Справа № 456/2951/19
Провадження № 1-кп/456/124/2020
УХВАЛА
про продовження строку тримання під вартою

17 січня 2020 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрию обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001668 від 04.12.2018 відносно ОСОБА_4 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:
У провадженні Стрийського міськрайонного суду Львівської області знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263-1 КК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просить суд продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , оскільки вважає, що на даний час ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які існували на час застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не зменшились та не перестали існувати. ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні з метою зміни їх показів та вчинити інші кримінальні правопорушення. Є достатні підстави вважати, що у разі, якщо обвинувачуваний ОСОБА_4 залишиться на волі, останній зможе покинути м. Стрий та Львівську область в цілому, переховуватися у своїх знайомих та друзів, а також покинути територію України з метою уникнути кримінальної відповідальності, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна. Крім цього, ОСОБА_4 характеризує себе як особа, що не має достатніх моральних цінностей, схильний для досягнення своїх злочинних цілей, залишаючись на волі, може продовжувати займатися злочинною діяльністю, вчиняючи кримінальні правопорушення, пов`язані з незаконним обігом психотропних речовин, оскільки ОСОБА_4 раніше судимий за вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом наркотичних засобів, на шлях виправлення не став та під час іспитового строку вчинив нові злочини, хоча є працездатною особою, непохилого віку, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали роботі, не хворіє. За таких обставин продовження строку застосування обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є доцільним та достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а саме: запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім цього, вважає за необхідне визначити ОСОБА_4 як альтернативу розмір застави у межах, визначених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, що становить 124865 гривень, оскільки внесення застави саме в такому розмірі зможе гарантувати виконання обвинуваченим ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування щодо нього більш м`яких запобіжних заходів не в змозі запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечив щодо застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 просить суд застосувати до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Суд, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, вважає, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ухвали Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 22.11.2019 обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 20.01.2020 включно.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Метою запобіжного заходу у виді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа.

Згідно з вимогами ч.ч. 1, 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей у обвинуваченого; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

В силу вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання продовження строку тримання під вартою, суд відповідно до ст.178 КПК України враховує тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним, дані про особу обвинуваченого, який підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, та відповідно наявність, передбачених ст. 177 КПК України, ризиків: запобігання спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

За змістом ст. 199 КПК України підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

З моменту взяття обвинуваченого ОСОБА_4 під варту та до моменту вирішення вказаного клопотання не змінилися обставини, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити і більш м`який запобіжний захід.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків для застосування обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

Суд не бере до уваги доводи захисника про те, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, оскільки такі не підтверджені належними та допустимими доказами.

Таким чином, наведені прокурором у судовому засіданні підстави для продовження строку тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та мотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу, на даний час не змінилися.

Суд вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст. 177 КПК України, а тому клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою слід задовольнити та продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому.

Крім цього, ч. 3 ст. 183 КПК України визначено, що суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених Кодексом.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, тяжкість правопорушення, у якому обвинувачується ОСОБА_4 , суд вважає за необхідне визначити заставу 65 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 124865 грн., яка буде достатньою для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Застосовуючи до обвинуваченого поряд з запобіжним заходом у виді тримання під вартою альтернативний запобіжний захід у виді застави, суд вважає за необхідне покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Згідно зі ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Враховуючи, що строк тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою спливає 20.01.2020, суд вважає за необхідне продовжити тримання обвинуваченого під вартою на 60 (шістдесят) днів, тобто до 16 березня 2020 року включно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
В клопотанні захисника обвинуваченого ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відмовити.

Обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч.1 ст. 263, ч. 1 ст. 263-1 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строк тримання під вартою на шістдесят днів - з 17 січня 2020 року до 16 березня 2020 року включно.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_4 заставу в розмірі 65 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 124865 (сто двадцять чотири тисячі вісімсот шістдесят п`ять) грн.

Роз`яснити ОСОБА_4 його право внести або забезпечити внесення іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) застави у будь-який момент з часу винесення ухвали на депозитний рахунок для внесення застави: одержувач Територіальне управління державної судової адміністрації у Львівській області; IBAN: UA0000757; банк одержувача Державна казначейська служба України м. Київ; ЄДРПОУ - 26306742.

У випадку внесення вказаного розміру застави на відповідний рахунок ОСОБА_4 звільняється з-під варти в порядку, визначеному ч. 4 ст. 202 КПК України.

У випадку звільнення з-під варти на ОСОБА_4 покладаються такі обов`язки:

1) прибувати до суду за кожним викликом;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він перебуває, без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

5) застосувати електронний засіб контролю.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Копію ухвали вручити прокурору ОСОБА_3 , обвинуваченому ОСОБА_4 та скерувати директору ДУ «Львівська установа виконання покарань (№ 19)» для відома та виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1