Житомирський апеляційний суд
Справа №274/1248/20 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.422 КПК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2020 року Житомирський апеляційний суд в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , діючого в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 20 лютого 2020 року,
за участю: прокурора ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
в с т а н о в и в:
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою обрати до його підзахисного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Звертає увагу на те, що даний запобіжний захід є занадто суворий і до підозрюваного слід застосувати більш м`який запобіжний.

Крім того, зазначає, що підозрюваний не має на меті уникати кримінальної відповідальності, так як вину свою у вчиненні злочинів не визнає. ОСОБА_7 має постійне місце роботи та проживання, стабільний дохід, хоча раніше і був судимий, проте нових злочинів не вчиняв. В клопотанні про обрання запобіжного заходу було вказано, що підозрюваний у вечірній час вчинив злочин. Проте, підозрюваний стверджує, що в цей час він перебував за місцем свого проживання, а тому не міг вчинити даний злочин, в якому його підозрюють.

Також підозрюваний стверджує, що не намагатиметься переховуватись, а сприятиме слідству у з`ясуванні обставин даної справи, так як особисто зацікавлений в тому, щоб дана справа чим швидше закінчилась та він міг продовжувати спокійно жити і далі займатись повсякденними справами та ходити на роботу.

Згідно оскарженої ухвали слідчим суддею Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 20 лютого 2020 року клопотання слідчого задоволено. Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Прилуки, Чернігівської області, громадянина України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.

Строк запобіжного заходу ОСОБА_7 обраховано з моменту фактичного затримання підозрюваного.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисника та підозрюваного на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, а також ухвалу слідчого судді в межах, передбачених ст.404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з таких підстав.
Виходячи з вимог ст.370 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу повинна бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в порядку Глави 18 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування такого запобіжного заходу, або відмови у його задоволенні.
Відповідно до ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий та прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, зазначеного у клопотанні.
Норми ст.177 КПК України передбачають, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Згідно з ст.178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність у підозрюваного постійного місця роботи, репутацію підозрюваного, майновий стан підозрюваного, наявність судимостей, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при застосуванні щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу, дотримався вимог ст.ст. 132, 176-178, 183, 194 КПК України.
Як вбачається зі змісту клопотання, Бердичівським ВП ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000153 від 16.02.2020, за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.152 КК України.

19.02.2020 року гр. ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.152 КК України, тобто у незакінченому замаху на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним, анальним або оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування), вчинені повторно.

Необхідність застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою мотивовано тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст. 152 KK України та існують ризики переховування від органів досудового розслідування та суду, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, незаконного впливу на потерпілу.

Прийняте рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя мотивував наявністю в матеріалах провадження обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років. Взято до уваги, що підозрюваний ОСОБА_7 , одружений та працевлаштований, що його соціальні зв`язки не є такими міцними, що можуть утримувати за місцем проживання, та запобігати наявним ризикам, з огляду на те, що він проживає без реєстрації у м. Бердичеві, не має осіб, яких за законом має утримувати, має негативну репутацію, як особа яка схильна до вчинення злочинів проти статевої свободи та статевої недоторканості особи.

Крім того, ОСОБА_7 раніше двічі був засуджений за аналогічні злочини; звільнився з місць позбавлення волі 02 травня 2018 року; 16.04.2018 року Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області ОСОБА_7 було встановлено адміністративний нагляд строком на 2 роки. Матеріали провадження вказують на наявність ризиків можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування чи суду, а також перешкоджання кримінальному провадженні шляхом неявки чи несвоєчасної явки до слідчого, прокурора чи суду. Також доведено ризик можливого незаконного впливу підозрюваного на потерпілу, з метою уникнення можливої відповідальності, зважаючи на обставини за яких було скоєно злочини за які ОСОБА_7 був засуджений раніше, негативну характеристику на ОСОБА_7 з місця відбування покарання, як особи яка порушувала режим відбування покарання.

З викладеного вбачається, що слідчий суддя, приймаючи рішення про необхідність застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу та обґрунтовано дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого, в зв`язку з відсутністю достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам дієво запобігти ризикам, доведеним слідчим і прокурором.
Рішення слідчого судді щодо обґрунтованості підозри на даній стадії досудового розслідування узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини.
Кримінальний процесуальний кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що, за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (справа «Нечипорук і Йонкало проти України», 42310/04, § 219, 21.04.2011р.).
Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57).
Обґрунтованість підозри у скоєнні ОСОБА_7 злочину доведена: рапортом чергової частини Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області, згідно якого надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що 15.02.2020 о 18-45 год. лікар травмпункту Бердичівської ЦМЛ повідомила про надання медичної допомоги ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; рапортом чергової частини Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області, згідно якого надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що 15.02.2020 о 18-27 год. надійшов дзвінок від ОСОБА_10 про те, що поряд із тюрмою на жінку на ім`я ОСОБА_11 напав невідомий; протоколом заяви про кримінальне правопорушення від ОСОБА_9 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.02.2020, згідно якого потерпіла ОСОБА_12 впізнала ОСОБА_7 , як особу, яка вчинила на неї напад з метою зґвалтування; протоколами впізнання речей та особи за голосом від 19.02.2020, за якими ОСОБА_9 , впізнала куртку, вилучену у ОСОБА_7 під час обшуку, та особу, яка вчинила на неї напад і ним виявився ОСОБА_7 ; висновком судово-медичної експертизи від 18.02.2020; протоколом слідчого експерименту за участі потерпілої, яка повідомила про обставини скоєння злочину.

Показаннями свідка ОСОБА_13 , дружини підозрюваного, в частині, що вона спілкувалася із ОСОБА_7 15.02.2020 о 18-30 по телефону, не спростовано обґрунтованості підозри пред`явленої ОСОБА_7 .

При перевірці обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого кримінального правопорушення, що заперечується в апеляційній скарзі захисником, апеляційний суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, а саме Рішення Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства», «Мюррей проти Об`єднаного Королівства», згідно з якими вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. Так, підставами взяття під варту виступають, спочатку докази, що викривають особу у вчиненні злочину, достатні для пред`явлення звинувачення, а у виняткових випадках запобіжний захід може бути застосований при недостатності доказів для пред`явлення звинувачення, але за умови даних, які вказують на причетність особи до вчиненого злочину.
Докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження, вказують на те, що на даній стадії досудового розслідування існує обґрунтована підозра, яка разом з існуючими ризиками та конкретними обставинами справи, на думку апеляційного суду, виключає можливість обрання відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.
Апеляційний суд враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, але на даній стадії досудового розслідування, по даній конкретній справі, з урахуванням особи підозрюваного ОСОБА_7 та тяжкості можливого покарання, яке загрожує у разі доведеності вини та визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за вироком суду, наявності ризику, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування або суду; може перешкоджати кримінальному провадженню шляхом неявки чи несвоєчасної явки до слідчого, прокурора чи суду; може незаконно впливати на потерпілу, з метою уникнення можливої відповідальності.
Матеріали провадження не містять інших даних про застереження, які б унеможливлювали перебування підозрюваного під вартою та захисником в судовому засіданні апеляційного суду не доведені.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Одночасно, відповідно до вимог ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:
1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;
2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;
3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.
Як убачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.152 КК України.

Таким чином, слідчий суддя дійшов правильного висновку та не визначив розмір застави, оскільки кримінальне правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 є насильницьким, а тому відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя вправі не визначати розмір застави.
При цьому, всі викладені захисником апеляційні доводи були об`єктом дослідження при обранні підозрюваному запобіжного заходу і ним надана належна оцінка. Жодних нових обставин які б впливали на обґрунтованість поданої апеляційної скарги на зміну запобіжного заходу не встановлено.
Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, оскільки ухвалене у відповідності до вимог закону, та винесене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими слідчим суддею, а тому апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , діючого в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 20 лютого 2020 року, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :