Справа № 171/779/20
УХВАЛА
Іменем України

01 червня 2020 року м. Апостолове

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,за участю секретаря- ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Апостолове кримінальне провадження відомості про вчинення кримінального правопорушення за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.01.2020 року за № 0000028 відносно ОСОБА_5 за скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч.2 ст.307 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

01.06.2020 року на адресу суду надійшло колпотання захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді передачі обвинуваченого на поруки, яке обгрунтовано тим, що КПК України передбачено право обвинуваченого на зміну запобіжного заходу, на даний час старостою села Михайло Заводське ОСОБА_6 та депутатом Апостолівської міської ради ОСОБА_7 надано заяви про бажання взяти на поруки ОСОБА_5 , тому просив змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та передати обвинуваченого ОСОБА_5 на поруки.

У судововому засіданні захисник ОСОБА_4 підтримав клопотання.

Обвинувачений просив задовольнити клопотання, оскільки він не має наміру переховуватись від суду, вчиняти тиск на свідків, у нього є сімя, діти, позитивні характеристики.

Громадяни ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтримали свої заяви про бажання взяти на поруки ОСОБА_5 .

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, вважає, що клопотання захисника не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що обвинуваченому ОСОБА_5 обрано на досудовому слідстві запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. На даний час строк тримання обвинуваченого під вартою закінчується, але судовий розгляд по даному кримінальному провадженню не завершено, на даний час під час розгляду кримінального провадження свідки судом не допитані, а тому, перебуваючи під іншим запобіжним заходом, обвинувачений може в поза процесуальний спосіб здійснювати тиск на свідків.

Враховуючи тяжкість предявленого обвинувачення, а також вид покарання за санкцією статей обвинувачення, у суду є достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватись від суду.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, забезпечує особам, яким обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, право на перегляд матеріально-правових і процесуальних умов, які, з погляду Конвенції, є суттєвими для забезпечення «законності» позбавлення свободи, що означає необхідність перевірки не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а також і мети, з якою застосовувалися затримання та подальше тримання під вартою. При цьому рішення суду про продовження строку тримання під вартою, не може базуватися на первісних підставах, що слугували для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Суд має з`ясувати можливість застосування до особи, яка тримається під вартою, будь-яких альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою.

Але, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні у тому числі тяжких злочинів, за які може бути призначено покарання на строк до 10 років позбавлення волі, обставини на які посилався суд при обранні обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою та продовжені його дії не змінилися, суд вважає що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, - обвинувачений може: вчинити інші кримінальні правопорушення, переховуватися від суду, незаконно впливати на свідка, що ще не допитаний, чим перешкоджати кримінальному провадженню, судовий розгляд якого триває та яке є суспільним інтересом, що незважаючи на презумпцію невинуватості превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 р. ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Вказані ризики, на які посилався слідчий суддя при обранні обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та суд при продовженні строку його дії, продовжують існувати.

Розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, тобто застосування більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого на даний час неможливе, ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, продовжують існувати та не зменшилися.

Тому, суд вважає, що у задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 197, 199, 331 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1