Справа №487/2575/20
Провадження №1-кс/487/3090/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2020 року м. Миколаїв
Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_4 від 24.04.2020р. про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000224 від 27.02.2020 за ч. 1 ст. 367 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій просив скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_4 від 24.04.2020р. про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000224 від 27.02.2020 за ч. 1 ст. 367 КК України.
В обгрунтування скарги ОСОБА_3 зазначив, що оскаржувана постанова є незаконною. 03.02.2020р. він подав заяву про вчинення злочину за ст. 367 КК України, яким йому заподіяно моральну шкоду. З моменту подачі заяви про вчинення злочину, відповідно до ст. 55 КПК України, у нього виникли права і обов`язки потерпілого. 21.04.2020 слідчий вручив йому пам`ятку про права і обов`язки потерпілого і допитав як потерпілого, але 24.04.2020 слідчий позбавив його статусу потерпілого, що не передбачено КПК.
В судовому засіданні ОСОБА_3 не був присутнім, надавши заяву про розгляд скарги без його участі.
Слідчий Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_4 також не був присутнім в судовому засіданні, суд про причини неявки не повідомив. Неявка слідчого не перешкоджає розгляду скарги.
Дослідивши матеріали кримінального провадження №0000224 від 27.02.2020 за ч. 1 ст. 367 КК України, слудчий суддя дійшов наступного.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні, зокрема, може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 439/397/17 (провадження № 13-66кс18) зазначено, що процесуальними умовами появи потерпілого як учасника кримінального провадження є необхідність подання заяви про вчинення щодо нього кримінального правопорушення, надання згоди на визнання потерпілим (у разі, якщо така заява ним не подавалась) або подання заяви про залучення до провадження як потерпілого.
У ч. 5 ст. 55 КПК України встановлено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Таким чином, КПК України допускає можливість відмови у визнанні особи потерпілим. Процесуальною підставою для прийняття такого рішення є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в ч. 1 ст.55 КПК України. При цьому відповідні підстави згідно із зазначеною статтею мають бути належним чином мотивовані.
Відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з вступної частини, яка повинна містити відомості про місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; резолютивної частини, яка повинна містити відомості про зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.
У п. 4 Узагальнень про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування, які містяться у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 9-49/0/4-17 від 12.01.2017 зазначено, що процесуальною підставою прийняття рішення про відмову у визнанні потерпілим відповідно до ст. 55 КПК є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява подана особою, якій не завдано шкоди. При цьому відповідні підстави згідно із зазначеною статтею мають бути належним чином мотивовані. За умови встановлення того, що зазначені вимоги є недотриманими, слідчі судді приймають рішення про скасування постанов.
Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 21.02.220р. у справі №522/231/20 було зобов`язано відповідальних осіб прокуратури Одеської області виконати вимоги ст. 214 КПК України та внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, які містяться в заяві ОСОБА_3 від 03.02.2020.
27.02.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000224 були внесені відомості про кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 367 КК України за фактом неналежного виконання своїх службових обов`язків працівниками СВ Суворовського ВП.

У кримінальному провадженні слідчий 21.04.2020 допитав ОСОБА_3 як потерпілого (а.с. 49).

24.04.2020, після того як ОСОБА_3 отримав пам`ятку про права і обов`язки потерпілого, був допитаний слідчим в якості потерпілого, слідчий виніс постанову про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0000224 (а.с. 61).
Постанова слідчого обгрнутована тим, що звернення ОСОБА_3 з заявою про злочин не може утворювати підстав для набуття статусу потерпілого у кримінальному провадженні №0000224, оскільки шкоду неналежним розслідуванням може бути спричинено лише особам, протиправні дії щодо яких розслідуються, а ОСОБА_3 стверджує, що вважає себе потерпілим від злочину, який полягає у неналежному розслідуванні злочину, вчиненого щодо його друзів. Слідчий вважав, що ОСОБА_3 статус потерпілого у кримінальному провадженні №0000224 набув всупереч положенням ст. 55 КПК України, а тому на підставі ч. 5 цієї ж статті йому має бути відмовлено у визнанні потерпілим.
Слідчий суддя вважає, що права і обов`язки потерпілого у ОСОБА_3 виникли з моменту подання заяви про злочин, відповідно до ст. 55 КПК, як потерпілий ОСОБА_3 і був допитаний слідчим, який після цього позбавив ОСОБА_3 статусу потерпілого, що не передбаченого ст. 55 КПК, на яку посилався слідчий в оскаржуваній постанові.

Кримінально-процесуальне законодавство вказує на недопустимість звуження існуючих прав і свобод як за обсягом, так і за змістом.

Якщо слідчий вважав, що ОСОБА_3 не заподіяно будь-якої шкоди, то від цього не припиняється участь ОСОБА_3 у криміальному провадженні як потерпілого, визнаного таким раніше. Пославшись на те, що відсутність шкоди виключає склад кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 367 КК України, за наявності достатніх підстав, слідчий повинен був закрити кримінальне провадження, а не позбавляти вже набутого статусу потерпілого у кримінальному провадженні, що не передбачено кримінально-процесуальним законом.

З урахуванням наведеного, скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 303-307, 309 КПК України,-
УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_4 від 24.04.2020р. про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000224 від 27.02.2020 за ч. 1 ст. 367 КК України задовольнити.
Скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_4 від 24.04.2020р. про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000224 від 27.02.2020 за ч. 1 ст. 367 КК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1