Справа № 206/6985/19
Провадження № 1-кп/206/98/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" січня 2020 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
за участю секретаря: ОСОБА_2
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001091 від 02.11.2019 та угоду про визнання винуватості від 29.01.2020 за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, маючого середню освіту, не працюючого, неодруженого, не маючого на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-18.08.2005 Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ст.69, ч.2 ст.121 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років;
-25.12.2009 Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років;
-05.02.2015 Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном строком на 2 роки;
-01.02.2019 Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном строком на 2 роки;
-10.09.2019 Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, призначити покарання за сукупністю злочинів, поглинути призначеним більш суворим покаранням за цим вироком менш суворе покарання за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01.02.2019 року за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст.185 КК України, та остаточно призначити до відбування покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. У відповідності до ст.75 КК України від призначеного покарання у виді позбавлення волі звільнити, з іспитовим строком 2 роки.

-27.01.2020 Дніпровським апеляційним судом вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10.09.2019 відносно ОСОБА_3 в частині призначення покарання - скасовано. Ухвалено новий вирок, яким ОСОБА_3 призначено покарання за ч.2 ст. 185 КК України у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

- у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника-адвоката ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , будучи раніше судимим за скоєння корисливих злочинів та маючи ряд не знятих і не погашених у встановленому законом порядку судимостей, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та повторно вчинив корисливий злочин за наступних обставин:

Так, 29.10.2019, близько 22 години 30 хвилин, ОСОБА_3 , перебував

у під`їзді №2, буд. №12 по вул. Семафорній у м. Дніпро, біля

кв. №80 разом із потерпілою ОСОБА_6 , яка в цей час знаходилась

на порозі своєї вищевказаної квартири, стоячи лівим боком в півоберту до нього, на відстані приблизно 1 м. В цей момент, ОСОБА_3 побачив у потерпілої ОСОБА_6 в задній лівій кишені джинсів, які були надягнені на ній, мобільний телефон марки Meizu X8, модель M852H, білого кольору, IMEI: НОМЕР_1 і у нього раптово виник злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна, вчинене повторно.

В цей же день та час ОСОБА_3 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, діючи умисно, вчиняючи корисливий злочин повторно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи спричинення майнової шкоди потерпілій та бажаючи її настання, наблизився до ОСОБА_6 та своєю правою рукою, відкрито шляхом ривка, вихопив вищевказаний телефон, з задньої лівої кишені джинсів, які були надягнені на потерпілій. Доводячи свій злочинний умисел до кінця ОСОБА_3 , утримуючи при собі мобільний телефоном марки Meizu X8, модель M852H, білого кольору, IMEI: НОМЕР_1 , з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Так, своїми протиправними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілій майнову шкоду, встановлену згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №3715/19 від 07.11.2019 вартість телефону Meizu X8, модель M852H, білого кольору, IMEI: НОМЕР_1 на суму яка складає 4377,47 гривень.

28.01.2020 між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0001091 за письмовою згодою потерпілої ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 в порядку, передбаченому ст.ст. 467,469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч.2 ст. 186 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також сторонами угоди визначено покарання ОСОБА_3 за ч.2 ст. 186 КК України у виді 4 (чотирьох) років 3 місяців позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України, призначити покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення більм суворим покаранням за цією угодою менш суворого покарання призначеного за вироком Дніпровського апеляційного суду від 27.01.2020 за ч.2 ст. 185 КК України у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі, та остаточно призначити до відбуття ОСОБА_3 покарання покарання у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі.
Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить із наступного.
Відповідно до ст.ст.468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілі або потерпілий, яким надано свою письмову згоду на затвердження угоди про визнання винуватості, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, надана письмова згода потерпілої ОСОБА_6 , а тому просить цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.
Обвинувачений ОСОБА_3 та захисник-адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні також просять вказану угоду з прокурором затвердити та призначити йому узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів.
Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження та вивчивши письмову згоду на затвердження угоди про визнання винуватості надану потерпілою ОСОБА_6 переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.
Враховуючи викладене, те, що умови угоди про визнання винуватості між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди.
За таких обставин, суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, за яким належить призначити йому, узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості, міру покарання.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 залишити раніше обраний - у вигляді тримання під вартою.
Крім того, згідно з вимогами ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 342,350,373,374,474- 475, 100, 124, КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 29.01.2020 між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні № 0001091.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 29.01.2020 покарання у виді 4 (чотирьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, призначити покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за сукупністю злочинів, шляхом поглинення більм суворим покаранням за цією угодою менш суворого покарання призначеного за вироком Дніпровського апеляційного суду від 27.01.2020 за ч.2 ст. 185 КК України у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі, та остаточно призначити до відбуття ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покарання у виді 4 (чотирьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до набрання вироком законної сили залишити без змін у вигляді тримання під вартою.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 рахувати з 10.12.2019, відповідно до ухвали Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 10.12.2019 (т.1, а.п. 124).
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 витрати на користь судового експерта ОСОБА_7 (свідоцтво № 1886 від 09.06.2017) за проведення судово-товарознавчої експертизи: № 3715/19 від 07.11.2019 суму у розмірі 4377 гривень 47 копійок (т.1 а.п. 22).
Речові докази:
- CD-R диск, марки Philips, срібного кольору, із написами на ньому 700Mb, 80min, 52х speed та compact disc recordable multi speed з двома відеозаписами з камери відеоспостереження, який визнано речовим доказом відповідно до постанови про визнання речових доказів від 14.11.2019 (т. 1 а.п. 31) - залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження №0001091.
Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених статтею 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1