Справа № 587/421/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2020 року Сумський районний суд Сумської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальне провадження за №0000375 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, маючого 2 дітей 2003 та 2009рокународження, непрацюючого, працездатного, невійськовозобов`язаного,ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , раніше судимого:
1)вироком Сумського районного суду Сумської області від 6 серпня 2009 року за ч. 1 ст. 122, 75 КК України до 1 року 6 місяців обмеження волі і звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;
2)вироком Сумського районного суду Сумської області від 10 грудня 2009 року за ч.1 ст. 309,71 КК України до 1 року 6 місяців обмеження волі;
3)вироком Сумського районного суду Сумської області від 17 березня 2010 року за ч. 3 ст. 186,71 КК України до 4 років 9 місяців позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі 28 грудня 2013 року умовно достроково на 9 місяців 9 днів;
(вироком Сумського районного суду Сумської області від14 квітня 2016 року засуджений за ч. 1 ст. 259,75 КК України до 2 років позбавлення волі і звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців, ухвалою Сумського районного суду Сумської області від 13 грудня 2017 року звільнений від відбування призначеного покарання по закінченню іспитового строку),

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 259 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 вчинив умисне кримінальне правопорушення за наступних обставин.

28 січня 2020 року у період часу з 14 год. 24 хв. до 14 год. 35 хв. ОСОБА_4 , знаходячись за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний протиправний характер своїх дій проти громадської безпеки у вигляді надання недостовірної інформації про загрозу від злочинних посягань, розуміючи неправдивість відомостей про замінування мостів по Харківській трасі, зокрема, моста по вул. Харківській с. Верхня Сироватка Сумського району, тричі зателефонував на спец-лінію «102» з власного мобільного телефону «Nomi», IMEI1: НОМЕР_2 ; IMEI2: НОМЕР_3 з сім-карткою ПрАТ «ВФ Україна» з абонентським номером НОМЕР_4 та тричі повідомив про підготовку вибуху моста по Харківській трасі, маючи на увазі міст по вул. Харківській с. Верхня Сироватка Сумського району, тим самим здійснив завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, який загрожує загибеллю людей чи іншими тяжкими наслідками.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав в повному обсязі і пояснив, що дійсно в січні 2020 року він, перебуваючи вдома в АДРЕСА_1 , маючи поганий настрій, після вживання спиртного, з власного телефону зателефонував на номер «102» і повідомив про начебто замінування мостів на Харківській трасі, зокрема, в с.Верхня Сироватка Сумського району та тричі повідомив про підготовку вибуху моста по Харківській трасі. Визнавши свою вину, після роз`яснення положень статті 349 КПК України обвинувачений вважав за недоцільне дослідження інших доказів по справі, погодився з кваліфікацією скоєного, розкаявся у вчиненому.

Таким чином, вина обвинуваченого в судовому засіданні встановлена в повному обсязі.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст. 259 КК України, оскільки він вчинив умисні дії, які виразилися в завідомо неправдивому повідомленні про підготовку вибуху, який загрожує загибеллю людей чи іншими тяжкими наслідками.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" № 7 від 24.10.2003 р. зі змінами від 06.11.2009 р. звернуто увагу судів на те, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного обвинуваченого, який визнається винним у вчиненні злочину, слід суворо додержуватися вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суд має дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. У п. 2 вказаної постанови зазначено, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом менш суворого покарання особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, особу обвинуваченого, який в цілому незадовільно характеризується (після звільнення з місць позбавлення волі на шлях виправлення не став, схильний до вчинення адміністративних та кримінальних злочинів, до вживання алкогольних напоїв,ар.с.59); пом`якшуючі відповідальність обставини свою вину визнав повністю і щиро розкаявся у скоєному, має2 неповнолітніх дітей, виявив бажання відшкодувати завдані збитки, своїми правдивими показаннями як в ході досудового слідства, так і в судовому засіданні сприяв розкриттю злочину і встановленню істини по справі, цивільні позови не заявлені, матеріальна шкода не завдана.

Як пом`якшуючу відповідальність обставину суд враховує те, що ОСОБА_4 в період з 1984 по 1986 рік приймав участь у бойових діях в Республіці Афганістан, має посвідчення учасника бойових дій, користується пільгами, встановленими законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій.

Як обтяжуючу відповідальність обставину суд враховує рецидив кримінальних правопорушень.

З врахуванням зазначених пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність обставин, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо лише в умовах його ізоляції від суспільства.

Крім того, суд вважає за необхідне застосувати спеціальну конфіскацію до належного обвинуваченому мобільного телефону.

У відповідності з ст. 961 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі.

Згідно із п.6 ч.9 ст. 100 КПК України, гроші, цінності та інше майно, що одержані фізичною або юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення та /або є доходами від нього, а також майно, на яке їх було повністю або часткове перетворено, конфіскуються.Відповідно до п.4 ч.1 ст.962КК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Оскільки ОСОБА_4 використав власний мобільний телефон «Nomi», IMEI1: НОМЕР_2 ; IMEI2: НОМЕР_3 , із сім-карткою ПрАТ «ВФ Україна» з абонентським номером НОМЕР_4 як знаряддя вчинення злочину для завідомо неправдивого повідомлення на лінію «102» про підготовку вибуху, то він підлягає спеціальній конфіскації.

Судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності з положеннями ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 374 КПК України, суд

П Р И Г О В О Р И В :
ОСОБА_4 визнати винним за ч. 1 ст.259 КК України і призначити йому покарання виді 2 років позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого до набрання вироком законної сили залишити -тримання під вартою, рахуючи строк відбування покарання з 30 січня 2020 року моменту фактичного затримання.

Стягнути з ОСОБА_4 3768 гривень 24 копійок витрат, пов`язаних з проведенням судової експертизивідео- та звукозапису ( Отримувач платежу: УК у Сумському районі/Сумський район Код отримувача: 37970621 Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) Код бюджетної класифікації: 24060300 Рахунок отримувача: UA5018355 Призначення платежу: Інші надходження (за проведення експертизи).

Речові докази : пакет № 3, в якому містяться книга «Чему на самомделеучитБиблия», з написом , ,, аркуш паперу з написом «Сергій », аркуш паперу з написом , 9 Г.Галя», частина паперу з написом « НОМЕР_5 ОСОБА_5 », частина паперу з написом « НОМЕР_6 ОСОБА_6 », Славик», Ярик» , картонна титулка з написом « НОМЕР_7 », - Таня; ; ДЕД , Вал ; НОМЕР_8 Таня»; пакет № 2, в якому міститься мобільний телефон «Samsung» GT E12004» imei: НОМЕР_9 , в якому міститься сім-картка мобільного оператора зв`язкуПрАТ «ВФ Україна» за номером НОМЕР_10 , повернути власнику - ОСОБА_4 .

Відповідно до ст. ст. 961, 962 КК України застосувати спеціальну конфіскацію, примусово безоплатно вилучивши у власність держави мобільний телефон «Nomi», IMEI1: НОМЕР_2 ; IMEI2: НОМЕР_3 , з встановленою сім-картою мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» з абонентським номером НОМЕР_4 .

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, що утримується під вартою в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Суддя ОСОБА_1