Справа № 190/1352/19
1-кп/215/336/20
У Х В А Л А

Іменем України

06 квітня 2020 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2
за участю учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3
обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кривому Розі в залі суду № 7 клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.392 КК України

ВСТАНОВИВ:

Прокурором заявлено письмове клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів, оскільки відповідно до обвинувального акту встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи особою суспільно-небезпечною, раніше неодноразово судимою, відбуваючи призначену міру кримінального покарання в Державній установі «П`ятихатська виправна колонія (№122)» з 11.04.2017 року за вироком Тернівського районного суду міста Кривий Ріг Дніпропетровської області від 27.01.2017 року, протиправної поведінки не змінив, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знову вчинив злочин.
Так, 05.06.2019, близько 18:00 год., ОСОБА_4 разом із ОСОБА_5 , відбуваючи покарання в ДУ «П`ятихатська ВК (№122)», розташованої за адресою: вул. Набережна 1, с. Красноіванівка П`ятихатського району Дніпропетровської області, закликали інших засуджених вчиняти дії, що дезорганізовують роботу установи виконання покарання, а саме перешкоджати адміністрації ДУ «П`ятихатска ВК (№122)» здійснювати свою діяльність. В подальшому ОСОБА_4 разом із ОСОБА_5 та іншими засудженими вчинити такі дії, заблокували входи до локальних секторів, пошкодили та знищили майно ДУ «П`ятихатська ВК (№122)».
Враховуючи те, що кінець строку відбування покарання у ОСОБА_4 закінчується 11.04.2020 виникла необхідність у обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, за наявності ризиків визначених у статті 177 КПК України, а саме, зважаючи на тяжкість інкримінованого обвинуваченому злочину може переховуватися від суду, перебуваючи на свободі може чинити тиск на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, тому просить обрати обвинуваченому ОСОБА_4 саме такий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, тому як більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`яків і виконання процесуальних рішень.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечував проти обрання запобіжного заходу, просить обрати більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту, тому як має міцні соціальні зв`язи, а сааме: одружений, на утриманні має малолітню дитину, мати, також постійне місце проживання.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, досідивши матеріали додані до обвинувального акту, суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі статтею 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу та продовження його дії, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, а не тільки ті, на які посилаються прокурор та обвинувачений.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого законом передбачено позбавлення волі строком до 10 років.

З практики Європейського суду з прав людини слідує, що тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не залишивши особу під вартою.

Тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, свідчить про наявність ризику переховування від суду, наявні ризики незаконного впливу на свідків, які раніше з ним відбували покарання у виправній колонії. Також обвинувачений не працює, засобів для існування не має, раніше судимий за вчинення особливо тяжкого злочину та тяжких злочинів, тому наявні ризики вчинення ним інших правопорушень.

Доводи обвинуваченого про наявність постійного місця проживання, дружини та дітей, суд до уваги не бере, тому як зазначені обставини не підтверджено доказами.

На думку суду, в даному випадку інтереси суспільства превалюють над правами обвинуваченого щодо його особистої свободи та недоторканості, гарантованих ст.29 Конституції України, а ухвала суду є законодавчо установленим рішенням, щодо тримання особи під вартою.

Оскільки по справі слід провести судовий розгляд, допитати свідків за клопотанням захисника, що неможливо до спливу строку дії запобіжного заходу, враховуючи тяжкість злочину та міру покарання у разі їх доведеності в суді, наявність ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, суд вважає необхідним обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання обвинуваченого під вартою, згідно зі ст.331 КПК України.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 184, 199, 331 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Застосувати щодо обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 392 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Криворізький слідчий ізолятор №3» на строк 60 днів, обчислюючи його з 06.04.2020 р. по 04.06.2020 р., включно.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, протягом семи днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, з моменту вручення їй копії, але підлягає негайному виконанню щодо застосування запобіжного заходу.

Суддя: