н/п 1-кп/490/611/2020
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 червня 2020 року м. Миколаїв Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши в підготовчому судовому засіданні угоду про визнання винуватості за обвинувальниим актом, складеним за результатами досудового розслідування обставин кримінального провадження № 0000030 за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Миколаєва, громадянки України, фізичної особи-підприємця, одруженої, маючої вищу освіту, раніше не судимої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 205-1 КК України,
За участю сторін кримінального провадження: сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ,
сторона захисту: обвинувачена ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до реєстраційних документів фізична особа-підприємець ОСОБА_6 (ІПН НОМЕР_1 ) зареєстрована 12.12.2018, свідоцтво про державну реєстрацію № 2 079700, адресою місця проживання суб`єкта господарської діяльності на дату проведення державної реєстрації визначено: АДРЕСА_2 .
Фізична особа-підприємець ОСОБА_6 взята на податковий облік в органах державної фіскальної служби 13.12.2018. Основний вид діяльності роздрібна торгівля іншими продуктами харчування в спеціалізованих магазинах.
Так, на початку грудня 2018 року (більш точну дату досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_3 отримала від ОСОБА_7 копію паспорту та ідентифікаційного коду платника податків ОСОБА_6 з метою працевлаштування останньої на роботу продавцем -реалізатором.
Проте, 11.12.2018 ОСОБА_3 , переслідуючи злочинний намір, спрямований на внесення завідомо неправдивих відомостей в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації фізичної особи-підприємця, використовуючи копії паспорту та ідентифікаційного коду платника податків ОСОБА_6 , перебуваючи в офісі за адресою: АДРЕСА_3 , роздрукувала документи, а саме: опис документів, що надаються фізичною особою державному реєстратору для проведення реєстраційної дії «Державна реєстрація фізичної особи-підприємця» та власноручно поставила у ньому підпис в графі «Заявник» від імені ОСОБА_6 , заяву про державну реєстрацію фізичної особи підприємцем та підписала її від імені ОСОБА_6 .
В свою чергу, ОСОБА_6 не була обізнана про дії ОСОБА_3 та не мала на меті набувати статус фізичної-особи підприємця та займатися підприємницькою діяльністю.
В подальшому 12.12.2018 вказані документи були подані ОСОБА_3 приватному нотаріусу ОСОБА_8 в приміщенні за адресою: АДРЕСА_4 , з метою державної реєстрації фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 , з внесенням відповідних даних до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» державна реєстрація фізичних осіб - підприємців офіційне визнання шляхом засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про юридичну особу та фізичну особу - підприємця, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом.
Вищевказані умисні дії ОСОБА_3 щодо внесення завідомо неправдивих відомостей в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 , а саме: заяву про державну реєстрацію фізичної особи підприємцем та опис документів, що надаються фізичною особою державному реєстратору для проведення реєстраційної дії «Державна реєстрація фізичної особи-підприємця», а також умисного подання для проведення такої реєстрації документів, які містять завідомо неправдиві відомості, в порушення п. 5 ч. 1 ст. 15, п.1 ч. 1 ст. 18, ч. ч. 1, 2 ст. 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», які встановлюють підстави і порядок реєстрації фізичних осіб - підприємців, призвели до того, що ОСОБА_6 набула статусу фізичної особи-підприємця всупереч загальним засадам встановленими ст.ст. 81, 87, 89 Цивільного кодексу України, ст. 56, 57, 62, 79, 80, 89 Господарського кодексу України щодо здійснення самостійної, ініціативної, систематичної, на власний ризик господарської діяльності.
Таким чином, ОСОБА_3 , своїми умисними протиправними діями вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 205-1 КК України, а саме внесення в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації фізичної особи- підприємця, завідомо неправдивих відомостей, а також умисне подання для проведення такої реєстрації документів, які містять завідомо неправдиві відомості. Справа надійшла до суду із угодою про визнання винуватості, відповідно до якої сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.205-1 КК України у виді штрафу у розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн. (вісім тисяч п`ятсот гривень), в редакції закону станом на час вчинення кримінального правопорушення. Згідно угоди, ОСОБА_3 повністю беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі підозри у судовому провадженні. Прокурор, обвинувачена та її захисник в судовому засіданні заявили, що вони цілком розуміють наслідки укладення даної угоди, просять суд затвердити угоду. Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до п.2 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладено угоду між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Згідно ч.4 ст.469 КПК України, угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим чи підозрюваним може бути укладено у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкоду завдано лише державним чи суспільним інтересам.

ОСОБА_3 визнала себе винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 205-1 КК України. Вказаний злочин в силу ст.12 КК України, є злочином невеликої тяжкості, внаслідок якого шкоду завдано лише державним та суспільним інтересам, а отже угоду про визнання винуватості може бути укладено.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 цілком розуміє положення п.1 ч.1 ст.473, ч.4 ст.474 КПК України, усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, який буде застосовано, також суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Обвинувачена ОСОБА_3 погодилася на призначення їй узгодженого покарання. Умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, а також інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, підстави вважати, що укладення угоди було недобровільним відсутні, фактичні підстави для визнання винуватості мають місце. Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором і обвинуваченою та призначення їй узгодженого сторонами покарання.

Таким чином, своїми умисними неправомірними діями ОСОБА_3 вчинила злочин, передбачений ч.1 ст. 205-1 КК України, а саме внесення в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації фізичної особи - підприємця, завідомо неправдивих відомостей, а також умисне подання для проведення такої реєстрації документів, які містять завідомо неправдиві відомості, і їй має бути призначене узгоджене сторонами покарання у виді штрафу у розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн. (вісім тисяч п`ятсот гривень), в редакції закону, станом на час вчинення кримінального правопорушення.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором і обвинуваченими та призначення обвинуваченим узгодженого сторонами покарання.
Цивільний позов по справі не заявлений. Речові докази: - опис вкладення документів від 19.12.2019 р. на 1 арк.; - опис документів, що надаються державному реєстратору від 12.12.2018 р. на 1 арк.; - заява про державну реєстрацію на 1 арк.; - опис документів, що надаються державному реєстратору від 15.04.2019 р. на 1 арк.; - заява про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності від 15.04.2019 р. Відповідно до положень ст. 100 КПК України, вищенаведені речові докази залишити в матеріалах кримінального провадження. На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314, 368, 370, 373, 374-376, 474, 475 КПК України, суд, - УХВАЛИВ:
Затвердити угоду від 25 червня 2020 року про визнання винуватості, укладену між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби прокуратури Миколаївської області ОСОБА_9 та обвинуваченою ОСОБА_3 у кримінальному проваджені №0000030 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.205-1 КК України. Визнати винною ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.205-1КК України і призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн. (вісім тисяч п`ятсот гривень). Залишити в матеріалах кримінального провадження наступні речові докази: - опис вкладення документів від 19.12.2019 р. на 1 арк.; - опис документів, що надаються державному реєстратору від 12.12.2018 р. на 1 арк.; - заява про державну реєстрацію на 1 арк.; - опис документів, що надаються державному реєстратору від 15.04.2019 р. на 1 арк.; - заява про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності від 15.04.2019 р. Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченій і прокурору.

Суддя ОСОБА_1