Справа № 159/108/20
Провадження № 1-кп/159/147/20
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 лютого 2020 року м. Ковель

Ковельський міськрайсуд Волинської обл. в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю: прокурора ОСОБА_2 ,
представника потерпілого - юридичної особи - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
при секретарі судових засідань ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Ковелі Волинської обл. кримінальне провадження № 120 190 301 100 023 00 за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , одруженого, громадянина України, пенсіонера, відповідно до ст. 89 КК України - не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 о 23 год. 14.12.19 р., перебуваючи поблизу непрацюючого відгодівельного комплексу по свинях, що в АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу таємно викрав 6 секцій металевої огорожі та два стовпці, загальною вагою 430 кг, виготовлених з чорного металу, чим завдав потерпілому юридичній особі ТзОВ «Турія» в особі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матеріальної шкоди на загальну суму 1 376 грн.

Вказане вище обвинувачення пред`явлено обвинуваченому ОСОБА_4 згідно з обвинувальним актом, складеним 27.12.19 р. слідчим Ковельського ВП ГУ НП у Волинській області, що затверджений тоді ж прокурором Ковельської місцевої прокуратури Волинської області. Обвинувальний акт надійшов до суду 13.01.20 р..
Своїми умисними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 1 ст. 185 КК України.
Під час досудового розслідування між обвинуваченим та представником потерпілого - юридичної особи - ТзОВ «Турія» в особі ОСОБА_3 27.12.19 р. укладена угода про примирення, що надійшла до суду разом з обвинувальним актом.
За умовами угоди про примирення обвинувачений беззастережно та у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України у обсязі пред`явленого йому обвинувачення; щиро розкаюється. Потерпілому - юридичній особі - повністю відшкодовано завдані збитки. Сторонами узгоджено міру покарання для обвинуваченого в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.
Представником потерпілого - юридичної особи підтверджено у суді повне відшкодування заподіяних злочином збитків.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 468, ч. 3 ст. 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо злочинів середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена угода про примирення.
Судом встановлено, що наявні підстави для твердження про винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, який згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.
Покарання, узгоджене сторонами угоди для обвинуваченого, відповідає положенням загальних правил призначення покарання, передбачених КК України, зокрема, п. п. 1 - 2 ч. 1 ст. 65 КК України та положенням Загальної частини КК України.
Суд прийшов до переконання, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь - яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді; обвинувачений цілком усвідомлює свої права, розуміє положення ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України; характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, що будуть застосовані в разі затвердження угоди судом, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про примирення відповідно до ст. 476 КПК України.
Представник потерпілого юридичної особи - також розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.
На переконання суду, умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам сторін та суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для затвердження такої. Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені доказами, оцінені судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд приходить до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується обвинувачений.
Виходячи з викладеного, угода про примирення підлягає затвердженню як така, що відповідає вимогам закону.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України, із зняттям арешту, накладеного на майно - згідно з ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайсуду Волинської області.
Процесуальних витрат у справі немає.
Цивільний позов у справі не заявлено.
Керуючись ст. ст. 468, 469, 475 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Угоду про примирення від 27 грудня 2019 року у кримінальному провадженні № 120 190 301 100 023 00 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 185 КК України, укладену між представником потерпілого юридичної особи - ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , - затвердити.
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, призначивши покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Речові докази у справі:
- автомобіль марки марки «АЗЛК», модель -2 140, 1979 року випуску, д. н. з. НОМЕР_1 , номер шасі рами НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_6 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_6 , що передані на зберігання Ковельському ВП ГУ НП у Волинській області, - повернути ОСОБА_6 , знявши з цього майна та документа арешт, що накладений за ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайсуду Волинської області від 17.12.19 р.;

- бортовий причіп марки «ПГМФ» модель 8 302, д. н. з. НОМЕР_4 , номер шасі рами НОМЕР_5 , що належний ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 на ім`я ОСОБА_7 , що передані на зберігання Ковельському ВП ГУ НП у Волинській області, повернути обвинуваченому ОСОБА_4 , знявши з цього майна та документа арешт, що накладений за ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайсуду Волинської області від 17.12.19 р.;

-штикову лопату з дерев 'яною ручкою, металеву фомку, металеву кувалду з дерев 'яною ручкою, металевий лом, що передані на зберігання Ковельському ВП ГУ НП у Волинській області, повернути обвинуваченому ОСОБА_4 ;

- 6 (шість) металевих секцій огорожі, два стовпці (металобрухт), загальною вагою 430 (чотириста тридцять) кг, виготовлених з чорного металу, що передані на зберігання Ковельському ВП ГУ НП у Волинській області, повернути потерпілому юридичній особі - ТзОВ «Турія» в особі ОСОБА_3 ..
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Головуючий:ОСОБА_1