СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/2012/20
ун. № 759/6083/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 квітня 2020 року Слідчий суддя Святошинського районного суду м.Києва ОСОБА_1 ,
при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,
за участі прокурора ОСОБА_3
підозрюваного ОСОБА_4
захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_5
розглянувши клопотання слідчого СВ Святошинського управління поліції ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_7 в кримінальному провадженні № 0001825 від 09.04.2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, українця, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
11.04.2020р. до суду надійшло клопотання слідчого СВ Cвятошинського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування свого клопотання посилався на те, що 09.04.2020, в період часу з 19 годині 44 хвилин по 20 годину 01 хвилин, в ході санкціонованого обшуку за адресою проживання ОСОБА_4 , а саме: АДРЕСА_1 , працівники поліції, виявили та в подальшому вилучили поліетиленовий пакет в середині якого знаходилось 40 згортків ізоленти в середині якої поліетиленові пакети та 50 поліетиленових пакетів з особливо небезпечною психотропною речовиною - PVP.

Так у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці за невстановлених досудовим розслідуванням обставини вирішив спільно з ОСОБА_8 , незаконно збувати особливо небезпечну психотропну речовину PVP. Реалізуючи свій злочинний намір направлений на незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини PVP, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці за невстановленими обставинами вступив у попередню змову з ОСОБА_8 , та невстановленою досудовим розслідуванням особою, при цьому розподіливши між собою ролі. ОСОБА_4 , спільно з ОСОБА_8 , згідно відведеної йому ролі отримував у визначених невстановленою досудовим розслідуванням особою місцях пакунок з особливо небезпечною психотропною речовиною - PVP, яку в подальшому розфасовуючи по поліетиленових пакетах, збував шляхом закладок на території Святошинського району міста Києва, за що отримував грошову винагороду.

Так ОСОБА_4 , 09.04.2020, приблизно о 19 годині 00 хвилин, був викритий працівниками поліції, яким під час санкціонованого обшуку добровільно видав з балкону 40 згортків ізоленти в середині якої поліетиленові пакети та 50 поліетиленових з кристалоподібною речовиною в середині.

Відповідно до постанови пленуму Верховного суду України №4 від 26.04.2002 «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів» встановлено, що про умисел на збут наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів може свідчити як відповідна домовленість з особою, яка придбала ці засоби чи речовини, так й інші обставини, зокрема: великий або особливо великий їх розмір; спосіб упакування та розфасування; поведінка суб`єкта злочину; те, що особа сама наркотичні засоби або психотропні речовини не вживає, але виготовляє та зберігає їх, тощо. При цьому слід мати на увазі, що відповідальність за збут таких засобів і речовин настає незалежно від їх розміру.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» Список №2 Особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено в Таблиці І, є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено.

Таким чином, ОСОБА_4 , своїми умисними діями, які виразились у незаконному придбані, зберіганні з метою збуту наркотичного засобу у великих розмірах, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України.

У зв`язку з вищевикладеним слідчий просить клопотання задовольнити.
Прокурор Київської місцевої прокуратури № 8 клопотання підтримав та просив задовольнити його, посилаючись на обставини, викладені в клопотанні слідчого.
Підозрюваний в судовому засіданні вину у вчиненні інкрімінованого йому злочину не визнав, зазначив, що його знайома ОСОБА_9 попросила потримати в себе пакет деякий час, про те, що в ньому знаходиться він дізнався коли прийшла поліція.
Захисник підозрюваного заперечував проти задоволення клопотання та просив обрати міру запобіжного заходу не пов`язану з триманням під вартою, оскільки підозрюваний раніше не судимий, має постійне місце проживання в м. Києві та має міцні соціальні зв`язки.
Заслухавши пояснення прокурора, підозрюваного, захисника підозрюваного, вивчивши зміст та мотиви клопотання і надані суду письмові докази, слідчий суддя приходить до наступного.
09.04.2020року о 22 годин 13 хвилин ОСОБА_10 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України (фактичний час затримання згідно рапорту працівника поліції 19.00 год 09.04.2020).

10.04.2020р. о 16 год 50 хв. ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України

Згідно частини 4 ст.176 КПК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор не доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Разом з тим, тримання під вартою може бути виправдане тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості переважує принцип поваги до свободи особистості.
Відповідно до ст. 178 КПК України, при обранні запобіжного заходу повинні враховуватись:
1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення;
2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;
3) вік та стан здоров`я підозрюваного;
4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;
5) наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання;
6) репутація підозрюваного;
7) майновий стан підозрюваного;
8) наявність судимостей у підозрюваного;
9) дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше.
Суд приймає до уваги та враховує те, що підозрюваний раніше не судимий, має постійне місце проживання в м. Києві та родину.
За таких обставин, необхідності обмеження права особи на свободу, передбаченого кримінальним процесуальним кодексом України, ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини в контексті зазначеного кримінального провадження, немає.
Враховуючи мотиви клопотання та обґрунтування його слідчим, оцінивши потреби досудового розслідування, слідчий суддя вважає необхідним відмовити в задоволенні клопотання щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у відповідності до ст. 181 КПК України.
Згідно ч.ч. 2,6 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.
Згідно ч. 5 ст. 194 КПК України якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не повязаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого, прибувати за кожною вимогою до суду або іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обовязків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме:
1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати до підозрюваного цілодобовий домашній арешт.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 176,177, 178, 181, 194, 309, 395 КПК України, слідчий суддя-
УХВАЛИВ:
Відмовити в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки:
- прибувати до слідчого відділу Святошинського УП ГУ НП у м. Києві, прокурора та суду за першою вимогою;

- заборонити підозрюваному ОСОБА_4 залишати місце свого проживання та реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово.

- не відлучатися з міста Києва без дозволу слідчого, прокурора чи суду.

Контроль за виконанням даного запобіжного заходу покласти на Святошинське управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_4 .

Ухвала слідчого судді діє 60 днів до 07 червня 2020 року включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Cлідчий суддя: ОСОБА_1