Центральний районний суд м. Миколаєва
н/п 1-кс/490/7063/2019
У Х В А Л А
В С Т А Н О В И В:
Слідчий звернувся з клопотанням про продовження строків досудового розслідування у кримінальному проваджені до 6-ти місяців, зазначивши в клопотанні слідчі дії, які на його думку ще є необхідність виконати.
Підозрювані та захисники заперечували проти задоволення клопотання, наполягали на тому, що призначені генетичні експертизи не можуть мати доказового значення, оскільки ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва надавався дозвіл на відібрання крови та слини, однак 09.09.2019р. був відібраний букальний епітелій. Вже 11.09.2019р. слідчий суддя Заводського районного суду виніс ухвалу про виправлення помилки з зазначенням можливості відібрання в тому числі бкального епітелію. Крім того, законодавство України не містить порядку примусового відібрання зразків взагалі. За такого біологічні зразки у ОСОБА_12 та ОСОБА_13 відбиралися з застосуванням фізичного насильства. Щодо розсекречення ухвали слідчого судді та аналізу інформації операторів мобільного зв`язку, то вони могли бути виконані значно раніше.
ОСОБА_7 та ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснили, що дійсно відібрання зразків було примусовим, з застосуванням фізичного насильства, вказана процедура має відеофіксацію, після її проведення вони звернулися до медичного закладу, де зафіксували тілесні ушкодження.
Слідчий надав для огляду ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 13.08.2019р. та 11.09.2019р. з яких вбачається, що на момент отримання біологічних зразків у вигляді букального епітелію у слідчих не було дозволу слідчого судді на його примусове відібрання, такий дозвіл є в тексті ухвали від 11.09.2019р.
Також в судовому засіданні слідчий пояснив, що лише вчора отримав розсекречений протокол візуального спостереження за 29.05.2019р. та після цього направив запит до Миколаївського апеляційного суду на розсекречування ухвали слідчого судді. Всі інші протоколи НСРД були розсекречені раніше та навіть отримані ухвали слідчих суддів, чому так запізно надійшов вказаний протокол - йому не відомо. Також повідомив, що інформація від операторів мобільного зв`язку була отримана 13.09.2019р.
Прокурор також не змогла пояснити, чому протягом більше 4-х місяців проводились дії з розсекречування протоколу від 29.05.2019р., вказавши, що здійснює процесуальне керівництво лише протягом 2-х тижнів.
Заслухавши думку учасників процесу приходжу до наступного.
В клопотанні слідчим зазначено про необхідність: 1/ отримати висновки та призначити молекулярно-генетичні експертизи, метою яких є порівняльний аналіз генетичних предметів, знайдених на місцях вчинення злочину протягом 2018-2019років з відібраними біологічними зразками у Гаврилова та ОСОБА_13 ; 2/ провести аналіз інформації отриманої від операторів мобільного зв`язку; 3/ відібрати примусово біологічні зразки у ОСОБА_11 ; 4/ розсекретити ухвалу слідчого судді Миколаївського апеляційного суду.
Відповідно до ст. 295-1 ч.5 КПК України слідчий суддя має відмовити у продовженні строку досудового розслідування, якщо слідчий не доведе, що додатковий час необхідний для отримання доказів, що можуть бути використанні як докази, отримання висновків експертиз, за умови, що вказані слідчі та процесуальні дії не могли бути виконані раніше.
З наданих документів та пояснень слідчого, прокурора, захисників та підозрюваних вбачається наступне.
Інформація операторів мобільного зв`язку була отримана 13.09.2019р., група слідчих складається з 16-ти слідчих та була реальна можливість провести такий аналіз раніше.
Дійсно вбачається, що є необхідність в отримані ухвали слідчого суді про надання дозволу на проведення візуального спостереження за одним з підозрюваних, однак слідчий з прокурором не тільки не довели що цього не можливо було з об`єктивних причин зробити раніше, а навіть не змогла надати з цього приводу пояснень.
Щодо необхідності проведення та отримання висновків раніше призначених експертиз, то вбачається, що такі висновки не можуть бути використані як докази через наступне.
По-перше: висновки напряму пов`язані з біологічними зразками що були відібрані у ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . Вбачається, що на момент їх примусового відібрання у слідчих не було дозволу слідчого судді на відібрання букального епітелію. Той факт, що така ухвала народилася на світ 11.09.2019р. не спростовує факту відсутності такого дозволу станом на 09.09.2019р.
По-друге: відповідно до практики ЄСПЛ, а саме до Рішення "Саундерс проти Сполученого Королевства", кожна людина має право не свідчити проти себе, при цьому мається на увазі не лише надавати свідчення, а також не свідчити проти себе мовою свого тіла. Оскільки вбачається, що ОСОБА_12 та ОСОБА_13 орган досудового розслідування підозрює у вчиненні злочину, відібрання зразків необхідне саме з метою доведення їх провини, шляхом проведення експертних досліджень, то примусове відібрання їх зразків з такою метою порушує ст. 6 Конвенції, а за такого проведена на підставі такого відібрання зразків експертиза буде не допустимим доказом.
За аналогічним мотивуванням не має необхідності у проведенні примусового відібрання зразків у ОСОБА_11 .
Оскільки таким чином слідчий та прокурор не довели обставини, які мають доводити відповідно до ст. 295-1 ч.5 КПК України, то вважаю необхідним в задоволенні клопотання відмовити.
Керуючись ст. 295-1 КПК України
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1