ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/360/20 Справа № 699/1114/19 Категорія: ч.1 ст. 125 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 квітня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого суддів за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
прокурораОСОБА_6 ,

в режимі відеоконференції з

Корсунь-Шевченківським

районним судом Черкаської області:

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси матеріали кримінального провадження № 0000383 за апеляційними скаргами прокурора Звенигородської місцевої прокуратури ОСОБА_9 та заступника прокурора Черкаської області ОСОБА_9 на вирок Городищенського районного суду Черкаської області від 24.01.2020, яким

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Набутів, Корсунь-Шевченківського району, Черкаської області, зареєстрований по АДРЕСА_1 , проживаючий по АДРЕСА_2 , громадянин України, українець, раніше судимий:

- 15.11.2019 Городищенським районним судом за ч.1 ст. 125 КК України до 100 годин громадських робіт,

засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, до покарання у вигляді 100 годин громадських робіт.

в с т а н о в и л а :

Вироком Городищенського районного суду Черкаської області від 24 січня 2020 року ОСОБА_7 визнано винуватим та засуджено за те, що він, 09.07.2019, близько 20.30 години, знаходячись біля будинку домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , на грутні раптово виниклих неприязних відносин до ОСОБА_8 , діючи умисно, з прямим умислом, спрямованим на нанесення тілесних ушкоджень, рукою схопив ОСОБА_8 за волосся та почав тягати, після чого, правою рукою, наніс один удар збоку ОСОБА_8 в ділянку лівого плечового суглобу, після чого, продовжуючи свій злочинний намір на спричинення тілесних ушкоджень, правою рукою наніс один удар збоку в ділянку лівого ока. Своїми умисними діями ОСОБА_10 спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді лінійного синця на лівому оці та двох синців на правому плечі, які, згідно висновку експерта № 05-11-01/137 від 22.07.2019 року, відносяться до легких тілесних ушкоджень, які не спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Не погоджуючись з вироком суду прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 та заступник прокурора області ОСОБА_11 подали аналогічні за змістом апеляційні скарги в яких, не заперечуючи доведеності вини та кваліфікації дій обвинуваченого, просили вирок суду скасувати через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості скоєного кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винуватим та засудити за ч.1 ст. 125 КК України. На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом повного складання призначених покарань за даним вироком та вироком Городищенського районного суду Черкаської області від 15.11.2019 визначити остаточне покарання у виді 200 годин громадських робіт. А заступник прокурора області ОСОБА_11 просив ще зарахувати термін відбутого покарання за вироком Городищенського районного суду від 15.11.2019.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що при призначенні покарання ОСОБА_7 не взято до уваги те, що вироком Городищенського районного суду від 15.11.2019 ОСОБА_7 засуджено за ч.1 ст. 125 КК України та на момент ухвалення оскаржуваного вироку засуджений не відбув покарання у виді громадських робіт, тобто судом при призначенні остаточного покарання обвинуваченому ОСОБА_7 не застосовано положення ч.4 ст. 70 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора ОСОБА_6 , яка підтримала апеляційні скарги прокурорів, просила їх задовольнити та ухвалити новий вирок щодо ОСОБА_7 , думку обвинуваченого ОСОБА_7 та потерпілої ОСОБА_8 , які у вирішенні апеляційних скарг поклалися на розсуд суду, перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги прокурора Звенигородської місцевої прокуратури ОСОБА_9 та заступника прокурора Черкаської області ОСОБА_9 не підлягають до задоволення з наступних підстав.

За змістом ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, ґрунтуватись на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин провадження в їх сукупності, з дотриманням вимог щодо кримінального та кримінального процесуального закону.

Так, висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину, за який він засуджений, відповідає фактичним обставинам провадження, ґрунтується на доказах, досліджених судом в порядку ч.3 ст. 349 КПК України, і учасниками судового провадження не оспорюється.

Кваліфікація дій ОСОБА_7 за ч.1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, є правильною.

Вид та розмір призначеного ОСОБА_7 судом першої інстанції покарання за санкцією ч.1 ст. 125 КК України прокурорами в апеляційних скаргах не оскаржується, тому в апеляційному порядку не переглядається.

Стосовно апеляційних вимог прокурорів щодо неправильного застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, а саме положень ст. ч.4 ст. 70 КК України при призначенні остаточного покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , то колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ч.4 ст. 70 КК України та п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» якщо після постановлення вироку, але до набрання ним законної сили, у справі було встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, остаточне покарання особі призначається за сукупністю злочинів. В строк покарання , остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 КК України.

Як зазначено у вступній частині вироку районного суду, ОСОБА_10 був засуджений вироком Городищенського районного суду Черкаської області від 15.11.2019 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, до 100 годин громадських робіт.

Хоча в матеріалах кримінальної справи даний вирок відсутній, як і дані про те коли він вступив в законну силу тобто на момент розгляду в суді першої інстанції вказаний вирок не досліджувався, оскільки не був наданий прокурором.

Крім того, зі звукозапису судового засідання вбачається, що прокурор ОСОБА_11 в судових дебатах просив призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді 100 годин громадських робіт та не зазначав про необхідність призначення ОСОБА_7 покарання на підставі ч.4 ст. 70 КК України, з врахуванням вироку Городищенського районного суду Черкаської області від 15.11.2019.

Судом апеляційної інстанції згідно наданих прокурором в судовому засіданні документів встановлено, що станом на 28 квітня 2020 року обвинувачений ОСОБА_10 відбув покарання, призначене вироком Городищенського районного суду Черкаської області від 15.11.2019, який набрав законної сили 16.12.2019, у виді 100 годин громадських робіт.

Відповідно до листа ст. інспектора сектору Корсунь-Шевченківського районного сектору філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області ОСОБА_12 від 28.04.2020 ОСОБА_7 було видано направлення від 08.01.2020 для відбування призначеного вироком суду покарання, яке останній виконував на території Набутівської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області з 09.01.2020 по 11.02.2020. 13.02.2020 ОСОБА_10 був знятий з обліку Корсунь-Шевченківського РС у зв`язку з відбуттям покарання у виді 100 годин громадських робіт, призначеним вироком Городищенського районного суду Черкаської області від 15.11.2019.

З врахуванням зазначеного колегія суддів вважає, що апеляційні скарги прокурорів не підлягають до задоволення, оскільки станом на день розгляду апеляційних скарг обвинувачений ОСОБА_10 вже відбув покарання, призначене за вироком Городищенського районного суду Черкаської області від 15.11.2019, а тому підстави для скасування вироку Городищенського районного суду Черкаської області від 24.01.2020 та ухвалення нового вироку, і призначення ОСОБА_7 остаточного покарання на підставі ч.4 ст. 70 КК України з урахування вироку Городищенського районного суду Черкаської області від 15.11.2019, як того просять прокурори в апеляційних скаргах, - відсутні.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Вирок Городищенського районного суду Черкаської області від 24 січня 2020 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційні скарги прокурора Звенигородської місцевої прокуратури ОСОБА_9 та заступника прокурора Черкаської області ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий :

Судді :