ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
справа № 753/2052/20
провадження № 1-кс/753/676/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"27" лютого 2020 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , про зміну місця зберігання майна

ВСТАНОВИВ:
Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про зміну місця зберігання вилученого майна та передачу його на відповідальне зберігання особі, у якої майно було вилучено, посилаючись на те, що у провадженні слідчого відділу Дарницького УПГУНП в м. Києві перебуває кримінальне провадження №0000123 від 09.01.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України. В ході досудового розслідування було встановлено, що 09.01.2020 року працівники поліції під час патрулювання Дарницького району м. Києва в складі екіпажу Рубін 0206 о 09 год. 10 хв. по проспекту М. Бажана, 1-Т/1-В, в напрямку станції метро «Позняки» зупинили автомобіль марки «SCANIA», синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , під керування водія ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який надав для перевірки свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 22.01.2016 року на вказаний автомобіль. На місце події було викликано СОГ Дарницького УП. В ході перевірки зазначеного автомобіля по базі «АРМОР» було виявлено, що в свідоцтві про реєстрацію серії НОМЕР_2 зазначено інший номер кузова та вказано колір автомобіля синій, однак згідно бази «АРМОР» колір даного автомобіля білий. Крім того, номер кузова може бути набитий кустарним способом. В цей же день автомобіль був вилучений у ОСОБА_4 та ухвалою слідчого судді від 15.01.2020 року на транспортний засіб, ключ від нього та свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу було накладено арешт з метою запобігання його відчуження. В подальшому, згідно висновку експерта від 17.02.2020 року,було встановлено, що ідентифікаційні номери рами та двигуна змінам не піддавались і є первинними. В своєму клопотанні адвокат ОСОБА_3 вказує на відсутність підстав застосування заборони розпоряджатися та використовувати автомобіль, а тому просить повернути майно на відповідальне зберігання особі, в якої воно було вилучене без скасування накладеного слідчим суддею арешту.

В судове засідання адвокат ОСОБА_3 не з`явився, про день, місце і час розгляду клопотання повідомлений належним чином, через канцелярію суду подав заяву про можливість розгляду клопотання за його відсутності.

Слідчий та прокурор також у судове засідання не з`явились, при цьому надали витребувані судом матеріали кримінального провадження.

Дослідивши матеріали клопотання, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя встановив такі обставини.

У провадженні слідчого відділу Дарницького УПГУНП в м. Києві проводиться кримінальне провадження, внесеного 09.01.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000123 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Постановою від 10.01.2020 року слідчого СВ Дарницького УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 визнано речовими доказами, вилучені у ОСОБА_4 автомобіль марки «SCANIA», синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , ключ від нього та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, на які 15.01.2020 року ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва накладено арешт, з метою збереження речових доказів.

10.01.2020 року слідчим СВ Дарницького УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 винесено постанову про призначення транспортно-трасологічної експертизи та постанову про призначення технічної експертизи документів, проведення яких доручено співробітникам Київського НДЕКЦ МВС України.

Згідно висновку експерта ОСОБА_6 Київського НДЕКЦ МВС України №12-2/16 від 17.02.2020 року ідентифікаційний номер рами НОМЕР_3 , наданого на дослідження автомобіля марки «SCANIA» моделі «P124 CB8X4HZ 420», реєстраційний номер НОМЕР_1 , змінам не піддавався і є первинним, ідентифікаційний номер двигуна автомобіля марки «SCANIA» моделі «P124 CB8X4HZ 420», реєстраційний номер НОМЕР_1 , наданого на дослідження змінам не піддавався і є первинним.

На підставі запиту слідчого СВ Дарницького УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_7 , Відділ міжнародного поліцейського співробітництва ГУНП у м. Києві повідомив листом № 848/125/29/01-2020 від 25.02.2020 року, що станом на 25.02.2020 рік транспортний засіб SCANIA Р124, VIN: НОМЕР_3 в міжнародному розшуку не перебуває.

Таким чином, на даний час автомобіль був оглянутий та досліджений спеціалістом, який володіє технічними знаннями експертом, для надання висновків транспортно-трасологічної експертизи, а сам транспортний засіб в розшуку не перебуває.

Відповідно до статті 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків передбачених ст.ст. 160-166, 170-174 КПК України.

За змістом п. 1 ч. 6 ст. 100 КПК України речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Частиною 1 ст. 170 КПК України встановлено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Надані слідчому судді матеріали не містять даних, що автомобіль та ключ від нього були знаряддям вчинення кримінального правопорушення,зберегли на собі його сліди або містять інші відомості які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Органом досудового слідства не встановлені будь-які дані про шкоду, яка заподіяна кому-небудь в результаті вищевказаних подій та її розмір, а кримінальне провадження внесене до ЄРДР за ч. 1 ст. 358 КК України, в своїй диспозиції взагалі не передбачає заподіяння шкоди.

В частині законності володіння ОСОБА_4 вилученим у нього автомобілем, ключами та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу слідчий суддя зазначає наступне.

Частинами 6, 9, 10, 11 ст.100 КПК України законодавець використовує терміни «власник» і «законний володілець» як альтернативні.

У КПК поняття «особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт» не визначається виключно правом власності на це майно, в це поняття включено також тих осіб, у володінні яких таке майно перебуває на інших підставах.

Це підтверджується, зокрема, змістом п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України, яка передбачає два альтернативних варіанти доведення належності майна особі: 1) за допомогою документів, які підтверджують право власності на майно; 2) за допомогою конкретних фактів і доказів, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження майном.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини стаття 1 Першого протоколу по суті гарантує право на власність. Однак поняття «володіння» у цій статті має автономне значення, яке, очевидно, не обмежується правом власності на тілесні речі: певні інші права та інтереси, що складають майно, також можуть вважатися «майновими правами» і, таким чином, «володінням для мети цього положення».

Як вбачається із наявних матеріалів автомобіль, ключ від нього та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу були вилучені безпосередньо у ОСОБА_4 .

Відповідно до чинного законодавства, така сукупність обставин може свідчити про те, що це майно законно перебувало в його володінні. Зокрема, згідно з пунктом 2.2 Правил дорожнього руху, власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб.

За таких обставин, якщо факт перебування спірного майна у володінні ОСОБА_4 не спростовано іншими доказами, та за відсутності заявлених майнових прав інших осіб на даний автомобіль, вона є особою, щодо майна якої вирішувалось питання про арешт, і має право на відповідні засоби правового захисту, передбачені КПК.

Згідно п. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 06.11.2008 року по справі «Ісмаїлов проти Росії» вказав на порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначивши, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Згідно до ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Враховуючи викладені обставини, а також ті обставини, що в заявленому клопотанні питання про скасування арешту на майно, накладеного в рамках кримінального провадження не ставиться, як і не ставиться питання щодо повернення свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, слідчий суддя вважає, що клопотання представника законного володільця автомобіля підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись стст. 100, 170, 174 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Змінити місце зберігання автомобіля марки «SCANIA», синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , ключі від нього та передати на відповідальне зберігання законному володільцю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , з покладенням на нього обов`язку забезпечити зберігання вказаного транспортного засобу до скасування арешту майна у встановлену КПК України порядку.

Зобов`язати слідчого СВ Дарницького УП ГУ НП у м. Києві, уповноваженого на розслідування кримінального провадження № 0000123 від 09.01.2020 року передати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 автомобіль марки «SCANIA», синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 та ключі від вказаного автомобіля.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_8