Справа № 202/2025/20
Провадження № 1-кс/202/3253/2020
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА
27 квітня 2020 року м. Дніпро

слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000933, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0000933, відомості про яке до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено 29 березня 2020 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000933 здійснюється прокуратурою Дніпропетровської області.
24 квітня 2020 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000933.
Дане клопотання згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду, було передано слідчому судді 24 квітня 2020 року.
Відповідно до матеріалів клопотання, 28.03.2020 приблизно о 22.00 годині ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , з метою вирішення проблемної ситуації, яка виникла між його сином ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на автомобілі марки «TOYOTA LAND CRUISER 100», сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 , вирушив в бік автозаправної станції «Glusko», розташованої за адресою: м. Нікополь, вул.Патріотів України, 143а для пошуку ОСОБА_7
28.03.2020 о 22.41 годині по прибуттю до автозаправної станції «Glusko», розташованої за адресою: м. Нікополь, вул. Патріотів України, 143а, ОСОБА_6 вийшов із автомобіля та направився до компанії осіб, які знаходились на території вищевказаної автозаправної станції, серед яких також знаходився ОСОБА_8 .
Підійшовши ОСОБА_6 запитав у ОСОБА_8 , із яким він раніше був знайомий про те, чи не бачив він на автозаправній станції «Glusko», розташованої за адресою: м. Нікополь, вул. Патріотів України, 143а ОСОБА_7 та повідомив про те, що він його розшукує та хоче поговорити з приводу проблемної ситуації, яка виникла між ним та ОСОБА_7 . На що ОСОБА_8 повідомив про те, що йому відомі можливі місця перебування ОСОБА_7 .
Після чого ОСОБА_6 запропонував ОСОБА_8 прослідувати за ним до автомобіля марки «TOYOTA LAND CRUISER 100», сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 з метою допомоги йому у розшуку ОСОБА_7 , нащо ОСОБА_8 надав добровільну згоду, та 28.03.2020 о 22.43 годині сів на заднє пасажирське сидіння справа та вони направились розшукувати ОСОБА_7 по території м.Нікополь.
Під час руху автомобіля «TOYOTA LAND CRUISER 100», сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 поблизу будинку № 2 по вул. Світла в м. Нікополь між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 виник словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_8 дістав із кишені куртки пістолет ПМ калібру 9 мм із маркуванням НОМЕР_2 та тримаючи його у руці наніс ОСОБА_5 два удари в лобну частину голови.
В цей час у ОСОБА_5 , який знаходився на передньому водійському сидінні автомобіля марки «TOYOTA LAND CRUISER 100», сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник злочинний умисел, направлений на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_8 .
ОСОБА_5 зупинив автомобіль марки «TOYOTA LAND CRUISER 100», сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 навпроти будинку № 2 по вул. Світла в м. Нікополь та застосовуючи прийом рукопашного бою вихопив із рук ОСОБА_8 пістолет ПМ калібру 9 мм із маркуванням НОМЕР_2 та діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у вигляді заподіяння смерті ОСОБА_8 та бажаючи їх настання, з метою умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, здійснив один постріл в ОСОБА_8 .
Після отриманого вогнепального поранення ОСОБА_8 вибіг із салону автомобіля та почав втікати, на що ОСОБА_5 , з метою доведення до кінця свого злочинного умислу, вийшов із салону автомобіля та діючи умисно здійснив ще два постріли з пістолету ПМ калібру 9 мм із маркуванням НОМЕР_2 в ОСОБА_8 , чим спричинив останньому, згідно довідки про причину смерті №202 від 29.03.2020 тілесні ушкодження у вигляді: масивної крововтрати, множинних вогнепальних поранень з ушкодженням внутрішніх органів. Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_8 помер на місці.
Після цього, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, з метою уникнення кримінальної відповідальності ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 , погрузили тіло ОСОБА_8 до багажнику автомобілю марки «TOYOTA LAND CRUISER 100», сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , та направилися в бік виїзду з міста Нікополь по направленню до м. Дніпро, однак були затримані працівниками поліції поблизу буд.1 по вул. Лісна в м. Нікополь Дніпропетровської області.
29.03.2020 року ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 затримано в порядку ст. 208 КПК України
30.03.2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні злочину передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України
08.04.2020 року допитано як потерпілого ОСОБА_9 , який надав органу досудового розслідування цивільний позов за спричиненні моральні збитки на суму 4 мільйони гривень.
Також потерпілим подано клопотання про розшук та накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, яке перебуває у власності чи користуванні підозрюваного ОСОБА_5 .
В ході проведення досудового розслідування кримінального провадження встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є власником мисливських карабінів, а саме: «ЕМСВТ», кал. 7,62 мм, № НОМЕР_3 ; «Magnum» кал. 22 wmr № НОМЕР_4 ; «Вулкан ТК», кал. 5.45 мм, № НОМЕР_5 ; «АКМС-МФ», кал. 7.62 мм, № НОМЕР_6 на підставі дозволу виданого № 13200 ГУНП в місті Києві терміном дії до 30.11.2019 року.
29.03.2020 року в ході проведення огляду автомобіля «TOYOTA LAND CRUISER 100», сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 було виявлено та вилучено мисливський нарізний карабін «Вулкан ТК», кал. 5.45 мм, № НОМЕР_5 з 30 набоями до нього, на який ухвалою Нікопольського міськрайонного суду накладено арешт.
В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що у кримінальному провадженні потерпілим було заявлено цивільний позов з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, тому у слідства виникла необхідність у накладенні арешту на наступне майно: мисливські карабіни «ЕМСВТ», кал. 7,62 мм, № НОМЕР_3 ; «Magnum» кал. 22 wmr № НОМЕР_4 , «АКМС-МФ», кал. 7.62 мм, № НОМЕР_6 .
Наведене зумовило слідчого за погодженням з прокурором звернутись до слідчого судді з відповідним клопотанням.
Слідчий в судове засідання не з`явився, натомість надав заяву, відповідно до якої просив здійснити розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримав в повному обсязі.
В силу вимог ст. 172 КПК України, слідчий суддя доходить висновку про можливість розгляду клопотання у відсутність учасників провадження, оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.
У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно зі ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом.
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Згідно з вимогами ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Перевіривши матеріали клопотання, слідчий суддя доходить висновку про невідповідність клопотання слідчого вказаним вимогам кримінального процесуального закону, з огляду на наступне.
В ході ознайомлення з матеріалами клопотання встановлено, що клопотання слідчого не містить належного обґрунтування необхідності застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна. Не обґрунтовано і наявність обставин, передбачених частинами 3-6 ст. 170 КПК щодо випадків, у яких накладається арешт з підстав, зазначених в ч. 2 ст. 170 КПК.
З тексту клопотання вбачається, що воно складається з викладення скороченого змісту фактичних обставин кримінального правопорушення (фабули), встановлених органом досудового розслідування та формального посилання на положення ст. ст. 131, 132, 170, 171 КПК без належного обґрунтування співвідношення вказаних положень процесуального закону з фактичними обставинами даного кримінального провадження.
Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Враховуючи, що клопотання слідчого не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, про необхідність повернення клопотання прокурору із встановленням йому строку для усунення недоліків строком в сімдесят дві години.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000933 повернути прокурору для усунення недоліків у строк, протягом семидесяти двох годин з моменту отримання ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1