Справа№751/2718/20
Провадження №1-в/751/125/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 травня 2020 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова
у складі: головуючого-судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

засудженої ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

представника ЧВК № 44 ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Чернігові у режимі відеоконференції під час трансляції з приміщення державної установи «Чернігівська виправна колонія (№ 44)» клопотання засудженої ОСОБА_3 , яка відбуває покарання в державній установі «Чернігівська виправна колонія (№ 44)», про умовно-дострокове звільнення, -

ВСТАНОВИВ:

27.04.2020 до Новозаводського районного суду м. Чернігова надійшло клопотання ОСОБА_3 , згідно якого просить суд застосувати до неї ст. 81 КК України та звільнити її умовно-достроково.

Клопотання обґрунтовує тим, що вироком Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 15.08.18. за ст. 15 ч. 2, ст. 185 ч. 2, ст. 309 ч. 2, ст. 185 ч. 2, ст. 70 ч. 1 КК України, засуджена до 3-х років позбавлення волі; відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, до покарання за даним вироком додати покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 05.05.18., остаточно призначено покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

Покарання відбуває з 29.11.18., з 13.12.18. була розподілена в 1 відділ 15 бригади, працевлаштована на швейне виробництво, до роботи відноситься добросовісно, притримується визначених правил поведінки та розпорядку дня, приймає участь в роботах по благоустрою приміщення та території закладу, а також приймає участь в культурно-масових заходах. За час перебування в установі характеризується задовільно, допускала порушення, які погашені, подяк не має. Свою вину у вчиненому злочині визнала, розуміє та вважає, що своїм добросовісним відношенням до праці та поведінкою, довела своє виправлення.

В судовому засіданні засуджена та її захисник клопотання підтримали, просили задовольнити, посилаючись на обставини викладені в ньому.

Представник ДУ «Чернігівська виправна колонія (№ 44)» в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні клопотання, оскільки засуджена не довела свого виправлення та не заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

Прокурор клопотання засудженої не підтримала та просила відмовити у його задоволенні.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали даного провадження та матеріали особової справи засудженої № 35-Б-18, суд дійшов до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що вироком Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 15 серпня 2018 року ОСОБА_3 визнано винною за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185КК України і призначено покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на два роки, визнано винною за ч. 2 ст. 309 КК України і призначено покарання за ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі строком на два роки, визнано винною за ч. 2 ст. 185 КК України і призначено покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки. Згідно вимог ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_3 покарання у виді трьох років позбавлення волі. Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, до покарання за даним вироком додано покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 05.05.2018 року, у виді одного року позбавлення волі, остаточно призначено ОСОБА_3 покарання у виді чотирьох років позбавлення волі. Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 15 серпня 2018 року. В строк відбуття покарання зараховано строк відбуття покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 05.05.2018р., а саме з 04 квітня 2018 року по день набрання даним вироком суду законної сили.

Вирок Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 15.08.2018 набрав законної сили 21 вересня 2018 року.

З матеріалів справи вбачається, що початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахується з 15.08.2018 року, а кінець строку відбування покарання 04.04.2022 року.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а згідно ч. 3 ст. 81 КК України умовне-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, зокрема, після фактичного відбуття засудженим не менше певного (зазначеного законом) строку покарання, призначеного судом.

Із пункту 2 Постанови Пленуму ВСУ «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26 квітня 2002 року № 2 вбачається, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою для прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно характеристики на засуджену ОСОБА_3 , затвердженої начальником ДУ «Чернігівська виправна колонія № 44» від 06.05.2020 вбачається, що вона відбула встановлену законом частину строку покарання, за весь період відбування покарання характеризувалась незадовільно, але на даний час характеризується задовільно. За весь час відбування покарання поведінка не є сумлінною, притягувалась до дисциплінарної відповідальності, як в слідчому ізоляторі так і в установі, загалом мала три стягнення, які погашені у встановленому законом порядку, ставлення до праці загалом на достатньому рівні, має різні показники у виконанні дорученої роботи, враховуючи вищевикладене, а також те, що держава вже неодноразово надавала засудженій можливість уникнути позбавлення волі, двічі застосовувавсь іспитовий строк, звільняла умовно-достроково, але засуджена правильних висновків для себе не зробила, та знову скоїла новий злочин, а тому не має впевненості у подальшій самокерованій правослухняній поведінці, не заслуговує на умовно-дострокове звільнення, згідно ст. 81 КК України.

На підставі викладеного, та незважаючи на те, що засуджена ОСОБА_3 відбула встановлену законом частину строку покарання, однак своєю поведінкою не довела своє виправлення, заохочень не має, однак на неї були накладені стягнення, що вказує на те, що її виправлення відбулось не в повній мірі, до праці ставиться неоднозначно, особистий внесок щодо трудових обов`язків постійно змінюється, згідно характеристики її ставлення до праці на достатньому рівні.

Таким чином, суд приходить до висновку, що за час перебування в умовах ізоляції засуджена в повній мірі не стала на шлях виправлення, обставини зазначені засудженою в клопотанні, не доведені, а надана на неї характеристика не наводить достатніх підстав для застосування відносно неї пільги у вигляді умовно-дострокового звільнення, а тому суд відмовляє у задоволенні клопотання.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_3 про умовно- дострокове звільнення відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд м. Чернігова протягом семи днів з дня її оголошення, засудженою в той же строк з моменту вручення копії ухвали суду.

Суддя ОСОБА_1