Справа № 735/981/19 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/146/20
Категорія - ч.2 ст.185, ст..395 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000154 за апеляційною скаргою заступника прокурора Чернігівської області ОСОБА_8 на вирок Коропського районного суду Чернігівської області від 07 листопада 2019 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець та житель АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий, останній раз 23.05.2019 року Коропським районним судом за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки,

засуджений за:

- ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки;

- ст.395 КК України до покарання у виді арешту на строк 6 місяців.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_10 покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом часткового складання покарання за даним вироком та невідбутого покарання за вироком Коропського районного суду від 23.05.2019 року, призначено ОСОБА_10 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 1 (один) місяць.

За ч.2 ст.185 КК України ОСОБА_10 засуджений до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Коропського районного суду від 23.05.2019 року, остаточно визначено ОСОБА_10 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_10 ухвалено рахувати з моменту взяття під варту, тобто з 20 серпня 2019 року.

Запобіжний захід ОСОБА_10 у вигляді взяття під варту продовжено до 31 грудня 2019 року.

Стягнуто з ОСОБА_10 на користь держави 2826,18 грн. процесуальних витрат. Долю речових доказів вирішено відповідно до ст.100 КПК України.

Вироком місцевого суду встановлено, що постановою Коропського районного суду від 28.01.2019 року ОСОБА_10 встановлений адміністративний нагляд з обмеженнями: забороною виїзду в особистих справах за межі району без дозволу Коропського відділення поліції Бахмацького ВП ГУНП в Чернігівській області; забороною виходу з будинку за місцем проживання в період з 22-ї години вечора до 6 години ранку; зобов`язанням з`являтися на реєстрацію до Коропського відділення поліції щосереди кожного місяця; забороною відвідування місць де продають спиртні напої на розлив. ОСОБА_10 , будучи ознайомлений з постановою Коропського районного суду від 28.01.2019 року та встановленими по відношенню до нього обмеженнями, незважаючи на заборону виїзду в особистих справах за межі району без дозволу Коропського відділення поліції, умисно, самовільно, з метою ухилення від адміністративного нагляду, 25.05.2019 року залишив місце проживання та виїхав за межі Коропського району. В період з 25 травня 2019 року і по 15 червня 2019 року, ОСОБА_10 , без дозволу органів, що здійснюють адміністративний нагляд, перебував поза межами місця проживання, неодноразово не з`являвся на реєстрацію до Коропського відділення поліції, виїхав за межі Коропського району та проживав без реєстрації, чим ухилився від адміністративного нагляду.

16 травня 2019 року, близько 15.00 год., ОСОБА_10 , перебуваючи за місцем свого проживання, в домоволодінні по АДРЕСА_1 , яке належить потерпілому ОСОБА_11 , шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав чавунну утятницю, об`ємом 5 л., та чавунний чан, об`ємом 30 л, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на суму 345,5 грн.

23 липня 2019 року, близько 4.00 год., ОСОБА_10 , перебуваючи в будинку за місцем свого проживання, в домоволодінні по АДРЕСА_1 , яке належить потерпілому ОСОБА_11 , шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав ресивер наземного мовлення «Satcom Т530», пульт до ресиверу наземного мовлення та кабель З RCA, чим завдав потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на суму 396,13 грн.

26 липня 2019 року, близько 4.00 год., ОСОБА_10 , перебуваючи в будинку за місцем свого проживання, в домоволодінні по АДРЕСА_1 , яке належить потерпілому ОСОБА_11 , шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав мобільний телефон «Nomi», з SIM-карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар», чим завдав потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на суму 240 грн.

05 серпня 2019 року, близько 23.00 год., ОСОБА_10 , шляхом вільного доступу, з будинку ОСОБА_12 , що розташований по АДРЕСА_2 , повторно, таємно викрав телевізор марки «SAMSUNG», чим завдав потерпілому матеріальної шкоди на суму 840 грн.

Не погодившись із рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи фактичні обставини справи, кваліфікацію дій обвинуваченого доведеність його вини, просив змінити вирок суду першої інстанції та призначити ОСОБА_10 покарання за ст.395 КК України у виді арешту на строк 6 місяців. На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання за даним вироком більш суворим, за вироком Коропського районного суду від 23.05.2019 р., й остаточно призначити ОСОБА_10 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. За ч.2 ст.185 КК України ОСОБА_10 призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст.71 КК України, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Коропського районного суду від 23.05.2019 р. та остаточно ОСОБА_10 призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців. Апелянт зазначив, що місцевий суд, призначивши покарання за вчинення окремого епізоду крадіжки 16.05.2019 року, застосував закон, який не підлягав застосуванню, оскільки за окремими епізодами злочинної діяльності або за окремими частинами статті КК, які не мають самостійної санкції, покарання не призначаються. Крім того, при призначенні остаточного покарання суд помилково застосував ст.71 КК України, а не ч.4 ст.70 КК України, так як згідно ст.17 КПК України особа не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Тобто, до набрання обвинувальним вироком законної сили особа не може вважатися такою, що піддана кримінальному покаранню.

Заслухавши доповідь судді; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з наведених вище підстав; захисника обвинуваченого, який поклався на розсуд суду; дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню частково, з огляду на таке.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, за які його засуджено, та кваліфікація його дій в апеляційній скарзі прокурором не оспорюються.

Згідно положень ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_10 міру покарання, суд першої інстанції з достатньою повнотою врахував характер та ступінь тяжкості вчинених злочинів, кількість епізодів злочинної діяльності, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, перебуває на обліку в лікаря-нарколога, за місцем проживання характеризується негативно; обставини, які пом`якшують покарання - щире каяття, відсутність претензій з боку потерпілих; обставини, які обтяжують покарання вчинення злочину щодо особи похилого віку, вчинення злочину щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах; та дійшов правильного висновку про необхідність призначення йому остаточного покарання саме у виді позбавлення волі, в межах санкції частини статті КК України за більш тяжкий з інкримінованих йому злочинів, з урахуванням вимог ч.1 ст.70 КК України, оскільки його виправлення та перевиховання неможливе без ізоляції від суспільства, з чим погоджується й суд апеляційної інстанції.

Разом із тим, колегія суддів вважає, що доводи апелянта про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність при визначенні остаточного покарання обвинуваченому, частково заслуговують на увагу, з огляду на таке.

Як убачається із матеріалів кримінального провадження, 23 травня 2019 року вироком Коропського районного суду ОСОБА_10 визнаний винним та засуджений за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

З матеріалів справи слідує, що інкримінований ОСОБА_10 епізод злочину, передбачений ч.2 ст.185 КК України, останній вчинив 16 травня 2019 року, тобто до ухвалення попереднього вироку, інші епізоди злочинної діяльності після ухвалення попереднього вироку; злочин, передбачений ст.395 КК України після ухвалення попереднього вироку, але до набрання ним законної сили.

Пунктом 20 Постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2003 р. № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» встановлено, що передбачені законом правила призначення покарання за сукупністю злочинів (ст.70 КК) застосовуються у випадках самостійної кваліфікації вчиненого як за різними статтями, так і за різними частинами однієї статті кримінального закону, якими передбачено відповідальність за окремі склади злочинів і які мають самостійні санкції. За цими ж правилами призначається покарання і в разі вчинення особою діянь, частина яких кваліфікується як закінчений злочин, а решта - як готування до злочину чи замах на нього.

За окремими епізодами злочинної діяльності або за окремими пунктами статті (частини статті) КК, які не мають самостійної санкції, покарання не призначається.

Отже, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_10 за епізодом крадіжки від 16.05.2019 року місцевий суд помилково застосував положення ч.4 ст.70 КК України, з чим погоджується і колегія суддів.

Крім того, згідно п.25 Постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2003 р. № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» передбачено, що за сукупністю вироків (ст.71 КК) покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили.

Оскільки ОСОБА_10 порушив правила адміністративного нагляду та вчинив крадіжки майна після проголошення вироку Коропського районного суду від 23 травня 2019 року, то у даному випадку остаточне покарання ОСОБА_10 необхідно призначити у відповідності з вимогами ст.71 КК України.

Відтак, апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а вирок місцевого суду зміні у частині призначеного ОСОБА_10 покарання.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Чернігівської області ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Коропського районного суду Чернігівської області від 07 листопада 2019 року щодо ОСОБА_10 змінити, у частині призначеного покарання.

Призначити ОСОБА_10 покарання за:

- ст.395 КК України у виді арешту на строк 6 місяців;

- ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_10 призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, до покарання за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Коропського районного суду від 23.05.2019 року, й остаточно визначити ОСОБА_10 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

У решті цей же вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4