печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 жовтня 2019 року

слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

особи, яка подала клопотання, адвоката: не з`явився,

слідчого: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва 07.12.2016 року за клопотанням Заступника начальника відділу управління розслідування корупційних злочинів Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0000581 від 22.10.2015 року, -

ВСТАНОВИВ:
Адвокат ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , звернулась до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва 07.12.2016 року за клопотанням Заступника начальника відділу управління розслідування корупційних злочинів Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0000581 від 22.10.2015 року, на грошові кошти в сумі 416 000,00 грн. та 1600 доларів США, що належать ОСОБА_4 та вилучені під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування клопотання адвокат ОСОБА_3 зазначає, що накладений арешт порушує права та законні інтереси власника майна ОСОБА_4 , оскільки грошові кошти були передані останнім ОСОБА_6 на зберігання та вилучені під час проведення обшуку у останньої. ОСОБА_5 жодного відношення до обставин, які є предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000581 від 22.10.2015 року, не має; будь-які докази, що арештоване майно набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого кримінального правопорушення, отримане за рахунок доходів від вчиненого кримінального правопорушення, відсутні. Крім того, з матеріалів кримінального провадження № 0000581 виділено матеріали кримінального провадження № 0000038 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України, за фактом подання ним, як суб`єктом декларування, недостовірних відомостей про отримані ним доходи, на суму 430 021,85 грн., що перевищує 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 27.02.2019 року звільнено ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ст. 366-1 КК України, відповідно до ст. 45 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям. Відтак, застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження є неспівмірним з завданням кримінального провадження та порушує конституційні права ОСОБА_4 , як власника майна.

В судове засідання особа, яка подала клопотання, - адвокат ОСОБА_3 не з`явилась, про день, час, місце розгляду клопотання повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд клопотання за її відсутності, в якій вимоги клопотання підтримала в повному обсязі, просила задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про день, час, місце розгляду клопотання повідомлений належним чином, причини неявки невідомі.

Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

За таких обставин, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті доводів та вимог клопотання за відсутності в судовому засіданні учасників провадження, на підставі наявних матеріалів.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, під час розгляду клопотання фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.

Слідчим суддею встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.10.2015 року за № 0000581 за фактом створення ряду суб`єктів підприємницької діяльності (юридичних) осіб з метою прикриття незаконної діяльності , що заподіяло велику матеріальну шкоду державі, незаконних дій, спрямованих на легалізацію грошових коштів, одержаних злочинним шляхом, вчинених за попередньою змовою групою осіб, а також заволодіння державними коштами в особливо важливих розмірах за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 205, ч. 2 ст. 209, ч. 5 ст. 191 КК України.

В рамках здійснення досудового розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні, 16.12.2016 року на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 22.11.2016 року, проведено обшук квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_6 , під час якого вилучено, в тому числі, грошові кошти в сумі 593 010 грн. та 1600 доларів США.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07.12.2016 року у справі № 757/64041/16-к задоволено клопотання Заступника начальника відділу управління розслідування корупційних злочинів Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_5 та накладено арешт на вказані грошові кошти.

Постановою Заступника начальника відділу управління розслідування корупційних злочинів Головного слідчого управління НП України ОСОБА_7 від 29.12.2016 року передано на тимчасове зберігання до Державної казначейської служби України, шляхом зарахування на депозитний рахунок, відкритий в Держаній казначейській службі України, кошти в сумі 593 010,00 грн.

Згідно ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

При цьому, згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як визначено у ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

З ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07.12.2016 року вбачається, що при накладенні арешту на вилучені грошові кошти, суд виходив з того, що вказане майно може бути предметом конфіскації, як виду покарання.

Разом з тим, при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Так, відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Постановою прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 від 18.01.2019 року виділено з кримінального провадження № 0000581 від 22.10.2015 року матеріали досудового розслідування за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336-1 КК України, та присвоєно № 000038, здійснення досудового розслідування доручено Головному слідчому управлінню Національної поліції України.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва 27.02.2019 року звільнено ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ст. 366-1 КК України, відповідно до ст. 45 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям, а кримінальне провадження № 000038 від 15.01.2019 року закрито.

Відповідно до показів свідка ОСОБА_9 у кримінальному провадженні № 0000581, вилучені під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , грошові кошти в сумі 416 000,00 грн. та 1600 доларів США належать ОСОБА_4 .

Крім того, згідно розписки від 14.11.2016 року, ОСОБА_6 прийняла у ОСОБА_10 для зберігання в сейфі суму в розмірі 484 000,00 грн.

Статтями 7, 16 КПК України визначено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Відповідно до положень ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17.07.1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що позбавлення ОСОБА_4 , як власника майна, можливості розпоряджатися та користуватися власністю, як захід забезпечення кримінального провадження № 0000581, порушує права власності останнього та суперечить ст. 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, у зв`язку з чим арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07.12.2016 року за клопотанням Заступника начальника відділу управління розслідування корупційних злочинів Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0000581 від 22.10.2015 року, в тому числі, на грошові кошти в сумі 416 000,00 грн. та 1600 доларів США, що належать ОСОБА_4 та вилучені під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 107, 170, 174, 307, 309, 532 Кримінального процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:
Клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва 07.12.2016 року за клопотанням Заступника начальника відділу управління розслідування корупційних злочинів Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0000581 від 22.10.2015 року, задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Печерського районного суду м. Києва 07.12.2016 року за клопотанням Заступника начальника відділу управління розслідування корупційних злочинів Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0000581 від 22.10.2015 року, на грошові кошти в сумі 416 000,00 грн. та 1600 доларів США, що належать ОСОБА_4 та вилучені під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1