Справа № 632/1095/20
провадження № 1-кп/632/100/20

В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2020 року місто Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Червоне Первомайського району Харківської області, громадянина України, з початковою загальною освітою, не працюючого, мешканця АДРЕСА_1 , не одруженого, не судимого, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В ніч на 13 травня 2020 року ОСОБА_4 , маючи умисел на вчинення крадіжки, діючи із корисливих мотивів,проник до сараю, розташованого на подвір`ї домоволодіння АДРЕСА_1 , звідки таємно викрав майно, яке належало ОСОБА_6 велосипед марки «FormulaBerkut», вартістю 974 гривні 40 коп., спричинивши потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на вказану суму, після чого з викраденим зник, обернувши його на свою користь.

Такі дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у приміщення.

14 липня 2020 року між процесуальним керівником прокурором Первомайської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000250, та обвинуваченим ОСОБА_4 , у присутності захисника ОСОБА_5 , з наданням потерпілим ОСОБА_6 письмової згоди прокурору на укладання угоди, укладена угода про визнання винуватості.

Згідно із даною угодою ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні злочину, що йому інкримінується, зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення під час судового провадження.

Також вказаною угодою сторони узгодили покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки, зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком.

Сторонами узгоджені наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , суд виходить з наступного.

Згідно із п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Статтею 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні, зокрема щодо тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, що йому інкримінується. Зазначив про те, що він щиро розкаюється у вчиненому, підтвердив обставини вчинення ним злочину, які повністю відповідають обставинам, встановленим органом досудового розслідування. Просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджене покарання, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Прокурор, думку якого підтримав захисник, вважає, що наявні всі підстави для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між ним та обвинуваченим.

Потерпілий ОСОБА_6 також просив затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, при цьому підтвердив, що надав прокурору свою згоду на укладання такої угоди.

ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, який згідно із ст. 12 КК України єтяжким злочином, внаслідок якого шкода завдана правам та інтересам окремої особи, у якому бере участь потерпілий.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , є щире каяття.

Угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 була укладена за письмової згоди потерпілого ОСОБА_6 на укладання відповідної угоди.

Обвинувачений ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Також судом встановлено, що умови угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального та Кримінального кодексів України.

Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст. ст. 50, 65, 66 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого ОСОБА_4 обвинувачення, даних про його особу, обставини, яка пом`якшує покарання.

Виходячи з викладеного суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 та призначення йому узгоджених сторонами виду і міри покарання.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не застосовувався.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, в розмірі 1634 гривні 20 коп., відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 118, ч. 2 ст. 124 КПК України, суд стягує ОСОБА_7 на користь держави.

Питання про речові докази підлягає вирішенню у порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 14 липня 2020 року між прокурором Первомайської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік.

Згідно зі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, в розмірі 1634 гривні 20 коп., стягнути зі ОСОБА_4 на користь держави.

Речові докази: дві гумові покришки; дві металеві пластини; металевий цеп; перемикач швидкості; два фрагменти вилок; гальмівний трос; металевий обід колеса велосипеду; фрагменти рами, що знаходяться на зберіганні у ОСОБА_6 , відповідно до п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України вважати повернутими власнику.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1