Провадження № 1-в/947/302/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2019 року Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Міністерства Юстиції України про приведення у відповідність із законодавством України вирок суду від 30.06.2018 року Російської Федерації відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, республіки України, громадянки України, з вищою освітою, не заміжньою, працюючою, зареєстрованою та проживаючою за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

ВСТАНОВИВ:
З матеріалів клопотання Міністерства Юстиції України вбачається, що 28 жовтня 2019 року наказом Міністерства юстиції України № 3288/5 було прийнято рішення про прийняття в Україну засудженої вироком Совєтського районного суду м. Брянська Російської Федерації від 20.06.2018 року, громадянку України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до ст. 606 КПК України, статті 3 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, та на підставі запиту Міністерства юстиції Російської Федерації від 22.07.2019 року № 06-92285/19.
Вирок суду іноземної держави може бути визнаний і виконаний на території України у випадках і в обсязі, передбаченими міжнародним договором.
Центральним органом України компетентним вирішувати та розглядати питання щодо виконання положень Конвенції 1983 року та двосторонніх договорів чинним законодавством України встановлено Міністерство юстиції України.
Міністерство юстиції України звернулося до суду із письмовим клопотанням про приведення у відповідність із законодавством України вирок суду Російської Федерації відносно ОСОБА_4 на підставі Конвенції 1983 року про передачу засуджених осіб.
В судове засідання представник заявника не з`явився, надав суду письмове клопотання про розгляд вказаного клопотання у його відсутність.
Заслухавши думку прокурора, який вважає, що клопотання Міністерства Юстиції України є обґрунтованим тому підлягає задоволенню, дослідивши матеріли справи, суд вважає, що письмове клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ч.1 ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України № 13 з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19.12.2014 року передбачено, що відповідно до ч.1 ст.15 Закону України «Про міжнародні договори України», виступаючи за сумлінне виконання міжнародних договірних зобов`язань, фактично підтверджує проголошене в ст.18 Конституції України прагнення неухильно дотримуватися загальновизнаних принципів і норм міжнародного права.
З матеріалів справи, досліджених судом вбачається, що Міністерством юстиції України прийнято рішення про задоволення заяви засудженої на території Російської Федерації особи ОСОБА_4 щодо відбування нею міри покарання на території України, на підставі запиту Міністерства юстиції РФ про передачу ОСОБА_4 в Україну для подальшого відбування нею покарання.
Згідно наданих суду документів відносно ОСОБА_4 вбачається, що вона 20.06.2018 року вироком Совєтського районного суду м. Брянська, з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою Брянського обласного суду від 25.09.2018 року та постановою Президіуму Брянського обласного суду від 27.02.2019 року, а також постановою Совєтського районного суду м. Брянська від 27.03.2019 року до покарання у вигляді 8 років позбавлення волі з відбуванням покарання у виправній колонії загального режиму за вчинення злочину, передбаченого частиною третьою статті 30, частиною п`ятою статті 228.1 (замах на незаконний збут наркотичних засобів, вчинений організованою групою, в особливо великому розмірі) Кримінального кодексу Російської Федерації. Вирок набрав законної сили 25.09.2018 року. Зараховано в строк покарання термін перебування під вартою з 25.09.2015 року по 19.06.2018 року.
Згідно вказаного вироку суду відносно ОСОБА_4 додаткове покарання не призначено, акти амністії та помилування не застосовувались.
Засуджена ОСОБА_4 відбуває покарання за вироком суду в ФКУ «Виправна колонія №7 УФСВП Росії по Калузькій області». Станом на 03.06.2019 року засуджена ОСОБА_4 відбула покарання 3 роки 8 місяців 8 днів, не відбутий строк покарання 4 роки 3 місяців 21 день.
Згідно характеристики виданої начальником ФКУ «Виправна колонія №7 УФСВП Росії по Калузькій області» вбачається, що позовні зобов`язання до установи не надходили.
Згідно паспорту громадянки України серія НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_4 є громадянкою України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до ч. 1 ст. 610 КПК України клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України розглядає суд першої інстанції за останнім його місцем проживання в Україні.
Відповідно до частини 1 статті 9 Конвенції 1983 року про передачу засуджених осіб, держава виконання вироку визнає вирок з використанням судової та адміністративної процедури своєї держави і таким чином міру покарання приводять у відповідність до законодавства держави де буде відбувати покарання особа.
Враховуючи, що ОСОБА_4 є громадянкою України, вирок суду Російської Федерації, яким вона засуджена набрав законної сили, строк який має відбувати засуджена складає більше шести місяців, засуджена згодна на передачу в Україну, кримінальне правопорушення, внаслідок вчинення якого був ухвалений вирок, являється злочином згідно із законодавством України, суд вважає, що матеріали, надані суду відповідають вимогам ст.6 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, тобто умови, передбачені ст.3 Конвенції 1983 року дотримані.
Відповідно до п.2 ч. 4 ст. 610 КПК України при визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, якщо строк покарання, призначений вироком суду іноземної держави, є меншим, ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті Кримінального кодексу України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави.
Відповідно до ст.11 Конвенції 1983 року про передачу засуджених осіб, при застосуванні процедури зміни вироку, суд змінює кваліфікацію дій засудженого відповідно до Кримінального кодексу України та визначає покарання.
За своїм характером покарання не повинне посилювати кримінальне покарання засудженої особи і не повинні вважатися обов`язковими жодні мінімальні строки позбавлення волі, які законодавством держави виконання вироку може передбачати за вчинення злочину.
Згідно вироку Совєтського районного суду м. Брянська від 20.06.2018, ОСОБА_4 засуджена за ч.3 ст. 30 ч.5 ст. 228.1 КК Російської Федерації. Вказаним вироком дії ОСОБА_4 кваліфіковані як незакінчений замах на незаконний збут наркотичних засобів за попередньою змовою групою осіб, у особливо великому розмірі, та їй призначене остаточне покарання у виді 8 років позбавлення волі, з відбуванням покарання в колонії загального режиму.
Відповідно до законодавства України про кримінальну відповідальність, замах на незаконний збут наркотичних засобів, вчинений організованою групою, у особливо великих розмірах, є караним діянням та за нього передбачена відповідальність за ч.1 ст.15, ч.3 ст.307 КК України.
Згідно ч.4 ст. 610 КПК України, при визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім випадків: 1) якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним законом України; 2) якщо строк покарання, призначений вироком суду іноземної держави, є меншим ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті КК України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави.
Пунктом b) ч.1 статті 9 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21 березня 1983 року визначено, що компетентна влада держави виконання вироку визнають вирок з використанням судової та адміністративної процедури своєї держави, замінюючи міру покарання, призначену в державі винесення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин.
За вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України, передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком від 9 до 12 років з конфіскацією майна.
Разом з тим, до засудженої ОСОБА_4 не може бути застосоване обов`язкове додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, оскільки за вироком Совєтського районного суду міста Брянська від 20.06.2018 року таке покарання ОСОБА_4 не призначалося, а при приведенні вироку іноземної держави у відповідність із законодавством України покарання не може посилюватися.
Таким чином, оскільки санкція ч. 3 ст. 307 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років, то з урахуванням вимог п.2 ч. 4 ст. 610 КПК України, суд вважає за необхідне визначити ОСОБА_4 строк основного покарання 8 років позбавлення волі без конфіскації майна, з відбуванням покарання в кримінально-виконавчій установі.
Разом з тим, визначення судом виду кримінально-виконавчої установи, в якій належить відбувати покарання засудженому, діючим законодавством України не передбачено.
На підставі викладеного, керуючись ст.3, 6, 9-12 Конвенції 1983 року про передачу засуджених осіб,ч.1 ст.9 Конституції України, п.20 Постанови №13 Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19.12.2014 року, ст.602, 603, 609, 610 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
Клопотання Міністерства Юстиції України про приведення у відповідність із законодавством України вироку суду Російської Федерації відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.
Вирок Совєтського районного суду м. Брянська від 20.06.2018 року, яким ОСОБА_4 засуджено за ч.3 ст. 30 ч.5 ст. 228.1 КК Російської Федерації до 8 років позбавлення волі з відбуванням покарання у виправній колонії загального режиму - привести у відповідність із законодавством України.
Вважати ОСОБА_4 засудженою за ч. 1 ст.15 ч. 3 ст.307 КК України, з призначеним покаранням у вигляді позбавлення волі строком на 8 років без конфіскації майна, з відбуванням покарання в кримінально-виконавчій установі.
Визначити строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з 25.09.2015 року, з моменту її фактичного затримання.
Зарахувати у строк відбування покарання засудженої ОСОБА_4 , строк попереднього ув`язнення з 25.09.2015 по 19.06.2018 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнюється одному дню позбавлення волі.
Копію ухвали суду вручити прокурору та направити до Міністерства юстиції України для подальшого інформування держави винесення вироку та центрального органу виконавчої влади у сфері виконання покарань в Україні для організації та фактичного виконання судового рішення.
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом семи днів з моменту проголошення.

Суддя ОСОБА_1