У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2020 року м. Слов`янськ

Слідчий суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 , ри секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого СВ Слов`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 за матеріалами досудового розслідування за № 0001079 від 28 травня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 203-2 КК України, про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

До Слов`янського міськрайонного суду звернувся слідчий СВ Слов?янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_5 з клопотанням, узгодженим з прокурором Слов`янської місцевої прокуратури, про арешт майна.

Згідно з клопотанням, досудовим розслідуванням встановлено, що 28.05.2020 р. до чергової частини Слов?янського ВП ГУНП в Донецькій області надійшло повідомлення від співробітників Слов`янського МВ 2 управління ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях про те, що за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 виявлено факти зайняття гральним бізнесом. Відомості за зазначеним фактом внесені до ЄРДР за №0001079 28.05.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.2032 КК України.

28.05.2020 у період часу з 16-25 год. до 18-08 год. слідчим було проведено огляд місця події з застосуванням відеофіксації в приміщенні кафе, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого було виявлено та вилучено ноутбук в корпусі чорного кольору, які поміщено до сейф пакету № INZ4013872; зошити в кількості 12 штук з рукописним текстом та цифрами, які поміщено до сейф пакету № INZ; 2 мобільних телефони та планшет в корпусі чорного кольору, які поміщено до сейф пакету № INZ7085817; 8 фрагментів паперу з рукописним текстом та цифрами, які поміщено до сейф пакету № EXP0101167; грошові кошти в розмірі 1108 грн., які поміщено до сейф пакету № INZ1018382.

Під час досудового розслідування були допитані свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які пояснили, що вони були понятими під час обшуку приміщення кафе, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . Свідок ОСОБА_8 пояснив, що він знаходився поруч з зазначеним кафе, з якого вийшли невідомі чоловіки, які скаржилися, що програли гроші в автомати, після чого зайшов в кафе, надав бармену 200 грн. та отримав планшет з паролем, ввівши який став грати в азартні ігри.

01.06.2020 р. ухвалою слідчого судді відмовлено у визнанні законним проникнення до нежитлового приміщення будівлі кафе, яке мало місце 28.05.2020 р. 02.06.2020 ухвалою слідчого судді клопотання слідчого про накладення арешту на вилучене майно було повернуто прокурору для усунення недоліків.

04.06.2020 р. слідчим проведено огляд речей та предметів, які виявлено за вищевказаною адресою, а саме ноутбук, зошити в кількості 12 штук з рукописним текстом та цифрами, 2 мобільних телефони та планшет, 8 фрагментів паперу з рукописним текстом та цифрами. Посилаючись на те, що зазначене майно було тимчасово вилучене під час огляду, зазначаючи, що під час проведення огляду місця події не було виявлено будь-яку документацію, що підтверджує право власності на майно, тому встановити власника майна об`єктивно неможливо, слідчий просить з метою збереження речових доказів накласти арешт на майно, що вилучене під час огляду 04.06.2020 р., а саме: ноутбук, зошити в кількості 12 штук з рукописним текстом та цифрами, 2 мобільних телефони та планшет, 8 фрагментів паперу з рукописним текстом та цифрами, грошові кошти в сумі 1108 грн.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в ньому.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_4 , який діє на підставі договору про правову допомогу від 28.05.2020 р., у судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання, зазначив, що обшук був проведений незаконно, тому підстави для задоволення клопотання слідчого відсутні.

Слідчий в судове засідання не з`явився попри належне повідомлення, на підставі положень ч.1 ст.172 КПК України його неприбуття у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Вислухавши пояснення учасників, дослідивши документи, що додані до клопотання, слідчий суддя вважає, що подане клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження (п.7 ч.2 ст.131 КПК України).

Приписами ст. 170 КПК України визначено, що: арештом є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження, користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчиненого злочину, доказом злочину. Метою арешту є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачуваний, засуджений, треті особи.

Органом досудового розслідування з 28.05.2020 р. здійснюється кримінальне провадження № 0001079 з попередньою правовою кваліфікацією ч.1 ст.203-2 КК України за повідомленням співробітників Слов`янського МВ 2 управління ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях про те, що за адресами: АДРЕСА_1 , та АДРЕСА_2 , виявлено факти заняття гральним бізнесом.

Під час досудового розслідування не встановлено кому саме належить виявлене та вилучене майно, слідчий у клопотанні посилається на те, що об`єктивно неможливо встановити власника майна, оскільки під час огляду не знайдено жодної документації, яка б підтверджувала право власності на майно. Однак зі змісту протоколу огляду місця події вбачається, що зазначена слідча дія була проведена за участю захисника ОСОБА_4 , який діяв в інтересах власника майна.

Слідчим в обґрунтування клопотання долучено та надано слідчому судді протокол огляду місця події від 28.05.2020 р., зі змісту якого вбачається, що у період часу з 16-25 год. до 18-08 год. слідчим за участю двох понятих з застосування відеофіксації проведено огляд приміщення кафе, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого виявлено та вилучено ноутбук в корпусі чорного кольору, які поміщено до сейф пакету № INZ4013872; зошити в кількості 12 штук з рукописним текстом та цифрами, які поміщено до сейф пакету № INZ; 2 мобільних телефони та планшет в корпусі чорного кольору, які поміщено до сейф пакету № INZ7085817; 8 фрагментів паперу з рукописним текстом та цифрами, які поміщено до сейф пакету № EXP0101167; грошові кошти в розмірі 1108 грн., які поміщено до сейф пакету № INZ1018382.

Під час досудового розслідування допитані свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які пояснили, що вони брали участь в якості понятих під час проведення обшуку приміщення кафе, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , який відбувся 28.05.2020. В ході проведення слідчої дії було виявлено та вилучено мобільні телефони, планшет, ноутбук, грошові кошти та зошити з записами. Допитаний свідок ОСОБА_8 пояснив, що 28.05.2020 близько 12-00 год. він знаходився поблизу приміщення кафе, розташованого за адресою: м.Слов`янськ, вул.Світлодарська, 6а, та побачив як з приміщення кафе вийшли невідомі йому чоловіки, які гучно лаялися, оскільки програли грошові кошти. Він зайшов в приміщення кафе, надав бармену 200 грн. та отримав планшетний комп`ютер з аркушем паперу, на якому був пароль, ввівши який він став грати в азартні ігри. Свідок ОСОБА_9 під час допиту пояснив, що він зайшов до кафе, розташованого по вул.Світлодарській, 6а, де знаходилася бармен - малознайома дівчина на ім`я ОСОБА_10 , окрім них в приміщенні більше нікого не було, будь-яких предметів та пристроїв з онлайн іграми він не бачив.Через деяких час до кафе зайшли співробітники СБУ, поліції та поняті. В приміщенні був проведений обшук, в ході якого було виявлено та вилучено два мобільні телефони, ноутбук, планшет, грошові кошти, аркуші паперу та зошити.

Постановою слідчого вилучені під час проведення огляду місця події предмети та відеозапис до протоколу проведеної слідчої дії визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

04.06.2020 слідчим за участю понятих в приміщенні службового кабінету проведено огляд предметів, вилучених під час огляду місця події 28.05.2020, а саме вміст сейф-пакетів, в яких знаходилися планшети в кількості 11 штук, мобільний телефон Nokia в корпусі чорного кольору з однією сім-картою Vodafone, журнал обліку продуктів та спиртного на 96 арк., заповнено 21 арк., ксерокопії документів на 60 арк. щодо діяльності лотерей, три фрагменти паперу з написами наборів цифр, ноутбук в корпусі чорного кольору, зошити в кількості 12 штук з рукописним текстом та цифрами, 2 мобільних телефони Blackview та uleFone без сім-карт і планшет в корпусі чорного кольору, 8 фрагментів паперу з рукописним текстом та цифрами, під час огляду зазначені предмети вилучені.

Так, згідно з ч.1 ст.237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей і документів. Відповідно до ч.5 цієї статті при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Усі вилучені речі і документи підлягають негайному огляду і опечатуванню із завіренням підписами осіб, які брали участь у проведенні огляду. У разі якщо огляд речей і документів здійснити неможливо або їх огляд пов`язаний з ускладненнями, вони тимчасово опечатуються і зберігаються у такому вигляді доти, доки не буде здійснено їх остаточні огляд і опечатування.

Таким чином, слідчим 04.06.2020 р. були повторно оглянуті предмети, які були вилучені під час огляду місця події 28.05.2020 р. та визнані речовими доказами у кримінальному провадженні. Слідчий суддя враховує, що ухвалою від 01.06.2020 р. клопотання слідчого про визнання законним проникнення до приміщення кафе було залишено без задоволення, оскільки слідчий суддя прийшов до переконання про відсутність невідкладного випадку, за якого дозволено проникнення до приміщення без ухвали слідчого судді. Положенням ч.3 ст.233 КПК України передбачено, що у разі відмови слідчого судді у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому ст.255 КПК України, якою передбачено заходи щодо захисту інформації, яка не використовується у кримінальному провадженні, отриманої під час НС(Р)Д.

Розмірковуючи над можливістю накладення арешту на майно, яке було вилучено під час огляду місця події 28.05.2020 р. (з урахуванням відмови слідчого судді у задоволенні клопотання про визнання законним проникнення до приміщення кафе) та згодом оглянуто слідчим 04.06.2020, слідчий суддя зважає також на положення ч.3 ст.170 КПК України, згідно якого з метою забезпечення збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Так, ст.98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню (ч.1 ст.84 КПК України). Положеннями ч.1 ст.86 та ч.1 ст.87 КПК України визначено, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом, недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. Положенням п.1 ч.2 ст.87 КПК України передбачено, що суд зобов`язаний визнати істотним порушенням прав людини і основоположних свобод, зокрема, здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов.

З урахуванням системного тлумачення вищенаведених правових норм, враховуючи, що слідчий просить накласти арешт на вилучене під час огляду місця події майно, яке визнане речовими доказами, з урахуванням відмови слідчого судді у визнанні проникнення до приміщення кафе законним, та проведеного повторного огляду цих речей 04.06.2020 р., приходить до висновку про недопустимість зазначених речових доказів у кримінальному провадженні. Слід зазначити, що положенням ст.94 КПК України надано право слідчому судді оцінювати докази з точки зору належності, достовірності та допустимості.

Згідно з ч.1 ст.173, ч.1 ст.170 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Таким чином слідчим за погодженням з прокурором порушується перед слідчим суддею питання про накладення арешту на речові докази, які були тимчасово вилучені в ході слідчої дії, яка не була санкціонована слідчим суддею у порядку ст.233, 234 КПК України, внаслідок чого зазначені речові докази є недопустимими доказами. Додатково слід зазначити, що грошові кошти в сумі 1108 грн., на які слідчий також просить накласти арешт, слідчим не оглядалися 04.06.2020 р.

Повторний огляд речових доказів слідчим 04.06.2020 не впливає на встановлену слідчим суддею недопустимість зазначених речових доказів, оскільки Європейський суд з прав людини застосовує у своїй практиці, зокрема у рішеннях в справах Балицький проти України, Тейксейра де Кастро проти Португалії, Шабельник проти України, різновид доктрини плодів отруєного дерева, яка полягає в тому, що коли визнаються недопустимими не лише докази, які безпосередньо отримані внаслідок порушення, а також і докази, які б не були отримані, якби не були отримані перші. Таким чином, допустимі самі по собі докази, отримані за допомогою відомостей, джерелом яких є недопустимі докази, стають недопустимими. Окрім того, отримана під час цієї слідчої дії інформація підлягає знищенню у порядку ст.255 КПК України. З урахуванням наведеного, слідчий суддя приходить до переконання про відсутність підстав для накладення арешту на недопустимі речові докази оскільки особа, яка його подала, не довела необхідність такого арешту.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.84-87, 98, 132, 170-172, 233, 255 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Слов`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 за матеріалами досудового розслідування за № 0001079 від 28 травня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 203-2 КК України, про арешт майна залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з моменту її постановлення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду.

Повний текст ухвали виготовлений 10.06.2020 року.

Слідчий суддя
Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1