Справа № 461/3399/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/962/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0000426 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 27 листопада 2019 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням застави,

в с т а н о в и л а :

ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 27 листопада 2019 року застосовано до підозрюваного

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця та жителя

АДРЕСА_1 ,

запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням застави строком на 60 днів, тобто до 25 січня 2020 року.

Визначено заставу в розмірі 9 998 805 гривень.

Роз`яснено, що внесення застави, визначеної слідчим суддею про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, є підставою для звільнення особи з-під варти.

Встановлено ОСОБА_7 у випадку внесення застави наступні обов`язки строком на 60 днів з моменту внесення такої: прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою; не відлучатися з села Топорів Буського району Львівської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками сторони обвинувачення у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснено підозрюваному, що у випадку невиконання зазначених обов`язків та в подальшому розгляду питання про застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою на підставі п.3 ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя матиме право не визначати розмір застави.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 27 листопада 2019 року захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить дану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід не пов`язаний з утриманням під вартою, в частині застосування запобіжного заходу у виді застави, то просить зменшити розмір застави в межах мінімального для даної категорії злочину з урахуванням особи та майнового стану підзахисного.

Вважає дану ухвалу слідчого судді незаконною, а обраний запобіжний захід занадто суворим, в тому числі визначену заставу завідомо непомірною для ОСОБА_7 у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Зазначає, що в оскаржуваній ухвалі слідчий суддя фактично залишив поза увагою питання обґрунтованості підозри, оскільки її суть не викладена і їй не надана оцінка на предмет обґрунтованості, а також не визначено конкретну роль ОСОБА_7 в інкримінованій злочинній діяльності.

Вважає, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, відсутні, а обставини, передбачені ст. 178 КПК України, дозволяють прийняти рішення про застосування до ОСОБА_7 іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з утриманням під вартою.

Крім того, виходячи за межі застави, визначені п.3 ч.5 ст. 182 КПК України, слідчий суддя не встановив наявність виключного випадку, виходив виключно з тяжкості злочину та його суспільної небезпеки, взагалі не врахував майновий та сімейний стан підозрюваного, інші дані про його особу, внаслідок чого визначив завідомо непомірний для підозрюваного розмір застави.

Відповідно до ст. 178 КПК України просить врахувати, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має місце постійного проживання, працює в ТОВ «Барком», родину, має міцні соціальні зв`язки, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, позитивно характеризується, до кримінальної відповідальності не притягувався, має відповідну освіту, є безпосереднім учасником АТО, нагороджений медаллю «За відвагу», а також майновий стан підозрюваного.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на підтримання доводів апеляційної скарги, виступ прокурора ОСОБА_6 про залишення ухвали без змін, а апеляційної скарги без задоволення, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи й перевіривши матеріали судової справи та матеріали досудового розслідування, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження у провадженні СУ ГУ НП у Львівській області перебуває кримінальне провадження № 0000426 від 24 квітня 2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 255, ч.3 ст. 27 ч.4 ст. 28 ч.3 ст. 307, ч.4 ст. 28 ч.2 ст. 307 КК України.
ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 255, ч.4 ст. 28 ч.2 ст. 307 КК України.

ОСОБА_7 підозрюється в участі у злочинній організації та участі у злочинах, вчинюваних такою організацією, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 255 КК України; у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також у незаконному збуті особливо небезпечних наркотичних засобів, психотропних речовин, особливо небезпечних психотропних речовин, вчинених у складі злочинної організації, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 28 ч.2 ст. 307 КК України.

Судове рішення про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням застави постановлено з дотриманням вимог ст. ст. 177, 178, 182, 183, 194 КПК України.

Слідчий суддя дійшов обгрунтованого й правильного висновку про необхідність застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу - тримання під вартою з визначенням застави, врахувавши при цьому: наявність обгрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 255, ч.4 ст. 28 ч.2 ст. 307 КК України; наявність достатніх підстав вважати, що існують передбачені ст. 177 КПК України ризики, а саме: можливість переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити речі, документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків злочину та учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

При цьому слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінив у сукупності всі обставини, в тому числі вагомість наявних доказів про підозру у вчиненні підозрюваним кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 255, ч.4 ст. 28 ч.2 ст. 307 КК України.

З матеріалів провадження вбачається, що при розгляді клопотання слідчий суддя врахував передбачені ст. ст. 178, 183 КПК України обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу, в тому числі наявність обгрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст. 255 КК України, санкція статті якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років, а також врахував те, що підозра про вчинення ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 255, ч.4 ст. 28 ч.2 ст. 307 КК України, є обгрунтованою, що підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами.

Що стосується доводів апеляційної скарги сторони захисту про необгрунтованість підозри, яку пред`явлено ОСОБА_7 , то слід зазначити, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованих правопорушень повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду інтернетресурсу від 27.06.2019 року; протоколом огляду документів від 21.10.2019 року; протоколом огляду документів від 24.10.2019 року; рапортом від 20.11.2019 року; протокол про результати проведення НСРД в порядку ст. 267 КПК України від 29.10.2019 року; висновком експерта № 3/1449 від 18.11.2019 року; висновком експерта № 3/1444 від 22.11.2019 року; висновком експерта № 3/1443 від 22.11.2019 року; висновком експерта № 3/1447 від 21.11.2019 року; протоколом про результати проведення НСРД в порядку ст. 267 КПК України від 29.10.2019 року; висновком експерта № 3/1442 від 12.11.2019 року; висновком експерта № 3/1448 від 19.11.2019 року; висновком експерта № 3/1441 від 15.11.2019 року; протоколом про хід проведення НСРД в порядку ст. 267 КПК України від 08.11.2019 року; протоколом про результати проведення НСРД в порядку ст. 263 КПК України від 18.11.2019року; протоколами обшуків від 26.11.2019 року.

Крім того, слід зазначити, що при встановленні факту наявності (чи відсутності) обґрунтованої підозри слідчий суддя керується не тільки положеннями національного кримінального процесуального законодавства, а враховує й практику з цього питання Європейського суду з прав людини (ч.5 ст. 9 КПК України), яка відображена в рішенні від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, а також в рішенні у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, згідно з якою вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

В інших рішеннях «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року, «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року Європейський суд з прав людини зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Згідно з правовою позицію, яка закріплена у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (рішення від 28 жовтня 1994 року), факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника про те, що при обранні запобіжного заходу ОСОБА_7 слідчий суддя не врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_7 , який має постійне місце проживання, одружений, на його утриманні перебуває неповнолітня дитина, тобто має міцні соціальні зв`язки, працевлаштований, позитивно характеризується, до кримінальної відповідальності не притягувався, є учасником АТО та нагороджений медаллю «За відвагу», то колегія суддів вважає, що при обґрунтованій підозрі у вчиненні злочинів, передбачений ч.1 ст. 255, ч.4 ст. 28 ч.2 ст. 307 КК України, застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Згідно ч.4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається суддею з урахуванням обставин кримінального провадження, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Відповідно до п.3 ч.5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні особливо тяжкого злочину, визначається у межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Визначаючи розмір застави підозрюваному ОСОБА_7 в розмірі 9 998 805 гривень, слідчий суддя вірно врахував обставини кримінального провадження, дані щодо особи підозрюваного, який підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
Ураховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги в частині необгрунтованого застосування до підозрюваного застави саме у розмірі 9 998 805 гривень безпідставними, оскільки даний розмір застави визначений слідчим суддею в межах, передбачених ч.5 ст. 182 КПК України.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано прийняв рішення про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та правильно визначив розмір застави, який, з врахуванням наведених ризиків і особи ОСОБА_7 , повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, забезпечити його належну поведінку у кримінальному провадженні.
Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді та задоволення апеляційної скарги захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 .

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 27 листопада 2019 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням застави залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4