У Х В А Л А
іменем України
23 грудня 2019 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:
Головуючий - суддя ОСОБА_1
судді ОСОБА_2
ОСОБА_3
За участі секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

перекладача ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001240, за обвинуваченням ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в Азербайджані, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И В :
Ухвалою суду запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою було продовжено до 02 січня 2020 року.

В судовому засіданні прокурором ОСОБА_5 заявлене клопотання про продовження строку тримання ОСОБА_8 під вартою на 60 днів. Клопотання обґрунтовується тим, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків обвинувачення.

Обвинувачений ОСОБА_8 і його захисник ОСОБА_7 заперечили проти задоволення клопотання, оскільки обвинувачений злочину не вчиняв, нікуди переховуватися і ні на кого впливати не буде, має стійкі соціальні зв`язки та тяжкі захворювання. Заявили власне клопотання, за яким просять замінити обвинуваченому запобіжний захід на домашній арешт.

Прокурор ОСОБА_5 заперечив проти задоволення клопотання сторони захисту посилаючись на його безпідставність.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вирішуючи питання про доцільність зміни запобіжного заходу - тримання під вартою обвинуваченому на будь-який інший, не пов`язаний з позбавленням волі, або його продовження, суд бере до уваги, що відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватись суворістю можливого покарання у сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

З урахуванням того, що судом в межах кримінального провадження допитані потерпіла та всі заявлені прокурором свідки, крім одного, явку якого до суду прокурор протягом тривалого строку не може забезпечити, відсутні підстави для висновку про наявність на теперішній час ризику того, що обвинувачений може впливати на потерпілу та свідків обвинувачення, в тому числі і недопитаного судом свідка.

При цьому суд враховує, що обвинувачений утримується під вартою з 12 травня 2018 року, а з огляду на надмірно тривалий час утримання обвинуваченого під вартою, сама лише суворість покарання, яке може бути призначене ОСОБА_8 , не може бути підставою для подальшого тримання останнього під вартою при тому, що прокурором в клопотанні не наведено та не підтверджено доказами існування відповідних ризиків, запобігти яким можна було б лише шляхом тримання обвинуваченого в умовах ізоляції від суспільства. В сукупності з вищенаведеним, з огляду на те, що обвинувачений, має стійкі соціальні зв`язки, зареєстроване місце проживання, тяжке захворювання, суд вважає, що на теперішній час відпав публічний інтерес, що переважав би, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи обвинуваченого, і подальше утримання останнього під вартою є надмірним.

Суд також враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Розглядаючи можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, суд, враховуючи вищезазначене, відповідно до приписів ст. 183 КПК України вважає, що запобіжним заходом, здатним забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, буде домашній арешт, отже відповідне клопотання сторони захисту підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 176-179, 182, 183, 193, 194, 331 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_5 про продовження строку дії раніше обраного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою - відмовити.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 і його захисника ОСОБА_7 про заміну обвинуваченому запобіжного заходу на домашній арешт задовольнити.

Замінити раніше обраний ОСОБА_8 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт строком до 20 лютого 2020 року з забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , у період з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин та покладенням на нього обов`язків протягом двох місяців:

- не відлучатися із с. Пропашнє, Солонянського р-ну, Дніпропетровської обл., без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця мешкання;

Звільнити ОСОБА_8 з під варти негайно в залі суду.

Ухвала оскарженню не підлягає та підлягає негайному виконанню після її оголошення. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на вирок суду.

_____________ _____________ _____________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

24.12.2019