Справа № 645/6769/18
Провадження № 1-кп/645/178/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 квітня 2020 р. м. Харків Фрунзенський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
За участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
з участю прокурора Харківської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Курськ Російської Федерації, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, місце реєстрації: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -
ОСОБА_4 , 28 липня 2018 року, приблизно о 12.00 год., перебуваючи на спортивному майданчику школи №11, що розташована за адресою: м. Харків, вул.. В. Мельникова, 7, , побачив, як раніше не знайомий йому ОСОБА_5 , який також перебував на вказаному спортивному майданчику, кладе до сумки мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 4-A». В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадення майна. З метою реалізації свого злочинного наміру, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи на меті незаконне збагачення, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_5 покинув спортивний майданчик та не спостерігає за вищевказаною сумкою та за його злочинними діями ніхто не спостерігає, діючи умисно з корисливих мотивів, дістав з вищевказаної сумки мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 4-A», який належить неповнолітньому ОСОБА_5 , тим самим викрав мобільний телефон «Xiaomi Redmi 4-A», вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №3931 від 22.10.2018 складає 2010,00 грн.
Після чого ОСОБА_4 з місця вчинення злочину з викраденим майном зник, розпорядившись викраденим майном на свій розсуд, чим заподіяв неповнолітньому потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 2010,00 грн.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним у вчиненні інкримінованого правопорушення, та дав суду показання про обставини вчинення ним злочину, пояснивши, що 28.07.2018 приблизно о 12.00 год. на спортивному майданчику школи №11 в м. Харкові з сумки раніше не знайомого йому ОСОБА_5 таємно викрав мобільний телефон с«Xiaomi Redmi 4-A», після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись мобільним телефоном на власний розсуд. У скоєному щиросердно розкаюється.
Законним представником неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 ОСОБА_6 надана заява про розгляд даного кримінального провадження у їх відсутність.
На підставі ст. 349 ч. 3 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, оскільки проти цього не заперечували учасники судового провадження. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції. Учасникам процесу роз`яснено, що у такому випадку сторони будуть позбавлені права оскаржувати дані обставини в апеляційному порядку.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Вину обвинуваченого ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України суд вважає доведеною.
Згідно ст. 66 КК України, обставини, що пом`якшують покарання, суд вважає повне визнання вини та щире каяття.
Обставини, які обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України судом не встановлені.
Вивченням в ході судового розгляду даних особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_4 раніше в не судимий, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває.
Судом, враховуються вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання з послідуючими її змінами, суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.
Згідно досудової доповіді філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства, у тому числі, для окремих осіб, оцінюються як середній. У висновку зазначено, що на думку уповноваженого органу з питань пробації, процес реабілітації та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню кримінальних правопорушень, можна реалізувати без умов цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції. Орган пробації також зазначає, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, вважає доцільним покладання на ОСОБА_4 обов`язків, відповідно до п. 2,4 ч. 3 ст. 76 КК України.
На думку суду, призначення покарання у виді позбавлення волі із звільненням обвинуваченого від відбування покарання з іспитовим строком в порядку ст. 75 КК України при здійсненні контролю за поведінкою засудженого відповідно до положень ст. 76 КК України, з урахуванням фактично встановлених обставин у справі та наведених вище, є дійсно необхідним і буде цілком достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів, що повністю відповідає принципам і правилам призначення покарання, які містяться в нормах ст.ст. 65, 66 КК України.
Крім того, призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.
Цивільний позов не заявлений.
Запобіжний захід не обирався.
Судові витрати суд не стягує, оскільки доказів про вартість експертизи не надано .
Питання щодо речових доказів суд не вирішує з підстав відсутності інформації про їх наявність.
Керуючись ст.ст. 373, 374, 349, 395 КПК України суд, -
Визнати ОСОБА_4 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України та призначити йому покарання у вигляді одного року позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік.
Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України, а саме:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 349 КПК України, до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 30 діб з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з часу отримання копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя-