019 року про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не маючого на утриманні дітей, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , військовослужбовця строкової служби, раніше не судимого,
за ч. 4 ст. 407 КК України,
встановив:

ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем строкової служби, в порушення вимог ст. ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитися від військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, в умовах особливого періоду, 25.09.2019 року близько 12 години самовільно залишив місце служби, а саме: територію військової частини НОМЕР_1 , що дислокується за адресою АДРЕСА_3 та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням службових обов`язків до 11 години 30 хвилин 11.10.2019 року, коли прибув до Житомирського військового інституту імені С.П. Корольова, за адресою: м. Житомир, просп. Миру, 22, та приступив до виконання службових обов`язків.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, щиро розкаявся та показав, що будучи військовослужбовцем військової служби та перебуваючи у літній відпустці 2019 року, пошкодив дзеркало автомобіля Тайота Камрі срібного кольору та з метою відшкодуванння завданої шкоди вирішив заробити на це гроші поза місцем проходження служби, а тому самовільно 25.09.19 близько 12 години залишив військову частину НОМЕР_1 без дозволу командирів і повернувся 11.10.19 об 11 годині 30 хвилин до Житомирського військового інституту ім. С.П. Корольова.

У зв`язку з повним визнанням обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення (злочині), суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, роз`яснивши учасникам судового провадження наслідки застосування даної статті КПК України.

За таких обставин, враховуючи показання обвинуваченого, які відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються, суд вважає винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення доведеною та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 407 КК України, як самовільне залишення місця служби військовослужбовцем строкової служби, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Призначаючи покарання, суд виходить із загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України і враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , згідно до ст. 66 КК України, є з`явлення зізнанням, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину внаслідок збігу тяжких особистих обставин.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , згідно до ст. 67 КК України, під час досудового розслідування не встановлено.

Судом не враховуються результати досудової доповіді Богунського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Житомирській області, з якої вбачається, що орган пробації прийшов до висновку про можливе виправлення ОСОБА_6 без позбавлення волі на певний строк та не становить високої небезпеки для суспільства, оскільки такий висновок зроблений без врахування всіх обставин справи.

Суд враховує те, що обвинувачений вчинив умисний тяжкий злочин, раніше не судимий, критично ставиться до вчиненого, характеризується посередньо, у зв`язку з чим приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства, а тому призначає покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді арешту, оскільки вважає, що саме такий вид покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого.

Речові докази, процесуальні витрати відсутні.

Арешт на майно не накладався.

Підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу суд не вбачає.
Керуючись ст.ст. 349, 370, 371, 373, 374, 394 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України і призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 5 (п`яти) місяців арешту.

Строк покарання рахувати з моменту затримання.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1