Справа № 761/340/20
Провадження № 1-кс/761/966/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2020 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000602 від 15.08.2019 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.14, п.1, 6, 11, 12 ч.2 ст.115 КК України,

В С Т А Н О В И В :

30 січня 2020 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000602 від 15.08.2019 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.14, п.1, 6, 11, 12 ч.2 ст.115 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03.09.2019 року в рамках вказаного кримінального провадження було накладено арешт на автомобіль Mercedes-Benz E250D, державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_5 .

В клопотанні представник вказує, що арешт накладено необґрунтовано та безпідставно, оскільки автомобіль не має відношення до кримінального провадження, і не може відповідати критеріям речових доказів, так як не містить відомостей, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час досудового розслідування, а також оскільки власник вказаного майна не є підозрюваним у вказаному кримінальному провадженні. Враховуючи викладене, просить скасувати арешт майна.

Представник власника майна - адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання з підстав наведених у ньому, просив задовольнити клопотання в повному обсязі.

Старший слідчий ГУ НП у Київській області ОСОБА_4 заперечував з приводу клопотання, вказав, що автомобіль визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки відповідає критеріям ст.98 КПК України, зокрема на ньому пересувався підозрюваний ОСОБА_6 . Крім того, останній під час допиту повідомляв, що він є власником вказаного автомобіля. Наразі досудове розслідування триває, проводиться слідчі-розшукові дії, а отже не відпала необхідність у арешті. Враховуючи наведене, просив відмовити в задоволенні клопотання.

Заслухавши думку сторін, вивчивши клопотання про скасування арешту майна та долучені до нього матеріали, додатково долучені в судовому засіданні документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

У відповідності до ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно з ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та /або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У судовому засіданні встановлено, що СУ ГУ НП В Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000602 від 15.08.2019 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.14, п.1, 6, 11, 12 ч.2 ст.115 КК України .

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03.09.2019 року в рамках вказаного кримінального провадження було накладено арешт на автомобіль Mercedes-Benz E250D, державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_5 .

Разом з тим, аналіз наявних в розпорядженні слідчого судді матеріалів, свідчить про відсутність підстав для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, а також недоведеність факту використання вказаного майна, як доказу у кримінальному провадженні, в межах якого подано клопотання, а так само, розумність і співрозмірність обмеження права власності з завданням кримінального провадження, та наслідки арешту майна для третіх осіб.

Так, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 жодного процесуального статусу у кримінальному провадженні №0000602, в межах якого накладено арешт на автомобіль, не має.

При цьому, адвокатом ОСОБА_3 надано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, згідно з яким власником автомобіля Mercedes-Benz E250D є ОСОБА_5 .

При цьому, слідчий суддя звертає увагу на те, що слідчий зобов`язаний довести необхідність та наявність підстав для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, наявність потреб досудового розслідування у такому арешті майна, оскільки саме він був ініціатором питання про накладення арешту на майно.

Разом з тим, слідчим не надано підтвердження наявності підстави продовження дії арешту майна, у зв`язку із чим слідчий суддя, виходячи з принципу змагальності сторін у кримінальному провадженні, приходить до висновку, що доводи, зазначені в клопотанні адвоката ОСОБА_3 є обґрунтованими.

Дослідивши надані матеріали, слідчий суддя не знайшов обґрунтованих та переконливих даних, які б давали підстави вважати, що автомобіль Mercedes-Benz E250D, що належить ОСОБА_5 , може бути використаний як доказ у кримінальному провадженні №0000602.

Разом з тим, слідчим суддя зауважує, що посилання слідчого на те, що автомобіль Mercedes-Benz E250D є речовим доказом є формальними, оскільки не зазначено слідчим за якими саме ознаками вказаний автомобіль відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК України. Отже, відсутні достатні підстави вважати, що автомобіль Mercedes-Benz E250D, є процесуальним джерелом фактичних даних (доказів), на підставі яких можуть бути встановлені факти та обставини, що мають значення для цього кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає доцільним скасувати арешт майна, не вбачаючи потреби для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження, а отже, клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000602 від 15.08.2019 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.14, п.1, 6, 11, 12 ч.2 ст.115 КК України, підлягає задоволенню.

Керуючись вимогами ст.ст.170-174 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 - задовольнити.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03.09.2019 року по справі 761/33744/19, провадження №1-кс/761/23256/2019 у кримінальному провадженні №0000602 від 15.08.2019 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.14, п.1, 6, 11, 12 ч.2 ст.115 КК України, а саме: автомобіля Mercedes-Benz E250D, державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_5 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя