КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 02 липня 2020 року апеляційну скаргу з доповненням прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Київської області ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05 травня 2020 року,

за участі: прокурора представника підозрюваного ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8 ,
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою частково задоволено клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Київської області ОСОБА_5 , накладено арешт на мобільний телефон марки «Nокіа» чорного кольору ІМЕІ НОМЕР_1 з номером телефоном НОМЕР_2 , вилучений відповідно до протоколу огляду місця події від 24 квітня 2020 року.
В задоволенні іншої частини клопотання - відмовлено.
Не погоджуючись з таким рішенням, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання про накладення арешту на вилучене майно.
Вважає оскаржувану ухвалу незаконною, необґрунтованою, невмотивованою, через невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального Закону.
Зазначає, що згідно протоколу огляду та вручення заздалегідь ідентифікованих грошових коштів від 24 квітня 2020 року ідентифіковані грошові кошти в сумі 2 000 (дві) тисячі гривень номінальною вартістю 500 (п`ятсот) гривень в кількості 4 (чотирьох) штук, серійні номери: СД9422424, БН7539631, СГ9530017, ЛА7355947 надані та належать ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а ідентифіковані імітаційні (несправжні) грошові кошти в розмірі 36000 гривень номіналом по 500 гривень 72 шт. серійного номеру ГК7784501 належать - ДСР НП України.
Як стверджує апелянт, слідчим суддею не враховано всі вимоги ст. 173 КПК України, щодо необхідності запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вилученого майна, підстав арешту, можливості використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та при вирішенні питання про накладення арешту на майно, не надав належну оцінку всім доводам клопотання.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, пояснення представника підозрюваного ОСОБА_6 ОСОБА_8 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, Головним управлінням Національної поліції Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 17 квітня 2020 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, під № 000070, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368-3КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_10 відповідно до наказу № 632-к від 11 травня 2016 року, будучи переведеним на посаду керівника ВТГ Вишгородського районного підрозділу ПрАТ «Київобленерго», будучи службовою особою приватного права, діючи умисно, з корисливих мотивів за попередньою змовою зі службовими особами Вишгородського РП ПрАТ «Київобленерго», вимагав неправомірну вигоду у ОСОБА_9 в сумі 50000 гривень за не притягнення до відповідальності щодо самовільного приєднання електроустановок струмоприймачів або електропроводки до мережі електропостачання шляхом врізки у врізний провід, адміністративно-господарська санкція за вказане правопорушення передбачала штраф у розмірі 80 000 гривень, та подальше закриття матеріалів перевірки.
24 квітня 2020 року близько 13 години 00 хвилин, поблизу Вишгородської РП ПрАТ «Київобленерго» за адресою: місто Вишгород, вулиця Кургузова, 12, після отримання неправомірної вигоди ОСОБА_10 від ОСОБА_9 в розмірі 38 000 гривень, незаконні дії ОСОБА_10 припинено працівниками поліції та вилучено в нього неправомірну вигоду в сумі 38000 гривень.

Під час огляду місця події, а саме асфальтованої ділянки проїжджої частини поблизу Вишгородського РП ПрАТ «Київобленерго» за вказаною адресою виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Nokia» чорного кольору ІМЕІ НОМЕР_1 з номером телефоном НОМЕР_2 та грошові кошти в розмірі 38 000 гривен, з яких 36 000 гривень ідентифіковані імітаційні (несправжні) грошові кошти номіналом по 500 гривень 72 штуки серійного номеру ГК 7784501 та грошові кошти у сумі 2 000 гривень номінальною вартістю 500 гривень в кількості 4 штук, серійні номери: СД9422424, БН7539631, СГ9530017, ЛA7355947, що добровільно видав працівникам поліції ОСОБА_11 , які в подальшому визнано речовими доказами в даному кримінальному провадженні, у зв`язку з чим, з метою їх збереження прокурор просить накласти на них арешт.
29 квітня 2020 року прокурор першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Київської області ОСОБА_5 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, яке виявлено та вилучено АДРЕСА_1 .

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05 травня 2020 року вказане клопотання задоволено частково та накладено арешт на мобільний телефон марки «Nокіа» чорного кольору ІМЕІ НОМЕР_1 з номером телефоном НОМЕР_2 .
Щодо грошових коштів, в тому числі і імітаційних (несправжніх), то слідчий суддя зазначив, що необхідність в їх арешті прокурором не доведено, враховуючи, що на час розгляду клопотання не надано документів щодо їх походження та належності, а також зважаючи на те, що вони вилучені і находяться в слідства і ризику їх знищення або спотворення не наведено.
Однак, колегія суддів не погоджується з висновком слідчого судді щодо відмови в задоволені клопотання прокурора в частині накладення арешту на грошові кошти, виходячи з наступного.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як свідчать матеріали даного провадження, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

За таких обставин колегія суддів приходить до переконання, що матеріали судового провадження переконливо свідчать про те, що вказані грошові кошти відповідають критеріям ч. 1 ст. 170 КПК України, оскільки є предметом кримінально протиправних дій, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та обґрунтовано визнані речовими доказами, що в своїй сукупності слугує підставами для застосування обмежувальних заходів в даному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, посилання слідчого судді на те, що прокурором не доведенонеобхідність накладення арешту на зазначені грошові кошти, є безпідставним, оскільки прокурором надано достатні докази на даній стадії кримінального провадження, що майно відповідає критеріям, зазначеним в ч. 3 ст. 170 КПК України.

Крім цього, колегія суддів при вирішенні питання про накладення арешту на майно, також враховує той факт, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним із завданням кримінального провадження, а тому з метою збереження доказів у даному кримінальному провадженні, вважає за необхідне накласти арешт на вказане у клопотанні слідчого майно.

Таким чином, доводи прокурора є слушними щодо того, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою та такою, яка підлягає скасуванню, а тому висновки слідчого судді щодо відсутності наявності достатніх правових підстав для арешту майна на вказані грошові кошти не відповідають як матеріалам судового провадження так і вимогам КПК України.

Будь-яких суттєвих негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження колегією суддів не встановлено.

З урахуванням вказаних обставин та з метою уникнення негативних наслідків, які можуть перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування, з метою запобігання можливості приховування, знищення майна в даному кримінальному провадженні, колегія суддів вважає, що у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170-173 КПК України, необхідно накласти арешт на майно, а апеляційну скаргу задовольнити.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргупрокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Київської області ОСОБА_5 , - задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05 травня 2020 року, якою частково задоволено клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Київської області ОСОБА_5 , накладено арешт на мобільний телефон марки «Nокіа» чорного кольору ІМЕІ НОМЕР_1 з номером телефоном НОМЕР_2 , вилучений відповідно до протоколу огляду місця події від 24 квітня 2020 року, - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотанняпрокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Київської області ОСОБА_5 , - задовольнити.
Накласти арешт на майно, вилучене відповідно до протоколу огляду місця події від 24 квітня 2020 року, а саме: мобільний телефон марки «Nokia» чорного кольору ІМЕІ НОМЕР_1 з номером телефоном НОМЕР_2 , грошові кошти в розмірі 38 000 гривен, з яких 36 000 гривень ідентифіковані імітаційні (несправжні) грошові кошти номіналом по 500 гривень 72 штуки серійного номеру ГК 7784501 та грошові кошти у сумі 2 000 гривень номінальною вартістю 500 гривень в кількості 4 штук, серійні номери: СД9422424, БН7539631, СГ9530017, ЛA7355947.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11сс/824/2691/2020 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_12
Категорія ст.181 КПК Доповідач ОСОБА_1