Справа № 333/2065/20
Провадження № 1-кс/333/513/20
УХВАЛА
Іменем України
25 квітня 2020 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисників підозрюваного адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , законного представника підозрюваного ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, клопотання старшого слідчого Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Комунарського відділу Запорізької місцевої прокуратури № 2 Запорізької області ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001252 від 20 квітня 2020 року та додані до нього матеріали відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, освіта неповна середня, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
25 березня 2020 року до слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

У клопотанні зазначено, що Комунарське відділення поліції Дніпровського ВП Головного управління Національної поліції в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001252, внесене до ЄРДР 20 квітня 2020 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Короткий виклад фактичних обставин, суть і правова кваліфікація кримінального правопорушення
Слідчий у клопотанні зазначає, що у ході досудового розслідування встановлено, що 19 квітня 2020 року, о 23 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , маючи прямий умисел на відкрите викрадення чужого майна ОСОБА_10 , знаходячись на зупинці громадського транспорту «Кінотеатр Космос», що розташоване за адресою: вул. Космічна, м. Запоріжжя, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, які в ході досудового розслідування невстановлені, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, у ході словесного конфлікту, в ході якого ОСОБА_5 наніс один удар кулаком в живіт та декілька ударів кулаком правої руки в обличчя потерпілого ОСОБА_10 . Після чого ОСОБА_5 , разом з невстановленими в ході досудового розслідування особами повели потерпілого ОСОБА_10 у двір будинку по вул. Космічній в м. Запоріжжі, який розташований за вищевказаною зупинкою громадського транспорту, де зняли з ОСОБА_10 спортивну куртку, темно-синього кольору, в результаті чого відкрито заволоділи наступним майном, а саме: чоловічою спортивною курткою, темно-синього кольору, вартістю 2100 гривень, в якій знаходився мобільний телефон марки «Нокіа», в корпусі чорного кольору, вартістю 1000 гривень, в якому знаходилась сім-карта оператора мобільного зв`язку «Київстар» № НОМЕР_1 , грошові кошти в сумі 300 гривень та паспорт громадянина України на ім`я потерпілого ОСОБА_10 , що матеріальної цінності для потерпілого не представляє.

Після чого, ОСОБА_5 разом з невстановленими в ході досудового розслідування особами покинули місце скоєння кримінального правопорушення в невідомому напрямку та розпорядились викраденим майном на власний розсуд, спричинивши матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_10 на загальну суму 3400 гривень 00 копійок.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я особи, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Обґрунтування клопотання
Як зазначає слідчий, 20.04.2020 року матері ОСОБА_5 ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, оскільки він був відсутній за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 . 24.04.2020 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

У клопотанні зазначено, що підозра підтверджується усіма доказами у сукупності, а саме даними, встановленими із: заяви про вчинення кримінального правопорушення; показань потерпілого ОСОБА_10 ; пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_10 ; показань свідка ОСОБА_11 ; пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_11 ; показань свідка ОСОБА_12 .

Слідчий також наводить аргументи щодо наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_5 може:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки, ОСОБА_5 , усвідомлюючи тяжкість вчиненого ним злочину, а також невідворотність покарання, може безперешкодно покинути межі м. Запоріжжя, також згідно рапорту співробітників карного розшуку Комунарського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області було встановлено, що 21 квітня 2020 року під час відпрацювання території Комунарського ВП ст. лейтенантом поліції ОСОБА_13 було встановлено місцезнаходження ОСОБА_5 , а саме за супермаркетом «АТБ», яке розташовано на перехресті вул. О.Говорухи та вул. Космічна в м. Запоріжжі. Підійшовши до ОСОБА_5 , працівниками карного розшуку було запропоновано проїхати до Комунарського ВП для надання пояснень з приводу вчинення ним кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України відносно потерпілого ОСОБА_10 , але останній почав нервувати та в подальшому втік через сусідні подвір`я в невідомому напрямку. За місцем мешкання АДРЕСА_1 підозрюваний ОСОБА_5 , під час приїзду працівників поліції був відсутній в результаті чого було вручено повідомлення про підозру було його мати ОСОБА_8 . Також згідно допиту в якості свідка ОСОБА_8 , пояснює, що 19 квітня 2020 року, о 18 годині 00 хвилин, її син ОСОБА_5 пішов з дому куди саме їй не відомо, приблизно о 01 годині 00 хвилин за місцем їх мешкання за адресою: АДРЕСА_1 приїхали працівники поліції з приводу вчинення її сином ОСОБА_5 кримінального правопорушення, але вона повідомила що сина вдома немає і де він знаходиться їй не відомо.

- вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки в слідчому відділення Комунарського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області знаходяться матеріали кримінального провадження №0001147 від 08 квітня 2020 року за фактом передбаченим ч. 1 ст. 185 КК України, де потерпілим є ОСОБА_10 . В ході досудового розслідування по матеріалам вищевказаного кримінального провадження було проведено слідчі дії, а саме впізнання особи по фотознімкам за участю потерпілого ОСОБА_10 , який вказав на ОСОБА_5 , та за участю свідка ОСОБА_14 , який також вказав на ОСОБА_5 . На разі вирішується питання щодо проведення подальших слідчих дій та повідомлення про підозру ОСОБА_5 у скоєнні вищевказаного кримінального провадження.

- незаконно впливати на потерпілого ОСОБА_10 у кримінальному провадженні, так як під час досудового розслідування в ході допиту потерпілого ОСОБА_10 , останній пояснив, що підозрюваний ОСОБА_5 погрожував йому фізичною розправою, а саме що він заріже його та його дружину.

Доводи сторін
Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав клопотання, попросив його задовольнити. У своєму виступі він вказав на ключові аспекти клопотання, а саме на доведеність обґрунтованості підозри та ризики. Крім того, прокурор додатково зазначив, що вжиття більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою для підозрюваного з огляду на обставини скоєного та ризики, які існують.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 проти вказаного клопотання заперечував, просив обрати його підзахисному більш м`який запобіжний захід, вважає, що відсутні ризики, які зазначені у клопотанні.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_7 заперечував проти задоволення вказаного клопотання, просив обрати ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід. Крім того зазначив, що його підзахисний є неповнолітнім, має ряд захворювань, в тому числі цукровий діабет та хворобу серця. Також пояснив, що 14.04.2020 року між ним та матір`ю неповнолітнього підозрюваного укладено договір про надання юридичної допомоги. Його підзахисний не скривався від слідчого, оскільки він особисто неодноразово зв`язувався зі слідчим у телефонному режимі у кримінальному провадженні за ч. 1 ст. 185 КК України. Однак їх жодного разу до райвідділу ані повістками ані телефонограмами не викликали. Крім того, кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 185 КК України вчинено ще 04.04.2020 року, було проведено ряд слідчих дій, проте жодній особі, зокрема його підзахисному, не було пред`явлено підозру. А відтак, вважає, що ризик переховування від органу досудового розслідування та вчинення іншого кримінального правопорушення не доведено.

Представник неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_8 пояснила, що проти задоволення клопотання заперечує. Додатково пояснила, що їх з її сином двічі викликали до райвідділу до дитячої кімнати. Проте, в перший раз їм подзвонили і сказали не приходити, а в другий раз, коли вони вже прийшли до райвідділу, їм на прохідній повідомили, що у системі стався збій і їх не зможуть прийняти. Слідчого вони не бачили.

Підозрюваний ОСОБА_5 заперечив проти задоволення клопотання, просив обрати більш м`який запобіжний захід. Зазначив, що від слідства не скривався, вину визнає у повному обсязі. Пояснив, що хотів покарати ОСОБА_10 за те, що він раніше необґрунтовано звинуватив його у крадіжці свого мобільного телефону.

Вислухавши прокурора, адвокатів, законного представника та підозрюваного, перевіривши матеріали кримінального провадження, слідча суддя приходить до висновку, зазначеного у мотивації суду.
Мотивація суду.
Клопотання слідчого, погоджене із прокурором Комунарського відділу Запорізької місцевої прокуратури № 2 Запорізької області ОСОБА_9 , оформлене відповідно до вимог ст. 184 КПК України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, а також долучено розпис ОСОБА_5 та його захисника щодо вручення останнім 24.04.2020 року об 21 год. 02 хв. копії клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою з додатками.

Згідно зі ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 КПК України.

Слідча суддя досліджує такі обставини:

1.Чи може бути застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 (ч. 2 ст. 186 КПК України) та чи є обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення (ч. 2 ст. 177 КПК України).

2.Наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий.

3.Недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

4.Обставини згідно ст. 178 КПК України (вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання, вік та стан здоров`я тощо).

5. Які обов`язки покладаються на особу у разі задоволення клопотання про запобіжний захід (ст. 194 КПК України).

Дослідження обставин, зазначених у пункті 4 вище доцільно здійснювати в межах окремих питань, для яких ці обставини мають значення.

Чи може бути застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та чи є обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення (ч. 2 ст. 177 КПК України)

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до конкретно визначених категорій осіб (ч. 2 ст. 183 КПК України). Зокрема, тримання під вартою може бути застосоване до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Слідча суддя оцінює матеріали клопотання та доводи сторін лише на предмет можливості застосування такого запобіжного заходу відповідно до формальних вимог статті 183 КПК України. Для цього, зокрема, необхідно встановити факт вручення підозри ОСОБА_5 та, відповідно, встановлення чи спростування факту набуття ним процесуального статусу підозрюваного.

Повідомлення про підозру
Особа набуває статусу підозрюваного у випадку 1) повідомлення їй про підозру або 2) якщо особа була затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення або 3) якщо щодо неї складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень (ч. 1 ст. 42 КПК України). Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень (ч. 1 ст. 278 КПК України). До повідомлення про підозру також висуваються вимоги щодо змісту, визначені ст. 277 КПК України. Оскільки підозрюваний є неповнолітньою особою, то у розумінні ч. 4 ст. 135 КПК України, повідомлення про підозру може бути вручено її батьку, матері, усиновлювачу або законному представнику.

Сторона обвинувачення зазначає, що 24.04.2020 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру о 20 годині 17 хвилин, сторона захисту не заперечує проти цього твердження. Цей час також зазначено у самому повідомленні про підозру.

З урахуванням наданого слідчій судді тексту повідомлення про підозру, слідча суддя приходить до висновку, що повідомлення про підозру було складено з дотриманням вимог, визначених статтею 277 КПК України.

Таким чином, слідча суддя приходить до висновку, що ОСОБА_5 було належно повідомлено про підозру, а тому він має статус підозрюваного у цьому провадженні за ч. 2 ст. 186 КК України. Оскільки санкція статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, відповідно, до ОСОБА_5 може бути застосовано або обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Обґрунтованість підозри
Сторона обвинувачення зазначає, що обґрунтованість підозри доведена доказами, зазначеними у клопотанні. Прокурор зазначає, що у клопотанні є докази, що вказують на наявність підстав для підозри ОСОБА_5 і що така підозра є обґрунтованою.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення (ч. 2 ст. 177 КПК України). Оскільки в процесуальному законодавстві відсутнє чітке визначення обґрунтованої підозри, слідча суддя звертається до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права в Україні (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 2 ст. 8 КПК України). Обґрунтована підозра - це стандарт доказування, який передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (стандарт, визначений у Рішенні у справі Fox, Campbell and Hartley проти Сполученого Королівства від 30 серпня 1990 року, заяви № 12244/86, 12245/86, 12383/86, параграф 32). Обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку (Рішення Великої Палати у справі Merabishvili проти Грузії від 28 листопада 2017 року, заява № 72508/13, параграф 184). Тому, цей стандарт доказування є досить низьким - необхідно встановити чи наявні (або відсутні) факти чи інформація, що в сукупності може переконати слідчу суддю в тому, що особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

Слідча суддя також звертає увагу на правову кваліфікацію кримінального правопорушення у підозрі. Так, ОСОБА_5 інкримінується відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я особи, вчинене за попередньою змовою групою осіб. Необхідно оцінити відповідність підозри цій правовій кваліфікації лише для встановлення її обґрунтованості (тобто, чи є підстави обґрунтовано вважати, що ОСОБА_5 міг вчинити саме це кримінальне правопорушення). При цьому, остаточна оцінка та кваліфікація здійснюється судом під час судового розгляду справи.

Звертаючись до матеріалів клопотання, слідча суддя зазначає, що ОСОБА_5 було повідомлено про підозру на підставі зібраних доказів, а саме, даних, встановлених з протоколу допиту потерпілого ОСОБА_10 від 20.04.2020 року, протоколів допитів свідків ОСОБА_8 від 20.04.2020 року, ОСОБА_15 від 20.04.2020 року, ОСОБА_11 від 20.04.2020 року, ОСОБА_16 , від 25.04.2020 року, протоколів пред`явлення особи для впізнання від 20.04.2020 року та 21.04.2020 року, протоколу огляду предмета від 25.04.2020 року.

Зважаючи на викладене, слідча суддя переконана, що надані достатні підстави для наявності обґрунтованої підозри стосовно можливого вчинення ОСОБА_5 дій, що кваліфікуються за ч. 2 ст. 186 КК України.

Наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий
Далі слідча суддя оцінює наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Сторона обвинувачення зазначає про два такі ризики.

Ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду
Прокурор зазначає, що кримінальне правопорушення (злочин), який інкримінується ОСОБА_5 є тяжким, оскільки санкція статті передбачає покарання від 4 до 6 років позбавлення волі.

Вказані обставини свідчать про те, що підозрюваний, будучі обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого йому кримінального правопорушення та покарання, яке загрожує у разі визнання його винуватим, може здійснити спроби переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміноване йому кримінальне правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду, викладеної у рішенні «В. проти Швейцарії» від 26.01.1993 року небезпеку переховування від правосуддя не можна вимірювати тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з урахуванням низки інших релевантних факторів, які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправдуванням для тримання під вартою. При цьому необхідно враховувати характер обвинуваченого, його моральні якості, його кошти, зв`язки з державою, у якій його переслідували за законом, і його міжнародні зв`язки».

Аналогічна позиція викладена у рішенні Європейського суду від 26.06.1991 року у справі «Летелье проти Франції», згідно якого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути виправданий очікуваним покаранням у вигляді позбавлення волі.

Крім цього, слідча суддя враховує рішення Європейського суду від 01.06.2006 року у справі «Мамедова проти Росії», відповідно до якого необхідність тримання під вартою не можна оцінювати тільки виключно з абстрактної позиції, приймаючи до уваги тільки тяжкість злочину.

Слідча суддя зобов`язана встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий (п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України). Втім, для всебічної оцінки обставин справи, слідча суддя аналізує доводи слідчого стосовно інших ризиків, про які згадано у клопотанні.

Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.
На теперішній час не знайшов свого підтвердження ризик того, що перебуваючи на волі, підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки жодних доказів на підтвердження цього ризику слідчій судді не надано. ОСОБА_5 раніше не судимий, має місце проживання та місце реєстраціє. Інших підозр по іншим кримінальним провадженням ОСОБА_5 не пред`явлено.

Ризик незаконного впливу на потерпілого.
На теперішній час не знайшов свого підтвердження ризик того, що перебуваючи на волі, підозрюваний може впливати на потерпілого слідчій судді не надано, оскільки жодних доказів на підтвердження цього ризику слідчій судді не надано.

Слідча суддя керується загальними засадами кримінального провадження, а саме принципами законності та верховенства права (пункти 1-2, частини 1 статті 7 КПК України). Слідча суддя також зазначає, що судове рішення повинно бути обґрунтованим і вмотивованим (частина 1 статті 370 КПК України). Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до правил оцінки доказів (частина 3 статті 370 КПК України). Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, суд повинен виносити вмотивовані рішення (наприклад, Рішення Великої Палати у справі Moreira Ferreira проти Португалії (no. 2) від 11 липня 2007 року, Заява № 19867/12, параграф 84). Вмотивованість вимагає від суду чітко вказати на підстави тієї чи іншої аргументації.

При застосуванні запобіжного заходу слідча суддя враховує приписи статті 178 КПК України як з точки зору вагомості доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкості покарання, яке йому загрожує, так і міцності соціальних зв`язків.

Так, ОСОБА_5 є неповнолітнім, має постійне місце проживання та реєстрацію, мешкає разом з матір`ю та батьком, хворіє на цукровий діабет та має хворобу серця, відсутність будь-яких негативних характеристик за місцем його проживання та реєстрації, що свідчить про його позитивну репутацію, а також відсутність у нього судимостей.

З огляду на імперативні норми Конституції України, висновки Європейського суду з прав людини, викладені у різних рішеннях, враховуючи обставини відсутності реальних ризиків, не доведення неправомірної поведінки підозрюваним під час досудового розслідування, слідча суддя дійшла висновку, що цілодобовий домашній арешт є достатнім запобіжним заходом для підозрюваного ОСОБА_5 . Також призначаючи саме цілодобовий домашній арешт, слідчою суддею враховано, що підозрюваний є неповнолітнім та зобов`язаний відвідувати навчальний заклад. Однак, на теперішній час у країні оголошено карантин, у зв`язку з чим всі навчальні заклади переведені на дистанційне навчання, а тому право на освіту підозрюваного буде забезпечене належним чином.

Слідча суддя дійшла висновку, що органом досудового розслідування не доведено, що більш м`який запобіжний захід буде недостатнім для запобігання ризикам, указаним у клопотанні.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

За змістом ст. 176 КПК України найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою. У відповідності до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Зважаючи на викладене, враховуючи кожну обставину окремо та в сукупності, проводячи оцінку поданих доказів, беручи до уваги мету і підстави застосування запобіжних заходів, що передбачені ст. 177 КПК України, слідча суддя дійшла висновку про відмову у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 та наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу менш суворого, ніж утримання під вартою, як просила сторона обвинувачення, у вигляді цілодобового домашнього арешту, що у достатній мірі забезпечить правомірну процесуальну поведінку підозрюваного.

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 3, 176-178, 183, 184, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання старшого слідчого СВ Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Комунарського відділу Запорізької місцевої прокуратури № 2 Запорізької області ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001252 від 20 квітня 2020 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишити без задоволення.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з перебуванням останнього за місцем реєстрації та мешкання: АДРЕСА_1 , строком на два місяці, тобто до 23 червня 2020 року включно.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні процесуальні обов`язки:
- не відлучатися за межі м. Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;
- прибувати до кабінету слідчого Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області з періодичністю 1 раз на тиждень у визначений слідчим час до 18 години.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення
Виконання ухвали доручити Комунарському ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, у якого перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 .
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення до Запорізького апеляційного суду.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали складено та підписано 27 квітня 2020 року.

Слідчий суддя
Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1