Справа № 367/4746/18
Провадження по справі № 1-кп/367/472/2019
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2019 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

перекладача ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду кримінальне провадження, внесене 14.06.2017 р. в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001608, по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Хіва Хорземської області Республіки Узбекистан, узбечки, громадянки Узбекистану, одруженої, маючої середню освіту, не працюючої, маючої на утриманні трьох неповнолітніх дітей, фактично проживаючої на території України за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч. 3, 4 ст. 358 КК України,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_6 , маючи злочинний умисел спрямований на підробку власного паспорта, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, в період часу з 25.03.2016 р. по 22.04.2017 р., домовилася по телефону з невстановленою особою на ім`я ОСОБА_7 поставити в її паспорті підроблені відбитки штампів Державної прикордонної служби України з метою виконання рішення Ірпінського MB УДМС України в Київській області від 25.03.16 № 3 про її примусове повернення, яким її зобов`язано залишити територію України до 22.04.2016 року. Далі, в той же період часу, перебуваючи біля станції метро «Славутич», в м. Києві, що по проспекту М.Бажана, з метою підроблення відбитків штампів Державної прикордонної служби України передала невстановленій особі на ім?я ОСОБА_7 , свій паспорт громадянина Узбекистану серії НОМЕР_1 , виданого 17.02.2015 р. на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та грошові кошти в розмірі 600 грн. Приблизно через 7 днів ОСОБА_6 та невстановлена особа на ім`я ОСОБА_7 зустрілись вдруге в м. Києві, біля станції метро «Славутич», де особа на ім`я ОСОБА_7 повернула ОСОБА_6 її паспорт, в якому були проставлені підроблений відбиток штампа про виїзд 18.04.2016 року з території України в пункті пропуску «Гоптівка» та підроблений відбиток штампа про в`їзд 28.04.2016 року на територію України в пункті пропуску «Гоптівка».

Своїми діями ОСОБА_6 вчинила злочин, передбачений ч. 3 ст. 358 КК України, а саме підробила офіційний документ, який надає права та звільняє від обов`язків, з метою використання, вчинений за попередньою змовою, групою осіб.
Крім того, ОСОБА_6 13.06.2017 р., о 16 год 00 хв, перебуваючи на території ринку, що по вул. Горького в м. Буча Київської області, маючи прямий умисел на використання завідомо підробленого паспорту громадянина Узбекистану серії НОМЕР_1 , виданого 17.02.2015 р. на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, достовірно знаючи, що у її паспорті проставлені підроблені відбитки штампів про перетин Державного кордону України, для засвідчення своєї особи та підтвердження законності перебування на території України, пред`явила його працівникам відділу організації запобігання нелегальній міграції та видворення управління Державної міграційної служби України в Київській області та управління боротьби зі злочинами, пов`язаними з торгівлею людьми ГУ НП в Київській області, тим самим умисно використала завідомо підроблений документ.

Своїми діями ОСОБА_6 вчинила злочин, передбачений ч. 4 ст. 358 КК України, а саме використання завідомо підробленого документа.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 визнала себе винною у скоєнні зазначених вище злочинів, повідомила, що у період приблизно з 25.03.2016 р. по 22.04.2017 р., вона по телефону домовилася із раніше не відомою їй особою на ім`я ОСОБА_7 поставити в своєму паспорті громадянки Узбекистану підроблені відбитки штампів Державної прикордонної служби України, оскільки їй необхідно було залишити територію України до 22.04.2016 року. Перебуваючи біля станції метро «Славутич» у м. Києві, ОСОБА_6 передала невідомій особі на ім`я ОСОБА_7 свій паспорт та грошові кошти в розмірі 600 грн., щоб та проставила їй підроблені штампи про перетин Державного кордону України. Приблизно через тиждень ОСОБА_6 знову зустрілась з особою на ім`я ОСОБА_7 біля станції метро «Славутич» у м. Києві, де ОСОБА_7 повернула їй її паспорт, в якому вже були проставлені підроблені відбитки штампів про виїзд 18.04.2016 року з території України в пункті пропуску «Гоптівка» за та про в`їзд 28.04.2016 року на територію України у пункті пропуску «Гоптівка». Після цього вона залишила цей паспорт при собі, а 13.06.2017 р, приблизно після обіду, на ринку в м. Буча, пред?явила його працівникам Державної міграційної служби України в Київській області для засвідчення своєї особи та підтвердження законності перебування на території України.

Розкаялась у скоєних злочинах, просила суд застосувати до неї Закон України «Про амністію у 2016 році» та звільнити її від відбування покарання, тому що у неї на утриманні перебувають неповнолітні діти.

В зв`язку із повним визнанням обвинуваченою своєї вини в скоєнні злочинів, обставин їх скоєння, кваліфікації її дій та доказів, зібраних органом досудового розслідування, дослідження доказів було обмежене лише допитом обвинуваченої та дослідженням документів, які характеризують її особу. Показання обвинуваченої в цій частині суд вважає правдивими і кладе їх в основу вироку, тому що вони є послідовними, надані добровільно і відповідають обставинам, зазначеним в обвинуваченні.

Обираючи обвинуваченій міру покарання, суд враховує, що вона вчинила злочини невеликої та середньої тяжкості, вона раніше не судима, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, заміжня, має на утриманні малолітніх дітей, має постійне місце проживання на території України, де характеризується посередньо.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, суд не знаходить.

Враховуючи зазначені обставини в їх сукупності, суд вважає, що обвинуваченій ОСОБА_6 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі і штрафу відповідно, оскільки саме таке покарання буде відповідати принципам та цілям його призначення та буде найбільш необхідним та достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.

Остаточне покарання згідно ст. 70 КК України суд призначає шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Суд, вважає за можливе застосувати до ОСОБА_6 . Закон України «Про амністію у 2016 році», оскільки вона має на утриманні малолітніх дітей ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , щодо яких вона не позбавлена батьківських прав.

Відповідно до п. «в» ст. 1 ЗУ «Про амністію у 2016 році» звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, які не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченої не обирався.

Процесуальні витрати за проведення експертизи у розмірі 986,60 грн. суд стягує з ОСОБА_6 на користь держави.

В судовому засіданні перекладач ОСОБА_5 заявила клопотання, в якому просила виплатити їй винагороду перекладача за усний переклад в судовому засіданні та за письмовий переклад обвинувального акту.

Прокурор та обвинувачена не заперечували проти задоволення клопотання, захисник заперечував проти цього.

Відповідно до ч.ч. 2, 4, 5 ст. 122 КПК України витрати, пов`язані із участю потерпілих у кримінальному провадженні, залученням та участю перекладачів для перекладу показань підозрюваного, обвинуваченого, потерпілого, цивільного позивача та цивільного відповідача, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Експертам, спеціалістам, перекладачам оплачуються проїзд, а також добові в разі переїзду до іншого населеного пункту. Експертам, спеціалістам і перекладачам повинна бути сплачена винагорода за виконану роботу, якщо це не є їх службовим обов`язком.

Граничний розмір компенсації витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів та експертів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 6-1 Інструкції про порядок і розміри компенсації (відшкодування) витрат та виплати винагороди особам, що викликаються до органів досудового розслідування, прокуратури, суду або до органів, у провадженні яких перебувають справи про адміністративні правопорушення, та виплати державним спеціалізованим установам судової експертизи за виконання їх працівниками функцій експертів і спеціалістів, затвердженої Постановою КМУ від 01.07.1996 № 710 (далі Інструкція №710) розмір винагороди перекладача, якщо виконана робота не є його службовим обов`язком, становить за годину надання послуг з усного перекладу - 15 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Згідно з п. 3 Інструкції №710 сума компенсації (відшкодування) за відрив від звичайних занять обчислюється пропорційно до розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому приймається процесуальне рішення або здійснюється процесуальна дія, і не може перевищувати її розміру, обчисленого за фактичні години відриву від звичайних занять.

Судом встановлено, що перекладач ОСОБА_5 в даному кримінальному провадженні приймала участь в судовому засіданні, що відбулось 20.11.2019 р. тривалістю 30 хв, 28.11.2019 р. - тривалістю 10 хв, 24.12.2019 р. - тривалістю 02 год 30 хв, і здійснювала усний переклад з української мови на російську і навпаки. Також нею було здійснено письмовий переклад обвинувального акту, який містить 9 495 друкованих знаків.

Оскільки конкретний розмір компенсації (відшкодування) нараховується та виплачується розпорядником бюджетних коштів (Управлінням ДСА України в Київській області) на підставі наданих судом вихідних даних, суд не визначає суму такої компенсації, тому частково задовольняє клопотання перекладача, не вказуючи розмір відшкодування.

Речовими доказами суд розпоряджається відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ч.ч. 3, 4 ст. 358, ст. 70 КК України, п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», ст.ст. 100, 118, 122, 370, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_6 , громадянку Узбекистану ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 02 (два) роки.

ОСОБА_6 , громадянку Узбекистану ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі 30 (тридцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить у сумі 510,00 грн.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_6 покарання у виді 02 (двох) років позбавлення волі.

На підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію в 2016 році» звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи в розмірі 986,60 грн.

Речовий доказ: паспорт громадянина Узбекистану серії НОМЕР_1 виданого 17.02.2015р. на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знищити.

Задовольнити частково клопотання перекладача.

Зобов?язати Управління ДСА України в Київській області виплатити за рахунок державного бюджету перекладачу ОСОБА_5 винагороду перекладача за усний переклад у судових засіданнях строком 03 год 10хв та за письмовий переклад обвинувального акту, який містить 9 495 друкованих знаків.

В решті клопотання перекладача відмовити.

На вирок до Апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд Київської області може бути подано апеляцію протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, з визначених ст.ст. 394, 473 КПК України підстав.
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення у разі неподання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги з дня вирішення апеляційної скарги судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення буде вручено обвинуваченому та прокурору.

Копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення буде надіслано учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1