Справа № 439/400/20
ВИРОК
іменем України

03 червня 2020 року м. Броди

Бродівський районний суд Львівської області

у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження №0000111, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 березня 2020 року

про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дмитров, Донецької області, громадянин України, українець, не одружений (розлучений), на утриманні п`ятеро дітей, працює монтером на ТзОВ «ЕКУ», фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , не судимий,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні зазначене кримінальне провадження,

встановив:

ОСОБА_3 погрожував ОСОБА_5 вбивством, за наявності у неї реальних підстав побоюватися здійснення цієї погрози .чим вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 129 КК України.

Злочини вчинено за наступних обставин.

10.03.2020 приблизно о 16.00 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_3 , знаходячись за місцем свого проживання, що за адресою: с. Клекотів, Бродівського району, де на підґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, викликаних побутовими причинами, влаштував сварку зі своєю колишньою дружиною ОСОБА_5 , в ході якої ОСОБА_3 , діючи умисно, з метою погрози ОСОБА_5 вбивством, взяв із кухонного стола ніж, із ручкою світло - коричневого кольору, який сховав притуливши його до тіла та прикриваючи його рукою. В подальшому, ОСОБА_3 висловлював погрози вбивствам ОСОБА_5 . Продовжуючи приводити у виконання свій злочинний умисел, спрямований на погрозу вбивством, маючи намір викликати у ОСОБА_5 реальні побоювання, щодо висловленої ним погрози вбивством і, підкріплюючи погрози вбивством активними діями, а саме: знаходячись у безпосередній близькості біля, останньої, ОСОБА_3 , витяг ніж з-під руки та направив його в сторону ОСОБА_5 , таким чином демонструючи ніж ОСОБА_3 продовжив супроводжувати свої активні дії висловлюванням щодо неї про погрозу вбивством. В свою чергу ОСОБА_5 , повіривши в серйозність намірів ОСОБА_3 , маючи реальні підстави побоюватися здійснення висловлених ним погроз вбивством, бо останній підтверджував їх реальними діями, ОСОБА_5 почала втікати.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні вину визнав частково та пояснив, що із ОСОБА_5 вони виховують п`ятеро дітей. Його колишня дружина вживає алкоголь, і щодо цього він їй робить зауваження. Через постійний обман зі сторони ОСОБА_5 , між ними часто виникають сварки. Однак, він не ворог своїй сім`ї і ніколи би сім`ї не зашкодив. Він ніколи не погрожував своїй дружині вбивством. Не пам`ятає він також щоб демонстрував їй ножа. Визнає, що 10.03.2020 був в стані алкогольного сп`яніння, а тому міг дечого не пам`ятати. Вважає, що причиною усіх негараздів у сім`ї є те, що він вживав алкоголь. Однак, він зробив належні висновки із цієї події.

Незважаючи на невизнання своєї вини, винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого злочину повністю доведена зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: показаннями потерпілої, свідків, дослідженими під час судового розгляду справи, які суд вважає належними та допустимими доказами.
Так, потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що вона іх своєю сім`єю є переселенцями із Донецької області і проживають у с. Клекотів Бродівського району, Львівської області. В кінці 2019 року шлюб між нею та ОСОБА_6 було розірвано, хоча вони продовжують проживати разом в одному будинку в с. Клекотів. 10.03.2020 вона прийшла з роботи. В будинку були її п`ятеро дітей та колишній чоловік ОСОБА_3 , який був в стані алкогольного сп`яніння, і який відразу почав вчиняти із нею сварку, ображати, погрожувати вбивством. Таке насильство зі сторони ОСОБА_3 траплялось неодноразово, що і стало причиною розірвання шлюбу. Однак, у цей день він будучи в будинку в приміщенні кухні взяв кухонного ножа і демонструючи його почав висловлювати погрози вбивством, які вона сприйняла як реальні. Перелякавшись за своє життя вона вибігла з будинку і відразу повідомила поліцію про подію. Також, потерпіла повідомила, що домашнє насильство зі сторони ОСОБА_3 були частими випадками впродовж їхнього шлюбного життя. Діти його бояться.

Малолітня свідок ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в судовому засіданні пояснила, що її батько ОСОБА_3 зловживає алкоголем, і коли перебуває в стані сп`яніння через ревнощі вчиняє сварки з матір`ю ОСОБА_5 Досить часто вона чула погрози від батька, що він вб`є маму. 10.03.2020 вона бачила як батько, будучи в стані сп`яніння сховав кухонного ножа в рукав куртки та почав висловлювати погрози вбивством матері. Вони із сестрою ОСОБА_8 перелякались, і коли цей ніж у батька випав, вони його підхопили і сховали. Вона бачила, як батько тримаючи ножа в руках висловлював погрози вбивством матері. Вона із сестрою стали між ними, захищаючи матір в такий спосіб. За своє життя вона не боялася, а от за матір вона дуже злякалась.

Малолітня свідок ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в судовому засіданні пояснила, що її батько ОСОБА_3 зловживає алкоголем. Часто вона чула погрози від батька, що він вб`є маму ОСОБА_5 10.03.2020 вона бачила як батько, будучи в стані сп`яніння тримав кухонного ножа під курткою та погрожував матері. Пізніше вона бачила, як батько, тримаючи ножа в руці погрожував матері, казав, що вб`є її, і при цьому демонстрував їй ножа. За своє життя вона не боялася, а от за матір вона дуже злякалась.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що обіймає посаду Шнирівського сільського голови. Сім`я ОСОБА_11 є переселенцями зі сходу України, і він особисто надав належний йому житловий будинок у їхнє користування. Він знає зі слів ОСОБА_12 , що між нею та її чоловіком ОСОБА_13 виникають сварки, вона жалілась, що він за нею бігає та погрожує, хоча особисто він очевидцем таких подій не був. Неодноразово до їхнього помешкання приїжджали працівники поліції.

Відповідно до ст.94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Оцінюючи показання потерпілої, свідків, суд надає їм віри, оскільки вони є послідовними, узгоджуються між собою та знаходяться в об`єктивному зв`язку із матеріалами кримінального провадження, що виключає можливість наклепу на ОСОБА_3 .

Таким чином, дослідивши всі подані сторонами докази в їх сукупності та взаємозв`язку, судом встановлено, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні інкримінованого йому злочину знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 129 КК України, оскільки він умисно погрожував вбивством ОСОБА_5 , і в неї були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози.

Часткове визнання вини ОСОБА_3 у вчиненні злочину, а фактично не визнання інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, суд розцінює як таке, що спрямоване на уникнення від відповідальності. Надані у судовому засіданні покази обвинуваченого ОСОБА_3 щодо обставин інкримінованого злочину суд оцінює критично як такі, що спрямовані на уникнення від кримінальної відповідальності та повністю спростовані дослідженими у судовому засіданні показаннями свідків, та потерпілої.

При визначенні виду і розміру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, які б пом`якшували покарання обвинуваченого, немає.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого, є вчинення ним злочину в стані алкогольного сп`яніння, в присутності дитини, та щодо колишнього подружжя.

Враховуючи наведене, а також особу обвинуваченого, а саме те, що він негативно характеризується по місцю проживання, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, а також досудову доповідь, відповідно до якої ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінено як «середній», ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як «середній», суд приходить до переконання, що ОСОБА_3 необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 129 КК України у виді арешту.

Таке покарання є достатнім, справедливим і необхідним для його виправлення та для запобігання вчиненню злочинів як ним, так і іншими особами.

Процесуальних витрат у кримінальному провадженні немає.

Долю речових доказів вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Запобіжні заходи у кримінальному проваджені не застосовано

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) місяця арешту.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Речові докази, а саме: побутовий інструмент ніж, що знаходяться у спецпакеті НПУ №7269104 і переданий на відповідальне зберігання в камеру зберігання речових доказів Бродівскього ВП Золочівського ПВ ГУ НП у Львівській області, - повернути потерпілій ОСОБА_5 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
На вирок може бути подана апеляція до Львівскього апеляційного суду через Бродівський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1