ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/3134/19
Провадження № 1-кп/362/345/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 грудня 2019 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Василькові кримінальне провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0000400 від 24.03.2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Васильків, Київської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною середньою освітою, офіційно непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

в с т а н о в и в:
05.06.2019 року до Васильківського міськрайонного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0000400 від 24.03.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Ухвалою суду від 07.06.2019 року у вказаному провадженні було призначено підготовче судове засідання (а.с.38).

В підготовчому судовому засіданні прокурор просив постановити ухвалу про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, вважаючи, що під час досудового розслідування були дотриманні всі вимоги КПК України, підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту не вбачає.

Потерпілий в підготовче судове засідання не з`явилася, про день час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, надіслала до суду заяву з проханням слухати справу без її участі (а.с.18).

В підготовчому судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 заявив клопотання, про повернення обвинувального акту прокурору в зв`язку і з тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а саме в обвинувальному акті не чітко сформульоване обвинувачення.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку адвоката.

Вислухавши думку прокурора, захисника та обвинуваченого, вивчивши матеріали обвинувального акту з додатками, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 підлягає поверненню прокурору з наступних підстав.

Згідно з п.3 ч.3 ст. 314 КПК Україниу підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема: повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам Кодексу.

Обвинувачення згідно з п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України. Для формулювання обвинувачення необхідно встановити всі елементи складу кримінального правопорушення (суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна та об`єктивна сторона) та викласти зазначене у відповідному процесуальному документі. Саме в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акта, має здійснюватись судовий розгляд, як це передбачено вимогами ст. 337 КПК України.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Відповідно до ч.1 ст. 91 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні підлягає доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Зокрема, п.5 ч. 2 ст. 291 КПК України визначає, що обвинувальний акт має містити: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

При цьому, відповідно до вимог кримінального процесуального закону, зокрема ст. 277, 291 КПК України, обвинувачення має бути логічним і конкретним, виходячи з об`єктивно встановлених обставин кримінального правопорушення.

Як вбачається з п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист в кримінальному судочинстві» від 24.10.2003 року №8, суди повинні вимагати від органів досудового слідства, щоб пред`явлене особі обвинувачення було конкретним за змістом. Зокрема, воно повинно містити данні про злочин, у вчиненні якого обвинувачується особа, час, місце та інші обставини його вчинення, наскільки вони відомі слідчому.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. А згідно з підпунктами "a" та "b" п. 3 ст. 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього; мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту.
Зазначені вимоги кореспондуються та узгоджуються з висновками, що знайшли своє відображення в рішеннях Європейського суду з прав людини та у відповідності до вимог ч.5 ст.9 КПК України повинні застосовуватися поряд кримінальним процесуальним законодавством України.

Європейський суд з прав людини (у справі «Абрамян проти Росії») більш ґрунтовно тлумачить зазначену норму, вказуючи на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу, та як деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи. Оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомлений про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989 р. у справі «Камінські проти Австрії» №9783/82 п. 79).

Крім того, суд нагадує, що положення пп. «а» п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 25.03.1999 р. у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» №25444/94, п. 52; рішення від 25.07.2000 р. рішення від 20.04.2006 р. у справі «І.Н. та інші проти Австрії», №42780/98, п. 34).

До того ж право бути проінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого пп. «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» п. 54, а також «Даллос проти Угорщини», п. 47).

В порушення вимог вказаних процесуальних норм, згідно обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується в умисному тяжкому тілесному ушкодженні для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

Як вбачається із обвинувального акту ОСОБА_4 реалізуючи свій прямий умисел, спрямований на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 умисно наніс йому один удар в область обличчя, а саме в частину носа ОСОБА_6 у зв`язку із чим останній отримав тілесні ушкодження та впав до долу. Внаслідок нанесеного удару ОСОБА_6 помер в приміщенні лікарні.

В той же час, згідно висновку експерта № 20-тр від 15.05.2019 року, при судово- медичному дослідженні трупа ОСОБА_6 , 1991р.н. виявлені такі ушкодження:а) синець на повіках лівого ока з розповсюдженням на ліву вилично - скроневу область, з відповідними крововиливами в м`які тканини; багатоуламковий перелом кісток носа з крововиливами в м`які тканини; багатоуламковий перелом верхньої стінки лівої орбіти та основної кістки зліва; уламковий перелом лівої надбрівної дуги з розповсюдженням (проникненням) в лобну пазуху зліва, а також переломи лобної кістки зліва; відповідно до переломів крововиливи в м`які тканини; субдуральний крововилив зліва, об`ємом 5см.куб; асиметричний, обмежено дифузний крововилив під м`якими мозковими оболонками над випуклими поверхнями правих лобної, тім`яної, скроневої долей та полюсі потиличної долі, а також в області випуклої поверхні та полюса лівої лобної долі, випуклих поверхонь лівих тім`яної та потиличної долей; забої тканини головного мозку - на випуклій поверхні лівої скроневої долі, на базальній поверхні лівої лобної долі з розривом м`якої мозкової оболонки та кратероподібним дефектом тканини головного мозку, на полюсі лівої потиличної долі; вторинні крововиливи в товщі підкіркових структур та стовбура мозку; б) забій нижньої долі лівої легені;в) синці - на лівій задньо-боковій поверхні грудної клітки в верхній третині, на задньо-внутрішній поверхні області лівого ліктьового суглоба; садна - в області попереку по центру, на задньо - внутрішній поверхні області лівого ліктьового суглоба; садно на фоні синця - на задній поверхні області правого ліктьового суглоба; подряпина - на задній поверхні правого плеча, в середній та нижній третинах; відповідно до ушкоджень крововиливи в м`які тканини.
Ушкодження у вигляді забою лівої легені, що описані в п. б) утворилось за життя, можливо в час та за обставини, що вказані в матеріалах кримінального провадження, від дії тупого предмету, проте ступінь тяжкості його оцінити неможливо через неясність подальшого клінічного перебігу…
Смерть ОСОБА_6 настала від відкритої черепно-мозкової травми у вигляді переломів кісток основи та склепіння черепа, перелому кісток носа, крововиливів під оболонки та в речовину головного мозку.
Вищевказаний висновок експерта не узгоджується із фактичним обставинами кримінального правопорушення, викладених в обвинувальному акті при яких потерпілому ОСОБА_6 було спричинено різного виду тілесних ушкоджень, в тому числі тяжкі тілесні ушкодження від яких настала смерть потерпілого. Що позбавляє суд об`єктивно, всебічно встановити звідки і в який час потерплому були завдані тілесні ушкодження зазначені в судово- медичному дослідженні, але не були вказані в обвинувальному акті. Як наслідок викладене в обвинувальному акті формулювання обвинувачення являється неконкретним та не враховує всіх обставин, при яких ОСОБА_6 одержав тілесні ушкодження.

Отже, системний аналіз вказаних положень КПК України вказує на те, що формулювання обвинувачення повинно складатися з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості кримінального правопорушення тощо.

Таке обвинувачення повинно бути конкретним, без будь-яких суперечностей та зрозумілим, з метою уникнення порушення права обвинуваченого на захист.

Натомість, практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що деталі обвинувачення у кримінальному процесі мають дуже суттєве значення, а його неконкретність розглядається ЄСПЛ як порушення права на захист (у справі «Матточіа проти Італії» від 25 липня 2000 року, №23969/94, п. 58).

Разом з тим, при викладені формулювання обвинувачення слідчим і прокурором цих вимог не дотримано.

Як звернуто увагу в постанові Верховного Суду України (справа N 5-328кс16), важливим є виклад саме фактичних обставин кримінального правопорушення, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист.
Порушення вимог ч. 2 ст. 291 КПК України в обвинувальному акті перешкоджають повному, всебічному, об`єктивному розгляду кримінального провадження, перешкоджає суду ухвалити обвинувальний вирок чи затвердити угоду про визнання винуватості.

Саме в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, згідно зі ст. 337 КПК України, суд першої інстанції здійснює судовий розгляд.

Таким чином, суд вважає, що фактичні обставини кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті, суперечать пред`явленому обвинуваченню і є тим недоліком, без якого не може розпочатися судовий розгляд таперешкоджатимуть повному, всебічному, об`єктивному розгляду кримінального провадження і вказаний недолік, згідно з нормами КПК України, може бути усунутий лише на стадії підготовчого судового засідання відповідно до процедури, визначеної ст. 314 КПК України.
На підставі наведеного та керуючись статтями 2, 3, 8, 20, 91, 109, 110, 177, 183, 199, 290, 291, 314, 331, 369-372 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:
Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000400 від 24.03.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, повернути прокурору Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області для усунення вказаних недоліків.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 діб з дня проголошення ухвали.

Повний текст ухвали проголошено 26.12.2019 року о 17 год. 30 хв.

Суддя ОСОБА_7