В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" лютого 2020 р. м.Київ

Дніпровський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Дніпровського районного суду м.Києва, кримінальне провадження №0004272 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Золотухи Оржицького району Полтавської області, громадянин України, освіта неповна середня, студента 3-го курсу ВПУ №25, не працюючого, не одруженого, невійськовозобов`язаного, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

24.05.2018 року Оболонський районним судом міста Києва за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України до одного року позбавлення волі, на підставі ст.75, ст.104 КК України з іспитовим строк один рік,

за обвинуваченням в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:
27 травня 2019 року, приблизно о 23-30 годині, неповнолітній ОСОБА_3 , знаходячись біля школи №99, що розташована за адресою м.Київ, вул.Червоноткацька, 12, помітив біля паркану велосипед, марки «Команч», чорного кольору з жовтими написами, який належить неповнолітньому ОСОБА_5 , та у нього виник умисел на відкрите заволодіння чужим майном.
Реалізуючи свої злочинні наміри, обравши об`єктом свого злочинного посягання вищевказаний велосипед, керуючись корисливим мотивом, розуміючи, що діє відкрито для оточуючих, ОСОБА_3 сів на сидіння велосипеду, щоб з викраденим залишити місце вчинення злочину.
В цей час злочинні дії ОСОБА_3 були помічені свідком ОСОБА_9 , який перебував за вищевказаною адресою разом з потерпілим ОСОБА_5 , та останній підійшов до ОСОБА_3 , щоб припинити його дії, висловивши вимогу повернути чуже майно.
Продовжуючи свої злочинні дії, з метою подолання опору з боку сторонніх осіб, ОСОБА_3 дістав з кишені предмет, схожий на пістолет, сріблястого кольору, та погрожуючи застосувати насильство, що є небезпечним для життя чи здоров`я особи, а саме пристрелити, направив вищевказаний предмет в бік неповнолітнього ОСОБА_9 . В свою чергу, свідок ОСОБА_9 сприйняв вказані погрози, як реальну загрозу своєму життю та здоров`ю, оскільки бачив в руках ОСОБА_3 предмет, схожий на пістолет, та чув характерний звук зведення курка, та перестав чинити опір ОСОБА_3 , одночасно крикнувши потерпілому, що його велосипед викрадають. В цей час ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що діє відкрито для свідка та потерпілого, бажаючи заволодіти чужим майном, почав тікати на велосипеді ОСОБА_5 з місця вчинення злочину, а потерпілий ОСОБА_5 та свідок ОСОБА_9 почали його переслідувати, висловлюючи при цьому вимогу повернути викрадене майно.

З метою подолання остаточного опору з боку свідка та потерпілого, розуміючи що вони можуть його наздогнати, ОСОБА_3 зупинився, утримуючи викрадений велосипед, біля зупинки транспорту, розташованої за адресою: м.Київ, вул.Бажова, №9, взяв в праву руку предмет, схожий на пістолет, вчинивши, дії схожі на перезарядку, направив його в бік голови потерпілого ОСОБА_5 , та погрожуючи застосувати насильство, що є небезпечним для життя чи здоров`я останнього, крикнув «Стій, бо буду стріляти!». В свою чергу, потерпілий ОСОБА_5 одразу зупинився, сприймаючи вказані погрози, як реальну загрозу своєму життю та здоров`ю, оскільки бачив в руках ОСОБА_3 предмет, схожий на пістолет та чув характерний звук перезарядки, та перестав переслідувати ОСОБА_3 .
Подолавши таким чином опір з боку ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , ОСОБА_3 заволодів шляхом розбійного нападу майном потерпілого, а саме велосипедом марки «Команч» чорного кольору з жовтими написами, вартістю 8000 гривень.
Після чого, ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_5 матеріальної шкоди на суму 8000 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, визнав повністю та пояснив суду, що йому зрозуміло обвинувачення, права, передбачені КПК України, він погоджується з обставинами, встановленими під час досудового розслідування, із зібраними у кримінальному провадженні доказами, як достовірними і допустимими, знає про міру та вид покарання, передбачені КК України за вказаний злочин, і його заява про винуватість не є результатом якихось погроз або обіцянок. Так, дійсно 27.05.2019, о 23-20 годині, він проходив біля школи №99, де побачив велосипед. Після чого, у нього виник умисел на відкрите заволодіння чужим майном. Він підійшов до велосипеда, сів на нього, в цей час потерпілий зі своїм знайомим побачили та підбігли до нього. Він дістав з кармана запальничку, крикнув «Стій, бо буду стріляти!» та почав імітувати зброю. Після чого потерпілий та його знайомий зупинилися, а він заволодівши велосипеду поїхав додому. Велосипед було повернуто потерпілому. Він щиро розкаявся у вчиненому, просто він хотів скоріше прийти додому, тому і вчинив даний злочин. На даний час він проживає з мамою та вітчимом, який є інвалідом. Займається спортом та морально розвивається. Просить вибачення у потерпілого.

Допитана у судовому засіданні законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 - ОСОБА_8 суду пояснила, що ОСОБА_3 є її сином, він проживає разом з нею та вітчимом, який є інвалідом. Вона вважає, що це її вин, вона не може достатньо часу приділяти вихованню свого сина, оскільки доглядає за чоловіком-інвалідом.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що 27.05.2019 він разом із товаришем гуляв біля школи №99, побачив як до його велосипеда підійшов незнайомий хлопець та сів на його велосипед. Після чого, він з товаришем підбігли до нього і в цей час він дістав предмет, схожий на пістолет, і почав кричати «Стій, бо буду стріляти!». Вони з товаришем зупинилися, оскільки вважали, що пістолет справжній, і обвинувачений заволодів його велосипедом. Після чого ОСОБА_3 був затриманий та велосипед повернутий йому, але із пробитими колесами. Просив призначити покарання обвинуваченому на розсуд суду.

Допитана у судовому засіданні законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 - ОСОБА_6 повідомила, що її син ОСОБА_5 прийшов додому та повідомив, що в нього забрали велосипед та погрожували зброєю. Після чого були викликані працівники поліції та повідомлено про злочин. Цивільний позов не заявляли, велосипед було повернуто. Просила призначити обвинуваченому покарання на розсуд суду.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст.349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, обмеживши дослідження доказів допитом обвинуваченого, законного представника неповнолітнього обвинуваченого, потерпілого та законного представника неповнолітнього потерпілого, матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого та матеріалів досудової доповіді відносно ОСОБА_3 .

При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

За таких обставин, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає «поза розумним сумнівом» доведеним пред`явлене ОСОБА_3 обвинувачення та кваліфікує дії останнього за ч.1 ст.187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який у відповідності до ст.12 КК України є тяжким злочином, дані, що характеризують особу винного є неповнолітнім, раніше судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, стан здоров`я та рівень розвитку, умови життя та виховання обвинуваченого ОСОБА_3 , який навчається, виховується матір`ю, проживає з нею та вітчимом, який є інвалідом.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття ускоєному, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, про що свідчить поведінка обвинуваченого на досудовому розслідуванні і в суді, вчинення злочину неповнолітнім. Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_3 , суд визнає рецидив.
Судом також враховано інформацію, що характеризує обвинуваченого, викладену в досудовій доповіді органу пробації, згідно якої рівень ризику вчинення ОСОБА_3 в майбутньому кримінального правопорушення, визначений як середній, сектор ювенальної пробації м.Києва вважає, що відбування покарання без позбавлення волі ОСОБА_3 можливе тільки за умови здійснення психологічної роботи та вжиття соціально-виховних заходів, спрямованих на його виправлення та запобігання вчиненню кримінальних правопорушень у майбутньому. Орган пробації вважає за доцільне, у разі прийняття судом рішення про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, покласти на ОСОБА_3 додатковий обов`язок пройти заходи, передбачені пробаційною програмою.
Враховуючи тяжкість скоєного ОСОБА_3 злочину, дані про його особу, щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, вчинення злочину неповнолітнім, думку потерпілого та його законного представника, конкретні обставини справи, суд, з урахуванням вимог ст.75 КК України, приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства та звільнення його від покарання з випробуванням.

Цивільний позов у справі не заявлявся. Процесуальні витрати від сутні.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч.9 ст.100 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Враховуючи вищевикладене, керуючись положеннями Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст.ст.100, 174, 349, 369, 373, 374, 376, 484-497 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у вигляді трьох років шести місяців позбавлення волі.
На підставі ст.75, ст.104 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк - один рік шість місяців.
Відповідно до ст.76 КК України, у зв`язку зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, покласти на засудженого ОСОБА_3 обов`язки не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою, а також періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_3 термін його попереднього ув`язнення, а саме з 27.05.2019 року по 29.05.2019 року.
Запобіжний захід ОСОБА_3 у вигляді домашнього арешту до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Арешт на мобільний телефон марки «Sigma» ІМЕ1: НОМЕР_1 (стерті), ІМЕ2: НОМЕР_2 (стерті) 48, серійний номер НОМЕР_3 , предмет, ззовні схожий на ніж, які були вилучені 28.05.2019 в ході особистого обшуку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , накладений відповідно до ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду м.Києва від 05.06.2019 у справі № 755/8508/19 у кримінальному провадженні №0004272 від 28.05.2019, - скасувати.

Речові докази:
- предмет, ззовні схожий на ніж, що знаходиться на зберіганні в камері схову речових доказів Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м.Києві, - знищити;
- мобільний телефон марки «Sigma» ІМЕ1: НОМЕР_1 (стерті), ІМЕ2: НОМЕР_2 (стерті) 48, серійний номер НОМЕР_3 , що знаходяться на зберіганні в камері схову речових доказів Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м.Києві, - повернути власнику ОСОБА_3 ;

- велосипед, марки «Команч», який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_10 , - залишити власнику.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, його законному представнику, захиснику та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м.Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Дніпровського районного суду
м.Києва ОСОБА_1