Справа № 696/88/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2020 року м. Кам`янка

Слідчий суддя Кам`янського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника скаржника ОСОБА_4 , розглянувши скаргу представника ТОВ «Колос-08», ПП «ВАТ Компані» на постанову про закриття кримінального провадження,

ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді Кам`янського районного суду Черкаської області надійшла вказана скарга.

В своїй скарзі скаржник як представник юридичних осіб просив скасувати постанову від 16.01.2020 року про закриття кримінального провадження за № 0000181 за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст.190, ч.1 ст.358 КК України.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що з постановою незгідний і вважає її незаконною з підстав викладених у скарзі. Вказує, що на досудовому слідстві не виконанні вимоги ст. 9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, проведення необхідного комплексу слідчих та процесуальних дій.

В судовому засіданні представник скаржника підтримав доводи своєї скарги та просив її задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення скарги, та в її задоволенні просив відмовити, так як, на його думку, досудове розслідування по справі проведено повно, а винесена постанова є мотивованою і законною.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, слідчий суддя приходить до наступного.

Постановою заступника керівника Смілянської місцевої прокуратури в Черкаській області ОСОБА_5 від 16.01.2020 року прийнято рішення про закриття кримінального провадження за № 0000181 за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст.190, ч.1 ст.358 КК України.

Досудове розслідування в цьому провадженні здійснювалось по факту шахрайства та підроблення документів.

Оскаржувана постанова винесена з посиланням на положення ст.36 та пункту 2 частини 1 статті 284 КПК України через встановлення відсутності у діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення.

Відповідно до п.9 ч.2 ст.36 КПК України, прокурор здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений: приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження та продовження строків досудового розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні заявником, потерпілим, його представником чи законним представником можуть бути оскаржені рішення прокурора про закриття кримінального провадження.

Як вбачається з узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» (п. 3) під час розгляду аналізованого виду скарг слідчі судді враховують положення ч. 2 ст. 9 КПК, яка встановлює, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Враховуючи те що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчі судді при розгляді скарги на відповідні постанови з`ясовують питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Таким чином, правова природа аналізованого виду оскарження процесуального рішення слідчого та прокурора передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими особами органів досудового розслідування, а й підстав його закриття.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно положень ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання. При цьому кримінальним процесуальним законом передбачено, що доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

У відповідності до ст. 110 КПК України мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити у собі зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України. Цих вимог не додержано, так як у прийнятому рішенні в мотивувальній частині, відсутнє посилання слідчим на положення КПК України, відсутні відомості про повну кваліфікацію дій ОСОБА_6 ..

Тобто, постанова повинна ґрунтуватись тільки на законодавчо встановлених вимогах і не може містити вільні трактування не підтвердженні всесторонньо дослідженими обставинами.

Цих вимог при винесенні оскаржуваної постанови не дотримано.

Зокрема, всупереч вимог пункту 2 частини 5 статті 110 КПК України мотивувальна частина постанови взагалі не містить змісту усіх досліджених на слідстві обставин.Зокрема обмежена тільки показами допиту свідків та переліком повноважень ОСОБА_6 , наданих останньому на підставі довіреностей юридичних осіб з якими ОСОБА_6 перебував у трудових видносинах.

Також, дослідження матеріалів кримінального провадження показало, що прокурор порушив вимоги ст. 2 КПК України, так як виніс постанову про закриття провадження без вжиття повного обсягу слідчих дій, спрямованих на встановлення істини у справі призначення експертиз, встановлення та допиту свідків, тощо, по яких як вбачається з матеріалів справи в порядку ст.36 КПК України давав вказівки 06.05.2019 року начальник Кам`янського відділу Смілянської місцевої прокуратури ОСОБА_7 .

Таким чином на підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що вказане порушення може бути усунуто тільки після проведення ряду слідчих дій, спрямованих на повне з`ясування обставин події як за власної ініціативи органу досудового розслідування, так і шляхом вивчення цим органом клопотань учасників провадження про необхідність проведення певних слідчих дій.

У зв`язку з вказаним, постанова про закриття не може бути визнана судом законною та підлягає скасуванню, з урахування вищезазначеного, слідчий суддя вважає за необхідне скаргу задовольнити скасувати рішення про закриття кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 21, 28, 56, 220, 221, 303, 304 307, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:
Скаргу представника скаржника ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження задовольнити.

Постанову заступника керівника Смілянської місцевої прокуратури в Черкаській області ОСОБА_5 від 16.01.2020 року, якою прийнято рішення про закриття кримінального провадження за № 0000181 за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст.190, ч.1 ст.358 КК України скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя : ОСОБА_1