Номер провадження: 11-кп/813/47/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретарів с/з ОСОБА_5 к, ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в залі суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , в інтересах засудженого ОСОБА_9 , на ухвалу Малиновського районного м. Одеси від 29.11.2019 року, якою було відмовлено у задоволенні клопотання про застосування до засудженого ОСОБА_9 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, -

ВСТАНОВИВ:
Зміст оскаржуваного судового рішення.
Зазначеною ухвалою суду було відмовлено у задоволенні клопотання про застосування до засудженого ОСОБА_9 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, призначеного вироком Кодимського районного суду Одеської області від 23.10.2017 року за ч.2 ст. 186, ч.4 ст. 70 КК України у вигляді 4 років 1 місяця позбавлення волі.
Зміст вимог апеляційної скарги.
В апеляційній скразі захисник ОСОБА_8 , в інтересах засудженого ОСОБА_9 ,просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, посилаючись на те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, так як суд не дав належної оцінки тому, що засуджений хворіє туберкульозом та варікозом, характеризується позитивно, усі стягнення погашені у встановленому законом порядку, останній підтримує соціально-корисні звязки, не конфліктує та вину у вчинених злочинах усвідомив, щиро кається.

Позиції учасників апеляційного розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно ч. 1 ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Згідно ч. 2 ст. 6 КВК України ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.
Відповідно до положень ст.81 КК України до засудженого, що відбуває покарання у виді позбавлення волі і сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. При цьому умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Отже, зі змісту вказаної норми права випливає, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання являє собою звільнення засудженого від подальшого відбування покарання за наявності таких обов`язкових умов, як відбування покарання у виді позбавлення волі, доведення засудженим свого виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці, фактичне відбуття встановленої законом частини призначеного покарання в залежності від класифікації злочину за ступенем тяжкості, формою вини та об`єктом суспільно-небезпечного посягання, наявності попередніх судимостей.

Під сумлінною поведінкою засудженого слід розуміти зразкове дотримання вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечне виконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації установи виконання покарань, відсутність порушень дисципліни, товариське ставлення до інших засуджених, а під сумлінним ставленням до праці участь у суспільно корисній роботі, добросовісне виконання трудових обов`язків, використання форм і методів отримання доходів, які допустимі з точки зору не лише індивідуальних, а й суспільних інтересів (сплата податків, обов`язкових платежів тощо), підвищення кількісних і якісних показників у роботі, бережливе ставлення до обладнання та інструментів, додержання правил охорони праці та техніки безпеки.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 29.11.2019 року було відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засуджного ОСОБА_9 , оскільки з матеріалів провадження вбачається, що засуджений ОСОБА_9 на момент розгляду клопотання відбув більше двох третин строку покарання, призначеного йому за вироком Кодимського районного суду Одеської області від 23.10.2017 року, однак під час розгляду цього клопотання не було доведено, що ОСОБА_9 своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд вважає, що висновок суду першої існтанції про те, що засуджений ОСОБА_9 своєю поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення, оскільки характеризується посередньо, не працевлаштовався в установі та до праці залучався лише в порядку ст. 118 КВК.
При цьому, апеляційний суд бере до уваги дані щодо засудженого, який 8 разів був зжасуджеинй за вчинення злочинів проти власності, та двічі, 20.08.2003 року та 17.07.2008 року, звільнявся умовно-достроково від відбування покарання, однак продовжував вчиняти крминіальні правопорушення.
Зазначені в ухвалі підстави для відмови у задоволенні клопотання апеляційний суд вважає обґрунтованими, оскільки до клопотання про умовно-дострокове звільнення, а також до апеляційної скарги не надано відповідних документів на підтвердження доводів про те, що під час відбування покарання засуджений своєю поведінкою довів своє виправлення.
Наявність у засудженого ОСОБА_9 заохочень не свідчить про безумовне доведення засудженим своєю поведінко та ставленням до праці своє виправлення під час відбування покарання.
На підставі наведеного, апеляційний суд приходить до висновку про те, що доводи апеляційної скарги підтвердження не знайшли, висновки в ухвалі суду першої інстанції є обґрунтованим, відповідають вимогам законодавства та фактичним обставинам провадження, підстав для скасування судового рішення, передбачених ст. 409 КПК України, не вбачається.

Керуючись статтями 376, 404, 405, 407, 418, 419, 537, 539 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , в інтересах засудженого ОСОБА_9 , залишити без задоволення.

Ухвалу Малиновського районного м. Одеси від 29.11.2019 року, якою було відмовлено у задоволенні клопотання про застосування до засудженого ОСОБА_9 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, - залищити без змін.
Повний текст ухвали буде оголошено 11.02.2020 року, о 16 годині 00 хвилин, в залі судових засідань № 10 Одеського апеляційного суду.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду
Судове рішення набрало законної сили _______________

Суддя ______________________ ОСОБА_2

Помічник судді ______________Г. ОСОБА_10

Дата засвідчення ____________________