Справа № 638/3124/20
Номер провадження 1-кс/638/887/20
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и
18 березня 2020 року
Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:
слідчого судді ОСОБА_1
прокурора ОСОБА_2
13.03.2020 року слідчим подано до суду клопотання про арешт майна :
транспортного засобу -автомобіля марки ВМW 435і державний номер НОМЕР_1 , VIN (номер кузова) НОМЕР_2 , Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 і державний номер НОМЕР_1 за номером НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) , Посвідчення водія на ім`я ОСОБА_5 НОМЕР_5 , ОСОБА_6 від транспортного засобу ВМW 435і д. н. НОМЕР_1 .
Досудовим розслідуванням встановлено, що В ході досудового розслідування встановлено, що 26.02.2020 року в вечірній час на вул. Сумській в м. Харкові, а саме в районі пл. Конституції в м. Харкові, невстановлена особа на автомобілі «BMW » д.н. НОМЕР_1 грубо порушила громадський порядок, чим вчинила хуліганські дії. 12.03.2020 року у період часу з 11-47 год до 14 -07 год , на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Харкова від 03.03.2020 року проведено обшуку транспортного засобу ВМW 435 i з державним номером НОМЕР_1 , під час якого виявлено та вилучено: Транспортний засіб ВМW 435і з державним номером НОМЕР_1 , VIN (номер кузова) НОМЕР_2 , Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 і д. н. В НОМЕР_6 за номером НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_5 , посвідчення водія на ім`я ОСОБА_5 НОМЕР_5 , ключ від транспортного засобу ВМW 435і д. н. НОМЕР_1 .
В ході проведення досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню встановлено, що особа, яка вчинила дані хуліганські дії, керувала автомобілем ВМW435і д.н. НОМЕР_1 .
На час звернення з клопотанням є підстави вважати, що автомобіль являється предметом вчинення даного кримінального правопорушення, отже є речовим доказом в розумінні ст.. 98 КПК України.
В судове засідання прокурор з`явився, підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав, наведених в його обгрнутвання.
На виконання вимог ст.. 172 КПК України, в судове засідання було викликано власника майна.
Власник майна ОСОБА_5 та його представник в особі адвоката ОСОБА_7 в судове засідання не з`явились.
Прокурор ОСОБА_2 пояснив , що на вимогу слідчого судді слідчим здійснено повідомлення вказаних осіб про явку в судове засідання, які в свою чергу зазначили, що мають намір прибути до суду для участі в судовому засідання, однак пізніше в телефонному режимі повідомили , що по технічним причинам не можуть прийняти участь в судовому засіданні.
Неявка вказаних осіб не перешкоджає розгляду клопотання .
Слідчий суддя, вивчивши доводи клопотання та письмові додатки до клопотання , надані органом досудового розслідування , заслухавши позицію прокурора, дійшов наступного.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
1)підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
2)надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення;
3)є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом;
4)набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення».
З доводів клопотання вбачається, що майно, про арешт якого просить орган досудового розслідування, може в подальшому бути використано в якості речових доказів, а його втрата, зникнення, або пошкодження перешкодить розслідуванню кримінального провадження, тобто вказане в клопотанні майно, відповідає вимогам п.п. 1, 2, 3, 4 ч.2 ст.167 КПК України.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.
Нормою частини 3 передбачено, що підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
В суді під час розгляду клопотання знайшов своє підтвердження факт того, що автомобіль є доказом кримінального правопорушення , інше майно, зазначене в клопотанні, має відношення до вчинення кримінального правопорушення, факт чого необхідно перевірити, а також визнаний речовим доказом у даному кримінальному провадженні, може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, є необхідність в арешті вказаного майна. Не застосування арешту вказаного майна в подальшому зумовить труднощі в частині встановленню істини по кримінальному провадженню, внаслідок того, що таке майно може бути приховане, відчужене, пошкоджене чи знищене, необхідно накласти арешт на вищезазначене майно.
Суд вважає, що вилучені річі є речовими доказами по даному кримінальному провадженню в розумінні вимог ст..ст.. 98, 167, 170, 173 КПК України, її повернення власникові цього майна після проведення слідчих дій піж розписку не може негативно вплинути на встановлення істини по кримінальному провадженню.
Відповідно до вимог ст.ст. 214, 223 КПК України, після внесення повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування, виконують слідчі (розшукувані) дії спрямовані на отримання (збирання) доказів.
Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає, що клопотання обґрунтоване та підлягає задоволенню.
Арешт майна вважаю розумним та співрозмірним обмеженням права власності, завданням кримінального провадження. Повернення вищезазначених предметів та документів може негативно вплинути на встановлення істини по кримінальному провадженню, оскільки у разі повернення вищезазначених предметів та документів можуть бути вжиті заходи та вчинені дії направленні на їх знищення, що може значно ускладнити або взагалі унеможливить встановлення об`єктивної істини у кримінальному проваджені, а також призначення та проведення необхідних судових експертиз.
Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної діяльності громадянина та гарантуватиме охорону прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечить швидке, повне та неупереджене досудове розслідування.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 131-132, 167, 170, 171, 172 , 372 КПК України, слідчий суддя
Накласти арешт на майно-
транспортний засіб автомобіль марки ВМW 435і державний номер НОМЕР_1 , VIN (номер кузова) НОМЕР_2 , шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування ним,
свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ВМW 435і д. н. НОМЕР_1 за номером НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ),
посвідчення водія на ім`я ОСОБА_5 НОМЕР_5 ;
ключ від транспортного засобу ВМW 435і д. н. НОМЕР_1 .
Майно, на яке накладено арешт зберігати у відповідності до порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».
Після проведення необхідних слідчих дій арештоване майно передати його власнику на відповідальне зберігання до вирішення питання про скасування арешту, попередивши власника майна про необхідність надання вказаного майна слідчому, прокурору або суду на першу вимогу у разі необхідності його огляду в якості речового доказу по кримінальному провадженню, та про кримінальну відповідальність у разі невиконання рішення суду.
Ухвала слідчого судді про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Строк пред"явлення до виконання 1 ( один) рік.

Копію ухвали направити сторонам кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя : ОСОБА_1