Справа №635/6958/19
Провадження по справі 1-в/635/668/2019
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2019 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

представників установи виконання покарань ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

секретар судових засідань ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Покотилівка Харківського району Харківської області подання Виконуючого обов`язки начальника Державної установи «Хролівський виправний центр №140» ОСОБА_8 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням засудженому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Барвінкове Харківської області, громадянину України, з середньою освітою, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого: 07 листопада 2007 року Апеляційним судом Автономної Республіки Крим за п. «г» ст. 93 КК України (в редакції закону 1960 року) до 15 років позбавлення волі, на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 17 жовтня 2017 року замінено невідбуту частину покарання у виді 4 років 19 місяців позбавлення волі більш м`яким у виді обмеження волі на той же строк, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_6 засуджений 07 листопада 2007 року апеляційним судом Автономної Республіки Крим за п. «г» ст. 93 КК України (в редакції закону 1960 року) до 15 років позбавлення волі. Ухвалою Верховного Суду України від 31 січня 2008 року вирок апеляційного суду Автономної Республіки Крим залишений без змін.
Початок строку відбування покарання 18 червня 2007 року.
Кінець строку відбування покарання 09 травня 2021 року.
На підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 26 лютого 2016 року ОСОБА_6 зарахований строк попереднього ув`язнення за вироком апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 07 листопада 2007 року з 18.06. 2007 по 31.01.2008 в строк покарання за правилами ст.72 КК України з розрахунку, що один такий день відповідає двом дням позбавлення волі.
На підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 17 жовтня 2017 року засудженому ОСОБА_6 замінено невідбуту частину покарання у виді 4 років 19 місяців позбавлення волі більш м`яким у виді обмеження волі на той же строк.
З 13 квітня 2018 року ОСОБА_6 відбуває покарання у державній установі «Хролівський випавний центр (№140)».
Начальник Державної установи «Хролівський виправний центр (№140)» ОСОБА_8 , звернувся до суду з поданням, погодженим головою спостережної комісії при Харківській районній державній адміністрації Харківської області ОСОБА_9 , в якому просить вирішити питання про заміну засудженому ОСОБА_6 невідбутої частини покарання у виді обмеження волі більш м`яким у виді виправних робіт на підставі ст.82 КК України. Клопотання обґрунтовано тим, що за час відбування покарання засуджений характеризується позитивно, працевлаштований старшим днювальним відділення СП № 1, здійснює належне керівництво днювальними відділення та сприяє дотриманню засудженими розпорядку дня установи, має 16 заохочень та 2 стягнення, які погашені в установленому законом порядку, активно приймає участь в культурно-масових та фізкультурно-оздоровчих заходах, вину у скоєному злочині визнав, щиро розкаюється.
Представники установи виконання покарань ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримали подання про заміну засудженому ОСОБА_6 невідбутої частини покарання у виді обмеження волі більш м`яким покаранням у виді виправних робіт відповідно до вимог ст. 82 КК України, посилаючись на те, що засуджений став на шлях виправлення.
Прокурор у судовому засіданні проти задоволення подання заперечував з тих підстав, що засудженому ОСОБА_6 на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 17 жовтня 2017 року вже було замінено невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі більш м`яким у виді обмеження волі на той же строк, а тому повторний розгляд вказаного питання неможливий.
У судовому засіданні засуджений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_5 клопотання підтримали та просили його задовольнити, посилаючись на те, що засуджений ОСОБА_6 став на шлях виправлення, закон не забороняє повторне застосування до засудженого ст.82 КК України. Крім того, засуджений зазначив, що йому відомі випадки застосування до засуджених, які відбувають покарання, повторної заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.
Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, оглянувши матеріали особової справи засудженого ОСОБА_6 (Державної установи «Хролівський виправний центр (№140)»), вважає подання таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів особової справи ОСОБА_6 засуджений 07 листопада 2007 року апеляційним судом Автономної Республіки Крим за п. «г» ст. 93 КК України (в редакції закону 1960 року) до 15 років позбавлення волі.
На підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 17 жовтня 2017 року засудженому ОСОБА_6 замінено невідбуту частину покарання у виді 4 років 19 місяців позбавлення волі більш м`яким у виді обмеження волі на той же строк.
З 13 квітня 2018 року ОСОБА_6 відбуває покарання у державній установі «Хролівський випавний центр (№140)». За сумлінну поведінку і ставлення до праці, заохочувався 16 разів, мав 2 стягнення, які погашені у встановленому законом порядку. Зі змісту характеристики на засудженого ОСОБА_6 , складеної начальником відділення соціальної психологічної служби підполковником внутрішньої служби ОСОБА_10 , погодженої в.о. начальника сектору СВПР майором внутрішньої служби ОСОБА_4 , вбачається, що засуджений характеризується з позитивного боку, за власною ініціативою з перших днів перебування в виправному центрі виявив бажання працювати. Працевлаштований старшим днювальним відділення СПС № 1, до виконання поставлених завдань ставиться сумлінно, поставленні завдання та доручення виконує своєчасно та у повному обсязі. Здійснює належне керівництво днювальними відділення, активно залучає засуджених до робіт з благоустрою установи. У відношенні до представників адміністрації виправного центру ввічливий, тактовний, доброзичливий, дотримується правомірних взаємовідносин, виконує їх законні вимоги. Приймає активну участь в організації і проведенні культурно-масових та фізкультурно-оздоровчих заходів серед засуджених, за власним бажанням приймає участь в програмі диференційованого впливу на засуджених «Фізкультура і спорт», «Підготовка до звільнення», подає позитивний приклад іншим засудженим. Підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними, під час перебування у короткочасних виїздах виявив високий рівень самокерованої поведінки. Під час відбування покарання зареєстрував шлюб, вину у скоєному злочині визнав повністю, щиро розкаюється. Має виконавчий лист щодо відшкодування моральної шкоди згідно вироку на суму 99961,15 гривень, який має намір виплачувати у подальшому, що є на цей час неможливим відповідно до Постанови Правління Національного банку України від 03.11.2014 «Про застосування окремих норм валютного законодавства під час режиму тимчасової окупації на території вільної економічної зони «Крим»». Питання побутового влаштування та працевлаштування після звільнення вирішено позитивно.
Як вбачається зі змісту довідки про працевлаштування та нарахування заробітної плати засудженому ОСОБА_6 , у період з травня 2018 року по серпень 2019 року працевлаштований в обслуговуючому персоналі, а також залучався до робіт з благоустрою установи. Як вбачається зі змісту вироку апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 07 листопада 2007 року, засуджений ОСОБА_6 має зобов`язання по відшкодуванню завданої моральної шкоди у розмірі 100000 гривень. Згідно довідки № 1391 від 03 серпня 2018 року, виданої начальником сектору фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку головним бухгалтером державної установи «Хролівський виправний центр (№140)» ОСОБА_11 , 03.08.2018 до установи для виконання надійшла постанова ВП № 43066045 від 21.06.2018 про утримання коштів з ОСОБА_6 на загальну суму 110035,50 гривень. За період з серпня 2018 року по березень 2019 року з заробітної плати ОСОБА_6 стягнуто та перераховано 406,27 гривень. Як вбачається з листів директора ТОВ «МВВ-ГРУП» від 26 та 29 липня 2019 року засудженому ОСОБА_6 після звільнення гарантовано працевлаштування на посаду фахівця з охорони.
Відповідно до вимог ч. 1, 3 ст. 82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Відповідно до ч.4 ст.82 КК України відповідна частина строку покарання, яку засуджений повинен відбути для застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, встановлюється (обчислюється), виходячи зі строку покарання, призначеного вироком суду.
З аналізу змісту ст.82 КК України вбачається, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким має місце тоді, коли суд у процесі виконання покарання (відбування засудженим) остаточно і безумовно заміняє невідбуту частину призначеного вироком основного покарання більш м`яким його видом. Обов`язковим елементом підстави зазначеного виду заміни покарання є становлення засудженого на шлях виправлення.
При цьому, положеннями ч. 5 ст.82 КК України встановлено, що до осіб, яким покарання замінене більш м`яким, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення за правилами, передбаченими статтею 81 цього Кодексу.
Отже, виходячи з положень ст.82 КК України, для засудженої, яка стала на шлях виправлення, після відбуття певної частини строку покарання, наступною льготою має бути застосування до неї умовно-дострокового звільнення від відбування покарання за правилами, передбаченими статтею 81 КК України, а не заміна покарання, яке вже було замінене, на більш м`яке покарання, тобто, логічним є висновок суду, що особа, яка стала на шлях виправлення, має довести своє виправлення, а не постійно, невизначену кількість разів, ставати на шлях виправлення.
Згідно з матеріалами справи судом встановлено, що до засудженого ОСОБА_6 вже були застосовані положення ст. 82 КК України і на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 17 жовтня 2017 року йому було замінено невідбуту частину покарання, призначеного вироком апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 07 листопада 2007 року, у виді 4 років 19 місяців позбавлення волі більш м`яким у виді обмеження волі на той же строк.
З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 24 квітня 2019 року було відмовлено у задоволенні подання начальника державної установи «Хролівський виправний центр №140» про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання, призначеного вироком апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 07 листопада 2007 року. Підставою для відмови у задоволенні подання судом зазначено те, що засуджений ОСОБА_6 не довів свого виправлення, застосування до нього умовно-дострокового звільнення є передчасним. Ухвала набрала законної сили.
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 17 вересня 2019 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою засудженого на вищезазначену ухвалу закрито в зв`язку з відмовою від апеляційної скарги особи, яка її подала.
Відповідно до ч.7 ст.154 КВК України та ч.6 ст. 539 КПК України, у разі відмови суду щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким повторне подання з цього самого питання щодо осіб, засуджених за тяжкі і особливо тяжкі злочини до позбавлення волі на строк не менше п`яти років, може бути внесено не раніше як через один рік з дня винесення постанови про відмову, а щодо засуджених за інші злочини та неповнолітніх засуджених - не раніше як через шість місяців.
Враховуючи те, що засудженому ОСОБА_6 вже було замінено невідбуту частину покарання у виді 4 років 19 місяців позбавлення волі більш м`яким у виді обмеження волі на той же строк, у задоволенні подання начальника державної установи «Хролівський виправний центр №140» про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання відмовлено судом на підставі ухвали від 24 квітня 2019 року, суд вважає відсутніми підстави для можливості застосування до засудженого заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.
При цьому суд роз`яснює, що у даному випадку засуджений не позбавлений права на розгляд питання про застосування до нього положень ст.81 КК України у строки, передбачені ч. 7 ст.154 КВК України та ч.6 ст.539 КПК України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 82 КК України, ст. 537,539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні подання Виконуючого обов`язки начальника Державної установи «Хролівський виправний центр №140» ОСОБА_8 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням засудженому ОСОБА_6 - відмовити.

Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області, а засудженим в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення у формі ухвали складено 28 грудня 2019 року.

Суддя ОСОБА_1