Провадження №1-кп/748/146/20
Єдиний Унікальний № 740/627/20
У Х В А Л А
про повернення обвинувального акту прокурору
03 березня 2020 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області
в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
з участю прокурора - ОСОБА_3 ,
захисників - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинувачених - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
здійснивши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові підготовче судове засідання кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001379 від 05.11.2020 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Кримінальне провадження № 0001379 від 05.11.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_7 надійшло до суду 11.02.2020 з Чернігівського апеляційного суду в порядку визначення підсудності, із обвинувальним актом, затвердженим прокурором Ніжинської місцевої прокуратури.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту.
Обвинувачені та їх захисники заперечували проти призначення судового розгляду, просили обвинувальний акт повернути прокурору для усунення недоліків.
Заслухавши думку прокурора, захисників, обвинувачених, дослідивши обвинувальний акт з доданими до нього документами, суд вважає, що обвинувальний акт підлягає направленню прокурору для усунення недоліків, виходячи з наступного.
Згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
У відповідності з ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Відповідно до вимог п. 5 ч.2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити такі відомості:
- виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Враховуючи положення п.1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб, та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).
Формулювання обвинувачення має містити дані щодо події кримінального правопорушення із зазначенням часу, місця, форми вини і мотивів, способу вчинення, наслідків та інших даних, на підставі яких відповідно до диспозиції певної статті Кримінального кодексу України можна встановити в діянні обвинуваченого склад кримінального правопорушення.
Підпункт «а» п.3 ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» та практика Європейського суду з прав людини вказують на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено справу.
Відповідно до п. "а" ч.3 ст.6 Конвенції, кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.
Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явлення йому обвинувачення. І хоча ступінь деталізації обвинувачення може відрізнятися в залежності від обставин справи, обвинуваченому має бути принаймні надана інформація, достатня для повного розуміння пред`явлених звинувачень, для підготовки відповідного захисту (Матточіа проти Італії, пункт 59; Пенєв проти Болгарії, пункти 33 та 42).
У викладі фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , зазначено, що кримінальне правопорушення вчинено ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , проте їх дії взагалі не розмежовані слідством, не викладено об`єктивну сторону кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України стосовно всіх обвинувачених, а лише зазначено, що вони діяли спільно. Більше того, прокурор в обвинувальному акті зазначає, що потерпілому були завдані понад 10 ударів руками та взутими ногами в область тулуба, голови, верхньої частини нижніх кінцівок та понад 5 ударів руками та взутими ногами по тулубу та верхніх кінцівках, в той же час, в наступному абзаці зазначає, що загалом потерпілому було спричинено не менше 25 травматичних дій, проте, шляхом якої дії вони були спричиненні, в обвинувальному акті не вказано, що також свідчить про неконкретність обвинувачення. Крім того, у формулюванні обвинувачення не зазначено, що обвинувачені діяли групою осіб, тоді як у правовій кваліфікації їх дій така ознака вказана.
Також, обвинувальний акт суперечить вимогам п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України, який передбачає наявність у ньому достовірних анкетних відомостей про кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство), але у цій ситуації, судом встановлено, що зазначене прізвищі потерпілої " ОСОБА_8 " відрізняється від прізвища потерпілої, зазначеної в реєстрі, доданому до обвинувального акту "Корнієнко". Крім того, в обвинувальному акті при викладені фактичних обставин, допущено описку і прізвищі померлого, вказано як " ОСОБА_8 " так і " ОСОБА_9 ". Також допущено описку в обвинувальному акті щодо дати внесення даного кримінального провадження до ЄРДР, де вказано дату, яка не наступила - "05.11.2020".

Зважаючи на істотні порушення вимог п.5 ч.1 ст. 291 КПК України, які перешкоджають призначенню судового розгляду, суд дійшов висновку про необхідність повернення обвинувального акту прокурору для усунення недоліків.
Щодо клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу стосовно ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , то суд, заслухавши думку учасників судового провадження, приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду; знищити сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

На даний час залишається достатньо підстав вважати, що обвинуваченні, опинившись на волі, зможуть ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування), і на це вказують такі обставини, як характер протиправних дій, в яких вони обвинувачуються і щодо яких органами досудового розслідування висунута обґрунтована підозра (обвинувачення); тяжкість покарання, яке їм загрожує у разі визнання їх винуватими у вчиненні інкримінованого їм злочину.

Крім того, існує велика ймовірність того, що обвинуваченні, перебуваючи на волі, зможуть перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні під час судового провадження іншим чином, зокрема, незаконно впливати на потерпілу та свідків.

За сукупністю вище наведених обставин, суд вважає за необхідне продовжити стосовно обвинувачених запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України можуть на даному етапі забезпечити виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків, що випливають з ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою суду та їх належну поведінку.

Оскільки дане кримінальне провадження стосується злочину, пов`язаного із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого від злочину, суд, керуючись положеннями ч. 4 ст. 183 КПК України, не вбачає правових підстав для визначення обвинуваченим розміру застави.
Керуючись ст. 291 ч.2 п.5, 177, 314, 315 КПК України, суд,
У Х В А Л И В :
Клопотання захисників про повернення обвинувального акту прокурору задовольнити.
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № №0001379 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, повернути прокурору для усунення виявлених недоліків.
Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинувачених задовольнити.
Продовжити обраний стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят діб, тобто до 02.05.2020 року включно.
Продовжити обраний стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят діб, тобто до 02.05.2020 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Чернігівський районний суд Чернігівської області.

Суддя ОСОБА_1