ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 619/4593/19 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/3592/19 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Інші справи та матеріали
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

Головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

засудженого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в режимі відео конференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 04 грудня 2019 року у відношенні ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено подання начальника Державної установи «Дергачівська виправна колонії №109» про умовно дострокове звільнення від подальшого відбування покарання ОСОБА_8 .

Засудженого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнено від відбування покарання, призначеного вироком призначеного вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 29 квітня 2015 року, умовно-достроково на невідбутий строк 05 місяців 10 днів.

В обґрунтування прийнятого рішення судом зазначено, що ОСОБА_8 за час відбування покарання позитивно характеризується, відбув більше, ніж 3/4 призначеного строку покарання, заохочувався адміністрацією установи, мав одне стягнення, яке погашене, сумлінною поведінкою довів своє виправлення, крім того ним частково відшкодовано матеріальні збитки, завдані злочином. Таким чином застосування до нього положень ст. 81 КК України у вигляді умовно-дострокового звільнення від відбування покарання визнано судом доцільним.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволення подання адміністрації ДУ «Дергачівська виправна колонія (№109)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_8 .

В обґрунтування своєї вимоги зазначає, що засуджений не довів свого виправлення, не сплатив цивільний позов на загальну суму 507 223 грн., не приймає участі в програмах з ресоціалізації, за 7 років відбування покарання має лише 6 заохочень та 1 стягнення, при цьому перші 4 роки відбування покарання не заохочувався та не працював. Крім того, вказує на відсутність даних щодо перевиконання засудженим норм виробітку або зразкового виконання ним робіт. А також зазначає, що до теперішнього часу були відсутні дані щодо сумлінної поведінки засудженого та належного ставлення до праці.
Звертає увагу, що засуджений відбуває покарання за вчинення особливо тяжкого злочину умисне вбивство, вчинене за попередньою змовою групою осіб, а також вказує на відсутність доказів щодо щирого каяття та визнання вини засудженим, вчинення заходів для відшкодування збитків потерпілій стороні.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, засудженого та захисника, які заперечували проти її задоволення, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За змістом ч.2, п. 2 ч. 3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.

В пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року зазначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Матеріали про умовно-дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної комісії (п.13 постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 року).

При цьому, згідно роз`яснень, які містить п.17 вказаної постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 року, відповідні висновки можуть бути зроблені після ретельного з`ясовування ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його намірів щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Судовим розглядом в суді першої інстанції встановлено, що ОСОБА_8 засуджений вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 29 квітня 2015 року за п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України до 12 років позбавлення волі.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 08.04.2016 року зараховано строк попереднього ув`язнення до строку відбування покарання відповідно до вимог ч.5 ст. 72 КК України з 30.03.2012 року по 15.02.2016 року включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання рахується з 30.03.2012 року, кінець строку відбування покарання 14.05.2020 року.

Тобто, на момент розгляду подання 04.12.2019 року, засуджений відбув більше, ніж 3/4 строку покарання, тобто: 11 років 6 місяців 20 днів, залишилось невідбутого строку покарання 5 місяців 10 днів.

З дослідженої судом характеристики засудженого вбачається, що він з 06.12.2017 року відбуває покарання в Державній установі «Дергачівська виправна колонія (№109)», працевлаштований різноробочим на контрагентському об`єкті клінічний санаторій «Березівські мінеральні води», до праці ставиться сумлінно, характеризується позитивно. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує дружні стосунки. Приймає участь у програмах диференційованого виховного впливу «Фізкультура та спорт», «Підготовка до звільнення», до реалізації програм відноситься позитивно, має 6 (шість) заохочень та одне стягнення, яке погашене у встановленому законом порядку, зв`язок з рідними підтримує. Виконує передбаченні законом вимоги персоналу установи.

У разі умовно дострокового звільнення ОСОБА_8 буде мешкати за адресою: АДРЕСА_1 та працювати монтажником алюмінієвих панелей на підприємстві торгових павільйонів ФОП « ОСОБА_9 » за адресою : АДРЕСА_2 .

Мав позов на загальну суму 515 535 грн. 84 коп., а саме : матеріальні збитки на суму 9 371 грн., моральну шкоду на суму 500 000 грн., судові витрати на суму 6164 грн. 45 коп., які сплачені засудженим в повному обсязі відповідно до квитанції від 08.11.2018 року на суму 6 164 грн. 45 коп. (частина II а.о.с. 187 ). При цьому , 03.06.2019 року на адресу колонії надійшла постанова ВП №54173226 від 13.05.2019 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника про стягнення з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 загальної суми боргу 10 608 грн. 10 коп.. Станом на 12.11.2019 року із заробітку засудженого ОСОБА_8 було утримано та перераховано 3 384 грн. 33 коп.

Дослідженням відомостей про особу засудженого ОСОБА_8 встановлено, що за час відбування покарання, починаючи з 2017 року, він має 6 заохочень, які були застосовані до нього 03.04.2017р. начальником установи, 30.06.2017 р., 06.07.2018 р., 05.10.2018 р., 10.01.2019 р. та 23.08.2019 р. дисциплінарною комісією.

Дисциплінарне стягнення до ОСОБА_8 , яке було накладене на нього 06.05.2016 р. за порушення режиму тримання, погашене.

Доводи апеляційної скарги прокурора про відсутність підстав задоволення подання лише з мотивів, що засудженим не погашений в повному обсязі позов, є безпідставними, адже, з урахуванням вищенаведених обставин щодо відбування покарання ОСОБА_8 в тому числі часткове погашення ним цивільного позову, сплата судових витрат та позитивні характеристики протягом всього строку відбування покарання в установі, не спростовують висновків суду, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Твердження прокурора про те, що раніше комісією відмовлялося в направленні матеріалів до суду щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 знаходять своє підтвердження, проте вони не впливають на рішення суду і не містять достатніх даних для скасування ухвали суду першої інстанції про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого, про що наполягав у своїй апеляційній скарзі прокурор.

За таких обставин висновки суду першої інстанції про задоволення подання Державної установи «Дергачівська виправна колонія (№109)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_8 є обґрунтованими, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні залишити без задоволення.

Ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 04 грудня 2019 року у відношенні ОСОБА_8 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий -

Судді -