Справа № 748/34/20 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/456/20
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2020 року Чернігівський апеляційний суд у складі:

Головуючого суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали кримінального провадження, зареєстровані в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №12.019.270.270.000.911, за апеляційною скаргою прокурора на вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 17 березня 2020 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ловинь Ріпкинського району Чернігівської області, проживаючого по АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Чернігова, проживаючого по АДРЕСА_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и в:

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, і призначено покарання у виді штрафу розміром 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1700 грн.

Цим же вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, і призначено покарання у виді штрафу розміром 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1700 грн.

Конфісковано у власність держави речові докази: п`ять риболовних сіток (порожева сітка (1 довж. 21 м, вис. 0,7 м, віч. 50 мм), зяберні сітки в кількості 4 шт. (1 довж. 60 м, вис. 2,7 м, віч. 35 мм, 2 довж. 60 м, вис. 2,7 м, віч. 55 мм, 3 довж. 73 м, вис. 1,5 м, віч. 45 мм, 4 довж. 42 м, вис. 2 м, віч. 60 мм)), які знаходяться в камері зберігання речових доказів ЧРВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області, а також виловлену рибу, яка знаходиться на зберіганні на складі Чернігівського рибоохоронного патруля.

Речові докази, а саме: автомобіль марки «ВАЗ», моделі «21065», д.н.з. НОМЕР_1 , ухвалено повернути власнику ОСОБА_6 ; мотодвигун марки «Меркурій 3,5», з маркувальними позначеннями « НОМЕР_2 », гумовий моточовен зеленого кольору марки «Едванче», довжиною 2,9 м, два весла, дві дошки - повернути власнику ОСОБА_7 .

Арешт, накладений на ці речові докази ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 25 жовтня 2019 року, ухвалено скасувати після набрання вироком законної сили.

Цивільний позов прокурора в інтересах Слабинської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області задоволено в повному обсязі.

Стягнуто з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 солідарно завдану шкоду в розмірі 4029 грн до бюджету Слабинської сільської ради.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок місцевого суду скасувати в частині вирішення питання про долю речових доказів та ухвалити новий вирок, яким речові докази мотодвигун марки «Меркурій 3,5» з маркувальними позначеннями « НОМЕР_2 », гумовий моточовен зеленого кольору марки «Едванче», довжиною 2,9 м, два весла, дві дошки, що належать ОСОБА_7 , та автомобіль марки «ВАЗ», моделі «21065», д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 , конфіскувати. Зазначає, що, відповідно до п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України, питання про долю речових доказів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. При цьому, гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У такому разі зазначені гроші, цінності та інше майно повертаються власнику (законному володільцю). Постановою слідчого від 15 жовтня 2019 року мотодвигун марки «Меркурій 3,5» з маркувальними позначеннями « НОМЕР_2 », гумовий моточовен зеленого кольору марки «Едванче», довжиною 2,9 м, два весла, дві дошки, що належать ОСОБА_7 , та автомобіль марки «ВАЗ», моделі «21065», д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 , було визнано речовими доказами в кримінальному провадженні. Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 25 жовтня 2019 року на вказані речові докази накладено арешт, адже вони використовувалися як знаряддя вчинення злочину. Проте суд першої інстанції, всупереч вимогам п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК, ухвалив арешт, накладений на речові докази, скасувати та повернути їх власникам.

Як визнав доведеним суд першої інстанції, 15 жовтня 2019 року, близько 06 год. 00 хв., ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_6 , перебуваючи на березі озера Дайнече, яке знаходиться на території Слабинської сільської ради на відстані 6 км від с. Слабин Чернігівського району Чернігівської області, за допомогою сіток «поріжна» та «зяберна», які, відповідно до пункту 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України від 15 лютого 1999 року № 19, належать до заборонених знарядь лову, виготовлених зі сіткоснастевих матеріалів, без належних документів та дозволу на вилов, діючи умисно, здійснили незаконний вилов риби для особистих потреб загальною кількістю 26 штук, а саме: плітка - 3 шт., вартістю 85,00 грн за одиницю, на загальну суму 255,00 грн, товстолоб - 5 шт., вартістю 255,00 грн за одиницю, на загальну суму 1275,00 грн, карась сріблястий - 10 шт., вартістю 17,00 грн за одиницю, на загальну суму 170,00 грн, лин - 1 шт., вартістю 119,00 грн, щука - 5 шт., вартістю 340,00 грн за одиницю, на загальну суму 1700,00 грн, білизна - 2 шт., вартістю 255,00 грн за одиницю, на загальну суму 510,00 грн, а всього незаконно виловили риби на загальну суму 4029,00 грн, чим завдали істотної шкоди державним інтересам.

У судовому засіданні обвинувачені свою вину в інкримінованому злочині визнали повністю.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін захисту і обвинувачення, дослідивши матеріали кримінального провадження і перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає її необґрунтованою.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України, питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Водночас, згідно зі ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції з прав людини і основоположних свобод, кожна фізична чи юридична особа має право на повагу до своєї власності. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, при застосуванні конфіскації майна в кожному конкретному випадку суд має не тільки послатися на наявність для цього формальних підстав, але й переконатися, що таке застосування не порушуватиме «справедливу рівновагу між вимогами загального інтересу і захисту фундаментальних прав осіб», покладаючи на особу «надмірний індивідуальний тягар».

Вирішуючи долю зазначених речових доказів у кримінальному провадженні, місцевий суд у повній мірі врахував вищевикладені положення національного права та практику тлумачення й застосування положень міжнародного законодавства, а також вартість речових доказів, яка значно перевищує розмір завданих матеріальних збитків, тобто є не співрозмірною.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції про скасування арешту майна та повернення речових доказів власникам ОСОБА_6 і ОСОБА_7 є правильним, оскільки застосування конфіскації в цьому конкретному випадку становитиме непропорційне втручання в право обвинувачених на мирне володіння майном.

Керуючись ст. 376, 405, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 17 березня 2020 року щодо ОСОБА_6 і ОСОБА_7 без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, а касаційна скарга може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4