Справа № 369/6927/20
Провадження №1-кс/369/1477/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2020 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Києво Святошинського ВП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002176 від 29.04.2020 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 240 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області лейтенант поліції ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, який мотивує тим, що у провадженні СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002176 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.04.2020 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 240 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що з 2013 року по теперішній час невстановленим особами були облаштовані та здійснюється видобуток природних корисних копалин, а саме піску, за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, територіальні межі Тарасівської сільської ради поблизу колишнього полігону для зберігання твердих побутових відходів «Тарасівський» на земельних ділянках з кадастровими номерами: :04:004:0824, :04:004:0823, :04:004:5025, :04:004:5085, що створює небезпеку для довкілля.

Відомості до реєстру досудових розслідувань внесені на підставі заяви про кримінальне правопорушення від ОСОБА_4 від 28.04.2020, яке бло зареєстроване до Журналу єдиного обліку заяв та повідомлень Києво-Святошинського відділу поліції ГУНП в Київській області за №16961 від 28.04.2020.

В ході допиту свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , останні повідомили, що з 2013 року по теперішній час невстановленим особами були об лаштовані та здійснюється видобуток природних корисних копалин, а саме піску, за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, територіальні межі Тарасівської сільської ради поблизу колишнього полігону для зберігання твердих побутових відходів «Тарасівський».

Виїздом слідчо-оперативної групи до місця події встановлено, що за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Тарасівка, поблизу, полігону твердих відходів Києво-Святошинського ВУЖКХ, під час візуального огляду земельних ділянок поблизу зазначеного полігону, було виявлено, що на даних земельних ділянках відбувається видобуток природних корисних копалин, а саме піску. При спробі здійснити детальний огляд території та скласти відповідний протокол, особи, які перебували на території, яка частково огороджена парканом, не представилися та заявили що це приватна територія, яка перебуває в приватній власності і доступ до неї можливий лише з дозволу власника або рішенням суду.
Ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13.05.2020 справа №369/5554/20 було задоволено клопотання слідчого погоджене прокурором та надано дозвіл на проведення огляду земельних ділянок з кадастровими номерами :04:004:0824, :04:004:0823, :04:004:5025, :04:004:5085.

10.06.2020 було проведено огляд місця події на земельних ділянках дозвіл на проведення якого було надано слідчою суддею, які знаходяться в територіальних межах Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, між озером «Крючок» та колишнім полігоном, для зберігання твердих побутових відходів «Тарасівський». В ході проведення вказаного огляду було виявлено кар`єри по видобутку піску та місця зберігання видобувного піску, однак одне з таких місць, було розташоване на земельній ділянці з кадастровим номером :01:001:0001 (дозволу на огляд якої надано не було), також на вказаній земельній ділянці біля насипу піску був розташований транспортний засіб трактор (бульдозер) марки BRENNER модель 928 серійний номер НОМЕР_1 , а отже на момент проведення огляду місця події, у органу досудового розслідування були всі підстави вважати, що вказаний транспортний засіб використовувався як знаряддя вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку з чим останній був вилучений та поміщений до майданчику зберігання вилучених транспортних засобів. Крім того, на вказаній земельній ділянці з кадастровим номером :01:001:0001, поблизу з насипом піску, який був незаконно видобувний та транспортним засобом було виявлено ангар, ворота якого були зачиненні навісним замком. У зв`язку з виявленими обставинами, з метою встановлення всіх обставин вчинення кримінального правопорушення, а також з метою перевірки теорії, що у вказаному ангарі можуть зберігатися інші транспортні засоби, які використовувалися як знаряддя вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 240 України, було прийнято рішення про відкривання дверей, однак при вході до вказаного ангара, було виявлено, речі які свідчили про вчинення іншого кримінального правопорушення, передбаченого ст. 227 КК України, зокрема 13 кубоподібних та 15 циліндричних пластикових ємностей, при відкритті яких було відчутно запах спирту, заготівки картонних коробок з написом «Пшенична» та поліетиленові пакети з пластиковими кранами, для рідини, які були вилучені, про вказаний факт 11.06.2020 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002557 та наразі досліджується питання чи могли вчинятися дані злочини однією і тією самою особою.

У відповідності до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом
У органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що зазначене вище майно використовувалося, як знаряддя вчинення кримінальних правопорушень, тобто останні несуть на собі сліди вчинення вказаного кримінального правопорушення.

Таким чином, у відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України, є достатні підстави вважати, що зазначений вище майно, відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України та незастосування заходів забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на таке майно може призвести до його відчуження, знищення, перетворення та зміни.

11.06.2020 старшим слідчим СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області вилучене 10.06.2020 в ході проведення огляду місця події, а саме місцевості розташованої в територіальних межах Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, між озером «Крючок» та колишнім полігоном, для зберігання твердих побутових відходів «Тарасівський» майно, визнано як речовий доказ у кримінальному провадженні.

У зв`язку із викладеним, виникла необхідність у накладенні арешту на зазначене майно.

З огляду на викладене, орган досудового розслідування клопоче про розгляд даного клопотання без участі осіб у володінні яких перебуває вилучене майно.

Тому, слідчий просив накласти арешт на транспортний засіб трактор (бульдозер) марки BRENNER модель 928 серійний номер НОМЕР_1 , 13 кубоподібних та 15 циліндричних пластикових ємностей, при відкритті яких було відчутно запах спирту, заготівки картонних коробок з написом «Пшенична» та поліетиленові пакети з пластиковими кранами, для рідини, що були вилучені під час огляду місця події, який відбувся 10.06.2020 в ході проведення огляду місця події, а саме місцевості розташованої в територіальних межах Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, між озером «Крючок» та колишнім полігоном, для зберігання твердих побутових відходів «Тарасівський», шляхом заборони на відчуження, користування та розпорядження зазначеним майном до моменту прийняття законного рішення у вказаному кримінальному провадженні.

В судове засідання слідчий не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

У відповідності до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання розглядається без повідомлення представників власника майна оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до ч. 2 ст. 167 KПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом.

Стаття 170 КПК України визначає що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Стаття 171 КПК України визначає що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

У відповідності до вимог ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, яка його подала, не доведе необхідність такого арешту, а при вирішенні питання про арешт майна повинен враховуючи: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Разом з тим ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні клопотання про проведення огляду, який був проведений 10.06.2020 року

Слідчий суддя, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, вважає у задоволенні клопотання слідчого необхідно відмовити, оскільки слідчий не довів необхідність такого арешту та, що існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до перетворення, відчуження майна.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання слідчого СВ Києво Святошинського ВП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002176 від 29.04.2020 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 240 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1