Провадження № 1-кп/756/204/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2020 року Оболонський районний суд м. Києва

у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві із застосуванням дистанційного судового провадження, у якому обвинувачений ОСОБА_7 бере участь, перебуваючи в приміщенні Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області, кримінальне провадження за № 0007119 від 30.07.2017 за обвинувальним актом відносно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, маючого на утриманні малолітню дитину 2015 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
-03.03.2010 вироком Голосіївського районного суду міста Києва за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років, на підставі постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01.07.2014 звільненого від подальшого відбування покарання на підставі ст. 2 ЗУ «Про амністію» від 08.04.2014 року;
-06.05.2015 року вироком Шевченківського районного суду міста Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурорів - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
захисника - ОСОБА_10
обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_7 , будучи раніше судимим, маючи не зняті і не погашені у встановленому законом порядку судимості, на шлях виправлення не став та повторно вчинив умисне корисливе кримінальне правопорушення.

Так, 29.07.2017 приблизно о 16 годині 30 хвилин у ОСОБА_7 , який перебував у гіпермаркеті «Ашан» ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет», що знаходиться за адресою: м. Київ, проспект Степана Бандери, 15-А, з метою власного збагачення за рахунок чужого майна виник злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, в той же час того ж дня у тому ж місці ОСОБА_7 , впевнившись, що за його злочинними діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, скориставшись неуважністю працівників магазину, шляхом вільного доступу повторно таємно взяв з торгових стелажів та поклав до поліетиленового пакету, який мав при собі, наступні товари: 7 банок дитячого харчування «НЕННІ 3» загальною вартістю 2035 грн. 83 коп. (без урахування ПДВ), 3 ручки кулькові кожна вартістю по 2 грн. 65 коп., загальною вартістю 7 грн. 95 коп. (без урахування ПДВ), 2 олівці кожен вартістю 2 грн. 25 коп., загальною вартістю 4 грн. 50 коп. (без урахування ПДВ), 1 клей вартістю 5 грн. 63 коп. (без урахування ПДВ), 1 набір фломастерів з 12 штук вартістю 12 грн. 80 коп. (без урахування ПДВ), 1 обкладинку для зошитів вартістю 7 грн. 94 коп. (без урахування ПДВ), 1 пластилін вартістю 23 грн. 23 коп. (без урахування ПДВ), 1 набір кольорового паперу вартістю 10 грн. 23 коп. (без урахування ПДВ), 3 зошити шкільні загальною вартістю 7 грн. 88 коп. (без урахування ПДВ), 1 зошит шкільний вартістю 4 грн. 13 коп. (без урахування ПДВ), 3 зошити шкільні загальною вартістю 7 грн. 88 коп. (без урахування ПДВ), 3 зошити шкільні загальною вартістю 13 грн. 10 коп. (без урахування ПДВ), 2 зошити шкільні загальною вартістю 8 грн. 25 коп. (без урахування ПДВ), 7 зошитів шкільних загальною вартістю 18 грн. 38 коп. (без урахування ПДВ), всього товарів на загальну суму 2167 грн. 71 коп. (без урахування ПДВ).

В подальшому, виконавши всі дії, які він вважав необхідними для викрадення чужого майна, не розрахувавшись за викрадений товар, ОСОБА_7 пройшов через лінію кас і направився до виходу з магазину, однак не довів свій злочин до кінця з причин, що не залежали від його волі, так як був зупинений працівником охорони гіпермаркету.

Внаслідок вчинення кримінального правопорушення, у разі доведення його до кінця, ОСОБА_7 міг спричинити ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет» майнову шкоду на загальну суму 2167 гривень 71 копійку.

Таким чином, ОСОБА_7 своїми умисними діями вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна, повторно.

Допитаний в судовому засіданні в режимі відеоконференції обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав у повному обсязі та повністю підтвердив обставини, вказані вище, щодо часу, місця, мети, способу вчинення ним замаху на крадіжку, повторно, щодо асортименту, кількості, вартості та виду товару, який він хотів викрасти, щодо причин, через які він не зміг злочин довести до кінця. Обвинувачений пояснив, крім того, що він одружений, має малолітню доньку 2015 року народження та двоє неповнолітніх дітей дружини від її першого шлюбу, які є школярами. Він не мав роботи та заробітку, тому вчинив крадіжку дитячого харчування та шкільних приладь для того, щоб якось забезпечити дітей необхідними на той час речами. Про вчинене ОСОБА_7 шкодує, просить його суворо не карати, стверджуючи, що він зробив для себе належні висновки.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження суд ухвалив про проведення скороченого судового розгляду і визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального правопорушення, які ніким із учасників не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно обвинувачений розуміє зміст тих обставин, які він не оспорює, чи є добровільною та істинною його позиція, а також роз`яснив учасникам процесу, що у разі не дослідження судом доказів, сторони будуть позбавлені права в апеляційному порядку оскаржити обставини, які не оспорювалися.
Суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого доведена та його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Призначаючи покарання обвинуваченому за вчинене кримінальне правопорушення, у відповідності зі ст.ст. 65-68 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого особою діяння, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, ступінь здійснення злочинного наміру та причини, через які злочин не було доведено до кінця.
Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України відносяться до злочинів середньої тяжкості.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Крім цього, при призначенні обвинуваченому виду та розміру покарання, судом ураховується його відношення до вчиненого, його поведінка після вчинення злочину, матеріали, що його характеризують.
За місцем реєстрації в м. Києві обвинувачений ОСОБА_7 характеризується формально посередньо, з місця фактичного проживання обвинуваченого в м. Борисполі сторонами характеризуючих матеріалів суду не надано, відповідно до медичних довідок обвинувачений не перебуває на обліку у лікаря психіатра, проте перебуває під диспансерно-динамічним наглядом в Київській міській наркологічній клінічній лікарні «Соціотерапія» з 11.10.2004 з діагнозом: розлади психіки і поведінки внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності. Обвинувачений офіційно не працевлаштований, одружений, має на утриманні малолітню дитину 2015 року народження та разом з дружиною виховує її двох неповнолітніх дітей від першого шлюбу: 2004 та 2010 років народження.
До вчинення 29.07.2017 замаху на крадіжку, повторно, обвинувачений був двічі судимий: 03.03.2010 вироком Голосіївського районного суду міста Києва за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років, 06.05.2015 року вироком Шевченківського районного суду міста Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України був звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, перебував на обліку в Бориспільському МРВ філії ДУ «Центр пробації» у місті Києві та Київській області, де 17.04.2018 був знятий з обліку по закінченню іспитового строку згідно ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03.03.2018.
Крім того, ОСОБА_7 засуджений вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22.06.2018 за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України за злочини, вчинені 04.03.2016, 27.09.2017, 04.12.2017, 21.03.2018. Вказаним вироком йому призначено покарання у виді обмеження волі на строк 3 роки 6 місяців, де строк покарання рахується з 26.03.2018, оскільки ОСОБА_7 до вказаного вироку був попередньо ув`язненим, застосовано ч. 5 ст. 72 КК України. Дане покарання наразі ОСОБА_7 відбуває у Бердичівському виправному центрі № 108 Житомирської області.
З огляду на викладене суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді обмеження волі, після чого в порядку ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначити остаточне покарання за сукупністю злочинів, врахувавши вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22.06.2018, оскільки після постановлення вказаного вироку встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення цього останнього вироку. У такому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
Підстави для застосування ст.ст. 69, 75 КК України - відсутні.
При цьому суд не знаходить підстав і для застосування ст. 71 КК України при призначенні ОСОБА_7 покарання, про що у судових дебатах просив прокурор.
Цивільний позов не заявлявся. Судові витрати відсутні.
Питання про долю речових доказів судом не вирішується відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України, оскільки вони суду не надавалися та судом не досліджувалися.
Керуючись ст.ст. 370, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань визначити ОСОБА_7 остаточне покарання за сукупністю злочинів у виді 3 (трьох) років 7 (семи) місяців обмеження волі, враховуючи вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 червня 2018 року.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з 26 березня 2018 року.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою - з дня вручення йому копії вироку у той же строк.

Суддя ОСОБА_1