Єдиний унікальний номер №11-6205
Номер провадження №1-вп/243/2/2020
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2020 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

розглянувши заяву ОСОБА_4 , про відновлення втрачених матеріалів кримінального провадження,-

ВСТАНОВИВ:

22 серпня 2019 року до суду надійшла заява ОСОБА_4 , про відновлення втрачених матеріалів кримінального провадження. Свої вимоги заявниця мотивує тим, що 19 грудня 2001 року вироком Центрально-Міського районного суду міста Горлівки Донецької області у кримінальній справі №11-6205, її визнано винною у скоєнні злочину, відповідальність за який передбачена частиною 2 статті 84 Кримінального кодексу України, вона була засуджена та звільнена від відбування покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, з випробуванням на підставі статті 75 Кримінального кодексу України, а також звільнена від відбування призначеного покарання на підставі пункту «б» статті 1 Закону України «Про амністію». Вирок набув чинності 01 квітня 2002 року. Оригінал вироку у неї не зберігся, бо був втрачений під час переміщення її, у зв`язку з проведенням АТО, але вона має копію відповідного Вироку суду та у неї є деякі первинні матеріали кримінальної справи.

В судове засідання заявник не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви про відновлення втрачених матеріалів кримінального провадження.

Дослідивши надані до заяви докази, суд вважає, що втрачені матеріали кримінальної справи № 1-570/2001 за обвинуваченням ОСОБА_5 за ст. 84 ч.3 КК України підлягають частковому відновленню із застосуванням норм 524,525 КПК України в редакції КПК 2012 року незважаючи на те що кримінальна справа була розглянута за нормами КПК України 1961 року, тому що заявник звернувся із заявою про відновлення в 2019 році за правилами КПК 2012 року.

Враховуючи, що норми КПК 1961 року втратили чинність із набранням законної сили КПК 2012 року та Перехідні положення КПК 2012 року не містять порядку розгляду заяв про відновлення втрачених матеріалів, що витікають із матеріалів кримінальних справ, вироки за якими набрали законної сили за правилами КПК, що втратив чинність, суд вважає можливим до зазначених правовідносин застосувати норми частини шостої статті 9 КПК, згідно з якою у випадках, коли положення Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 КПК.

Відповідно до ст.2 КПК України в редакції 2012 року одним із завдань кримінального провадження є охорона прав, свобод та інтересів учасників кримінального провадження, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Однією із засад кримінального провадження визначена недоторканість права власності, яка передбачає обмеження права власності осіб лише в порядку передбаченому Законом.

Згідно ст. 526 КПК України , заява про відновлення втраченого провадження подається до суду, який ухвалив вирок.

Відповідно до Розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 № 2710/38-14 визначено територіальну підсудність кримінальних проваджень, підсудних місцевим (районним, міським, районним у містах, міськрайонним) судам, апеляційним судам, розташованим у районі проведення антитерористичної операції, для забезпечення розгляду такими місцевими загальними та апеляційними судами. Зокрема, для забезпечення розгляду судових справ, що згідно діючого законодавства підсудні Центрально-Міський районний суд міста Горлівки Донецької області вищевказаним розпорядженням визначено Слов`янський міськрайонний суд Донецької області.

Як було встановлено судом, кримінальне провадження у відношенні заявниці було розглянуте Центрально-Міським районний суд міста Горлівки Донецької області.

Відповідно до ст. 524 КПК України, відновленню підлягають втрачені матеріали в тому кримінальному провадженні, яке завершилось ухваленням вироку суду.

Під процедурою відновлення втраченого кримінального провадження слід розуміти відновлення певної сукупності документів, що відображають хід, зміст і результати розслідування конкретного кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.531 КПК України, на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення матеріалів втраченого кримінального провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити. У рішенні суду про відновлення матеріалів втраченого кримінального провадження зазначається, на підставі яких конкретно доказів, поданих суду і досліджених у судовому засіданні з участю всіх учасників судового провадження, суд вважає встановленим зміст відновленого судового рішення.

Судом встановлено на підставі копії довідки Центрально-міського районного суду м. Горлівки, виданої на тимчасово окупованій території України, в м. Горлівка Донецької області від 05.04.2019 року, що матеріали кримінальної справи №1-570/2001 знищенні у зв`язку із закінченням строків зберігання.

На підставі супровідного листа від 23.01.2020 року Центрально-міського районного суду м. Горлівки, виданого на тимчасово окупованій території України, на письмовий запит заявниці їй було надано копію вироку від 19.12.2001 року.

З копії вироку Центрально-міського районного суду м. Горлівки від 19.12.2001 року, оригінал якого зберігається в Центрально-міському районному суді м. Горлівки, встановлено, що ОСОБА_5 було визнано винною за ст. 84 ч.3 КК України та призначено їй покарання із застосуванням ст. 75 КК України строком на 2 роки. На підставі ст. 1 п «б» ЗУ «Про амністію» ОСОБА_5 було звільнено від відбування покарання. Вирок набув законної сили 02.08.2001 року.

Надаючи оцінку документам, виданим на непідконтрольній Україні території, суд виходить з такого.

Постановою ВРУ Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.

Відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затвердженого Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085-р, Горлівка є тимчасово окупованою територією, не підконтрольною українській владі.

Відповідно до ст. ст. 3 , 8 , 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані намібійські винятки: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів.

Європейський суд з прав людини послідовно розвиває цей принцип у своїй практиці. Так, якщо у справі Лоізіду проти Туреччини (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45) ЄСПЛ обмежився коротким посиланням на відповідний пункт названого висновку Міжнародного суду, то у справах Кіпр проти Туреччини (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та Мозер проти Республіки Молдови та Росії (Mozer v. theRepublicofMoldovaandRussia, 23.02.2016) він приділив значну увагу аналізу цього висновку та подальшої міжнародної практики. При цьому ЄСПЛ констатував, що Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих defacto органів та інститутів (окупаційної влади) далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, §96). Спираючись на сформульований у цій справі підхід, ЄСПЛ у справі Мозер проти Республіки Молдови та Росії наголосив, що першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони (тобто є окупованою) (Mozer v. theRepublicofMoldovaandRussia, 23.02.2016, §142). При цьому, за логікою Міжнародного суду ООН і ЄСПЛ, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.

Оцінюючи вказані докази, суд вважає їх достатніми для встановлення обставин, що мають значення для справи, а саме для встановлення факту знищення матеріалів кримінального провадження №1-570/2001 року відносно ОСОБА_5 за ст. 84 ч.3 КК України та факту засудження ОСОБА_5 за ст. 84 ч.3 КК України, що підтверджено копією вироку.

Крім того у судовому засіданні були досліджені копії постанови про притягнення ОСОБА_5 у якості обвинуваченої від 07 травня 2001 року та протоколу обшуку від 14 травня 2001 року.

Таким чином, враховуючи, що матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_5 втрачено, а відновлення таких необхідне для захисту її інтересів, іншого шляху, крім як відновлювати матеріали кримінального провадження у заявника не має, суд приходить до переконання, що заява в частині відновлення втрачених матеріалів кримінального провадження, а саме: постанови про притягнення ОСОБА_5 у якості обвинуваченої від 07 травня 2001 року, протоколу обшуку від 14 травня 2001 року та вироку від 19 грудня 2001 року відносно ОСОБА_5 за ст. 84 ч.3 КК України підлягає задоволенню, а матеріали кримінального провадження підлягають відновленню в частині цих документів.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 524-531 КПК України , суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_4 , про відновлення втрачених матеріалів кримінального провадження задовольнити.

Відновити матеріали кримінальної справи Центрально-Міського районного суду міста Горлівки Донецької області № 1-570/2001 відносно ОСОБА_5 за ст. 84 ч.3 КК України: постанову про притягнення ОСОБА_5 у якості обвинуваченої від 07 травня 2001 року, протокол обшуку від 14 травня 2001 року та вирок Центрально-міського районного суду м. Горлівки від 19 грудня 2001 року відносно ОСОБА_5 .

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області, протягом семи днів з моменту її проголошення.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області ОСОБА_1