Справа № 159/145/20
Провадження № 1-кп/159/151/20
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 березня 2020 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням:
судді ОСОБА_1 ,
за участі секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілих - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 ОСОБА_9 ,
захисників обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001981 від 27 жовтня 2019 року стосовно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ковель Волинської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, тимчасово безробітного, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз 10.12.2013 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч. 1 ст. 187, ч.2 ст.125, ч.2 ст.186, ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років,за що судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.15 - ч.1 ст.357, ч.2 ст.15 - ч.2 ст.186 КК України,
неповнолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Сокаль Львівської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, студента І курсу професійного ліцею м.Сокаль Львівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , такого, що не має судимості,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.15 - ч.2 ст.186 КК України,
в с т а н о в и в :

обвинувачений ОСОБА_7 , повторно, 26 жовтня 2019 року, близько 22 години, діючи умисно, за попередньою змовою в групі з неповнолітнім ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який діяв вперше та спільно з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_4 , з корисливих мотивів, керуючись раптово виниклим умислом спрямованим на відкрите викрадення чужого майна, в присутності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відкрито викрали в останнього мобільний телефон марки «Nokia» моделі «RM-944» ІМЕІ НОМЕР_1 вартістю 266 гривень 67 копійок, в якому була встановлена сім-картка оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» № НОМЕР_2 , яка для ОСОБА_5 майнової цінності не становить, на рахунку котрої грошових коштів не було, а також п`ять ювілейних монет номіналом 10 гривень, зокрема: «День українського добровольця» вартістю 11 гривень 50 копійок, «Кіборги.UA» вартістю 11 гривень 50 копійок, «День українського добровольця» вартістю 11 гривень 50 копійок, «100-річчя створення Українського військово-морського флоту» вартістю 11 гривень 50 копійок, «100-річчя створення українського військово-морського флоту» вартістю 11 гривень 50 копійок та дві ювілейні монети номіналом дві гривні, а саме: «Ольга Авілова» вартістю 49 гривень, «100-річчя Таврійського національного університету імені В.І. Вернадського» вартістю 40 гривень.

Вказаними злочинними діями потерпілому ОСОБА_5 завдано майнової шкоди на загальну суму 413 гривень 17 копійок.

Таким чином, своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_7 повторно, а обвинувачений ОСОБА_8 вперше, вчинили кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Крім цього, ОСОБА_7 повторно, 26 жовтня 2019 року, близько 22 години, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, керуючись метою відкритого викрадення чужого майна, за попередньою змовою в групі з неповнолітнім ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,який діяв вперше та спільно з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, намагались відкрито викрасти рюкзак чорного кольору «American Tourister PROVIDENCE. R.I.» вартістю 401 гривня 50 копійок, в якому знаходився металевий термос місткістю 750 мл вартістю 136 гривень 67 копійок, належні ОСОБА_6 , поставивши поряд з іншим майном, належним ОСОБА_5 , яке мали на меті також викрасти.

Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_7 26 жовтня 2019 року, близько 22 години, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_4 з корисливих мотивів, керуючись метою відкритого викрадення чужого майна, повторно, за попередньою змовою в групі з обвинуваченим неповнолітнім ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який діяв вперше та спільно з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, почали пошуки іншого цінного майна у вказаній квартирі, перевіряючи шафи та тумбочки. При цьому з метою подолання опору зі сторони ОСОБА_5 , ОСОБА_7 застосував відносно останнього насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, а саме штовхнув в область грудної клітки потерпілого, порвавши при цьому майку, в яку він був одягнутий. В ході вчинення вказаних злочинних дій ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, знаходячись у вищевказаній квартирі цінні речі складали їх в одне місце з метою подальшого заволодіння ними, чим намагались відкрито викрасти належне ОСОБА_5 майно, зокрема: дві музичні колонки марки «Genius» моделі «SP-S110» вартістю 183 гривні 33 копійки; чотири фужери марки «Бережанський склозавод» вартістю 28 гривень 33 копійки за один, загальною вартістю 113 гривень 32 копійки; настільний годинник «Молния» вартістю 216 гривень 67 копійок; праску «Saturn», вісім зарядних пристроїв та один USB-дріт до мобільних телефонів, які для ОСОБА_5 майнової цінності не становлять.

Таким чином, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, виконали усі дії, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, однак коли до вказаної квартири зайшла невстановлена досудовим слідством особа, поспішаючи покинути дане житло щоб не бути пійманими на місці вчинення злочину, залишили в одній з кімнат даної квартири підготовлене до викрадення майно потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , тобто не довели злочин до кінця з причин, які не залежали від їх волі.
Таким чином, своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_7 повторно, а обвинувачений ОСОБА_8 вперше, вчинили кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 2 ст.15 ч.2 ст. 186 КК України, тобто закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому повторно ОСОБА_7 та ОСОБА_12 вперше та за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, обинувачений ОСОБА_7 26 жовтня 2019 року, близько 22 години, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_4 , побачивши на кухні знайомого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , умисно з корисливих мотивів почав висловлювати останньому словесні претензії щодо повернення надуманого грошового боргу. На виконання погроз ОСОБА_7 потерпілий ОСОБА_6 показав, діставши з лівої нагрудної кишені своєї куртки, пластикову картку «VISA» банку «Santander» № НОМЕР_3 , видану на ім`я ОСОБА_6 та якає офіційним документом, оскільки містить обов`язкові реквізити, що дають змогу ідентифікувати платіжну систему, емітента (банк) та держателя цього спеціального платіжного засобу, після чогоОСОБА_7 відкрито нею заволодів. На виконання подальших погроз ОСОБА_7 потерпілий ОСОБА_6 повідомив йому пароль до даної платіжної картки.
Таким чином, ОСОБА_7 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак коли до вказаної квартири зайшла невстановлена досудовим слідством особа, поспішаючи покинути дане житло щоб не бути пійманим на місці вчинення злочину, залишив дану банківську картку в одній із її кімнат вищезазначеної квартири, у зв`язку з чим, не довів злочин до кінця з причин, які не залежали від його волі.
Таким чином, своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 2 ст.15 ч.1 ст. 357 КК України, тобто закінчений замах на викрадення офіційних документів, вчинений з корисливих мотивів.

Будучи допитаним у ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_7 винуватим себе у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень (злочинів) визнав повністю, у вчиненому розкаявся, підтвердивши викладенні в обвинуваченні обставині в цілому, додатково зазначивши, що на даний час обставини подій добре не пам`ятає, підтвердивши фактично відтворення події при слідчому експерименті.

Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_8 , винуватим себе у вчиненні інкримінованого йому кримінальних правопорушень (злочинів) визнав повністю, у вчиненому розкаявся, підтвердивши обставини викладенні в обвинуваченні, просив не позбавляти його волі, пообіцявши в подальшому виправитись та не допускаючи скоєння інших правопорушень.

В ході проведення слідчого експерименту 20.12.2019 року неповнолітній підозрюваний ОСОБА_8 в присутності захисника, педагога та законного представника на місці розказав та показав про обставини скоєння злочинів, при цьому вказав на розміщення квартири потерпілого в будинку, а також на кімнати квартири з яких разом із ОСОБА_7 та ОСОБА_13 викрали та намагались викрасти чуже майно, яке ними було складено з метою викрадення.

В ході проведення слідчого експерименту з обвинуваченим ОСОБА_7 останній також на місці розказав і показав про обставини скоєного злочину, які викладені в обвинуваченні.

Отже, зазначені показання обвинувачених співпадають та підтверджують скоєння ними інкримінованих злочинів, а деякі розбіжності в них не впливають на висновок суду про їх винуватість і пов`язані з віком обвинувачених,часом скоєння злочинів т.п.

Крім повного визнання своєї винуватості факт скоєння інкримінованих обвинуваченим злочинах доведено наступними доказами і зокрема:

- витягом з ЄРДР підтверджено початок досудового розслідування 27.10.2019 року за ч.2 ст.186 КК України по факту відкритого викрадення чужого майна ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_13 з квартири АДРЕСА_4 за заявами ОСОБА_6 та ОСОБА_5 від 27.10.2019 року;

- іншим витягом з ЄРДР від 27.10.2019 року та 19.12.2019 року підтверджено також початок досудового розслідування по іншому епізоду за ч.2 ст.15 ч.2 ст.186 КК України відповідно до заяв вказаних осіб відносно обвинувачених та додатково за ч.2 ст.15 - ч.1 ст.357 КК України відносно ОСОБА_7 ;
- постановами прокурора від 27.10.2019 року та від 19.12.2019 року матеріали досудового розслідування об`єднано в одне провадження;

- іншою постановою прокурора від 20.12.2019 року матеріали щодо ОСОБА_13 , як особи який не досяг віку з якого настає кримінальна відповідальність, виділено в окреме провадження;

- у відповідності з протоколом огляду місця події від 27 жовтня 2019 року встановлено, що місцем пригоди є квартира АДРЕСА_4 на першому поверсі будинку. В кімнаті наявна сумка в якій знаходяться електропраска «Сатурн», чайний сервіз в кількості шести одиниць;

- відповідно до заяв про добровільну видачу потерпілим було видано мобільний телефон марки «Нокія» ІМЕІ НОМЕР_1 , якого було викрадено, а також речі які були приготовлені для викрадення, однак залишені на місці злочину, а саме: дві колонки марки «Genius»; чотири фужери «Бережанський склозавод»; настінний годинник марки «Молнія»; електропраска «Сатурн»; українські копійки в сумі 56 коп.; копійки іноземного виробництва в кількості 6 шт.; копійки Республіки Польша на суму 148 groszy; коробку з маркуванням «Нокія» в який знаходились 9 різних зарядних пристроїв та 1 провід;

- потерпілим ОСОБА_6 26.10.2019 року та 07.11.2019 року добровільно було видано працівникам поліції рюкзак чорного кольору та металевий термос сірого кольору і банківську картку № НОМЕР_4 .

Вказані речі та предмети постановою слідчого від 07.11.2019 року визнано речовими доказами та долучено до матеріалів криміналного провадження.

- за висновком товарознавчої експертизи ринкова вартість майна потерпілих, яке було об`єктом злочинних посягань станом на 26.10.2019 року становить, а саме: мобільного телефону «Нокія» - 266, 67 грн., праски «Сатурн» із - за її пошкодження вартість не визначалася, настільеого годинника 216.67 грн., акустичних колонок -183.33 грн., рюкзака марки «American tourister» - 401,50 грн., термоса 136,67 грн., фужера 28,33 грн.

- протоколом пред`явлення особи для впізнання підтверджено, що потерпілий ОСОБА_6 впізнав ОСОБА_7 як особу що скоїла злочин.

Також, ОСОБА_7 , як особу що вчинила відкрите викрадення майна впізнав і потерпілий ОСОБА_5 про що свідчить відповідний протокол пред`явлення особи для впізнання від 20.10.2019 року.

- іншим аналогічним протоколом від 29.10.2019 року підтверджено факт впізнання потерпілим ОСОБА_5 обвинуваченого ОСОБА_8 який брав участь у відкритому викраденні його майна.

Винуватість обвинувачених у скоєнні вказаних злочинів також підтверджено і показанням потерпілих у справі.

Так, потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що проживає в квартирі АДРЕСА_4 на 1-му поверсі будинку. Має на утриманні собаку, а тому вхідні двері коли він вдома фактично не закриває на замок. Пам`ятає, що вечері якогось дня жовтня місяця 2019 року він та його знайомий відпочивали у квартирі, а саме він у залі, а ОСОБА_14 в спальній кімнаті. Коли проснувся то побачив в кімнаті 3-є осіб, серед яких був ОСОБА_7 якого він знає вже не давно, а також інші обвинувачені як йому зараз відомо ОСОБА_15 і ще одна малолітня особа. Побачив, що в одного із них, як потім з`ясувалось у ОСОБА_8 в руках знаходився розкладний ніж . Коли він намагався з`ясувати причину знаходження цих осіб в квартирі, то ОСОБА_16 сказав йому «сядь і сиди, а ОСОБА_7 у свою чергу штовхнув його при цьому розірвав майку та пригрозив «сиди бо буде гірше». Тоді було обвинуваченими викрадено його мобільний телефон, якого він поклав на тумбочку перед сном. Із серванту було відкрито викрадено 7 ювілейних монет. Про намір викрасти інше майно він дізнався від ОСОБА_17 , оскільки той перебував в іншій кімнаті в якій обвинувачені підготовили для викрадення його речі та предмети.

Потерпілий ствердив що на даний час все майно йому повернуте, а тому він будь - яких претензій до обвинувачених не має. Він також показав, що під час скоєння злочину був одягнутий лише в майку, а тому обвинувачені не могли не бачити його інвалідність(відсутність кисті однієї руки).

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що в жовтні 2019 року, у вечірній час, точної дати не пригадує, він прийшов до квартири ОСОБА_5 щоб переночувати. Під час відпочинку у спальній кімнаті його розбудив як зараз відомо ОСОБА_7 та почав вимагати в нього гроші в сумі 1000 гривень, оскільки як стверджував ОСОБА_7 він їх не віддав як борг якийсь особі, хоча в дійсності ніяких коштів нікому не був винен. Через деякий час , коли він знаходився на кухні, на вимогу ОСОБА_7 віддав йому банківську картку, вказавши відповідний код після чого ОСОБА_7 відвів його в спальню кімнату при цьому сказав «сиди тут тихо». Скориставшись відсутністю обвинувачених він вискочив через вікно на вулицю та побіг до дочки, з телефону якої повідомив про подію працівникам поліції.

Потерпілий в судовому засіданні також ствердив, що обвинувачені намагались викрасти його рюкзак та термос, а також один із них склав речі,які належали потерпілому ОСОБА_5 . На даний час все майно йому повернуто і він будь-яких претензій до обвинувачених немає.

Отже, на підставі аналізу зібраних по справі доказів в їх сукупності, суд приходить до висновку про вірність кваліфікації дій обвинувачених на досудовому слідстві для обвинуваченого ОСОБА_7 у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому повторно та за попередньою змовою групою осіб; закінченому замаху на викрадення офіційних документів, вчиненому з корисливих мотивів, закінченому замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому повторно та за попередньою змовою групою осіб, тобто кримінальні правопорушення (злочини), передбачені ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 15- ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 186 КК України, а для неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 , як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, закінченому замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, тобто кримінальні правопорушення (злочини), передбачені ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 186 КК України.

Суд вважає зайвою кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_8 за ознакою повторність при скоєнні замаху на грабіж, а тому її виключає з обвинувачення, оскільки грабіж та замах на нього були скоєнні фактично одночасно, його дії були направлені на один об`єкт, без розриву в часі, відносно одних і тих же потерпілих.

Призначаючи покарання обом обвинуваченим, суд враховує вимоги ст. 65 КК України та п. 3 ПП ВССУ від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» відповідно до яких, призначаючи покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. При цьому визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину має виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_18 та неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_8 суд враховує тяжкість вчинених обвинуваченими кримінальних правопорушень (злочинів) та особи обвинувачених у їх сукупності.

До обставин, що пом`якшують покарання обох обвинувачених суд відносить визнання вини та щире каяття в скоєнному, і додатково для ОСОБА_8 - скоєння злочину в неповнолітньому віці. При цьому, суд враховує думку служби у справах дітей Ковельської районної державної адміністрації та досудову доповідь Сокальського МРВ філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області обвинуваченому ОСОБА_8 у висновку якого зазначено про можливе виправлення особи без позбавлення його волі.

До обставин, що обтяжують покарання обох обвинувачених, суд відносить вчинення злочину щодо особи похилового віку та щодо особи з інвалідністю.

З урахуванням наведеного необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 та попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання, пов`язане з ізоляцією його від суспільства, призначене у межах санкцій законів за якими він притягується до кримінальної відповідальності у виді позбавлення волі.
Призначаючи покарання за сукупністю злочинів в мінімальних межах, суд враховує не тільки майновий та сімейний стан обвинуваченого, його ставлення до скоєного та щире каяття в цьому.
Призначаючи неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_8 покарання не пов`язаного з позбавлення волі із застосуванням ст.ст.75,76,104 КК України, суд бере до уваги всі обставини по справі, позицію потерпілих, щодо призначення більш - м`якого покарання, а також, майновий та сімейний стан обвинуваченого, його стан здоров`я та вік.

Саме таке покарання на переконання суду буде достатнім для виправлення останніх та справедливим.
Визначаючи вид та міру покарання обом обвинуваченим суд враховує вимоги ч.3 ст.68 КК України,а щодо обвинуваченого ОСОБА_7 також вимоги ст.72 КК України, якою передбачено правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення.
Цивільні позови у кримінальному провадженні не заявлені.
Процесуальні витрати за проведення судових експертиз підлягають стягненню з обвинувачених, а доля речових доказів вирішенню відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Згідно ч.4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 373-375 КПК України, суд

ухвалив :

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.15 - ч.1 ст.357, ч.2 ст.15 - ч.2 ст.186 КК України, призначивши покарання:
за ч.2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки;
за ч.2 ст. 15- ч.2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки;
за ч.2 ст.15- ч.1 ст.357 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ст. 70, ст.72 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно визначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 2 (два) місяці.

Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання, тобто з 27 жовтня 2019 року.

Запобіжний захід обвинуваченому до вступу вироку в законну силу залишити попередній тримання під вартою.

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.15 - ч.2 ст.186 КК України, призначивши покарання:
за ч.2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки;
за ч.2 ст. 15- ч.2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки;

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно визначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 1 (один) місяць.

На підставі ст.ст.75, 76, 104 КК України обвинуваченого ОСОБА_8 звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи та навчання.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_8 у виді тримання під вартою скасувати, звільнивши останнього негайно з-під варти в залі судового засідання.
Зарахувати у строк відбування покарання час утримання під вартою, з 27 жовтня 2019 року по 26 березня 2020 року включно.

Стягнути з обвинувачених ОСОБА_7 та неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 процесуальні витрати за проведення судових експертиз в рівних частках у розмірі по 1884,12 (одній тисячі вісімсот вісімдесят чотири грн. 12 коп.) з кожного .

Речові докази у справі, а саме: 1) Мобільний телефон марки «Nokia» моделі «RM-944» ІМЕІ НОМЕР_1 , п`ять ювілейних монет номіналом 10 гривень («День українського добровольця», «Кіборги.UA», «День українського добровольця», «100-річчя створення Українського військово-морського флоту», «100-річчя створення українського військово-морського флоту»), дві ювілейні монети номіналом дві гривні («Ольга Авілова», «100-річчя Таврійського національного університету імені В.І. Вернадського»), дві музичні колонки марки «Genius» моделі «SP-S110», чотири фужери марки «Бережанський склозавод», настільний годинник «Молния», праска «Saturn», вісім зарядних пристроїв та один USB-дріт до мобільних телефонів, монети (українські копійки: 28 штук по 2 копійки (загальна сума 56 копійок), 1 штука - 10 копійок, 1 штука - 50 копійок, 3 штуки - по 1 копійці (загальна сума 3 копійки), 5 штук по 5 копійок (загальна сума 25 копійок). Загальна сума - 1 гривень 44 копійок. Копійки іноземного виробництва - 6 штук по 2 Litai (2008) - 12 Lietuva: 2 штуки по L500; 1 штука Turkiye Cumhuriyeti по 1 Turk Lirasi; 2 штуки по 1 Litas - 2 Litas. Польські копійки - 8 штуки по 5 Groszy (40 Groszy), 4 штуки по 2 Groszy (8 Groszy), 10 штук по 1 Groszy (10 Groszy), 5 штук по 10 Groszy (50 Groszy), 2 штуки по 20 Groszy (40 Groszy). Загальна сума - 148 Groszy) передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 залишити у власності останнього; пластикова картка «VISA» банку «Santander» № НОМЕР_3 , видана на ім`я ОСОБА_6 ; рюкзак чорного кольору «American Tourister PROVIDENCE. R.I.», металевий термос місткістю 750 мл, які передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 залишити у власності останнього, скасувавши накладений на них арешт відповідно до ухвали слідчого судді Ковельського міськрайонного суду від 11.11.2019 року.

2) мобільний телефон марки «VEGA», зарядний пристрій до мобільного телефону, банківську картку «Приватбанк» № НОМЕР_5 , які передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Ковельського ВП ГУНП у Волинській області повернути обвинуваченому ОСОБА_8 ; металеві ножниці, кухонний ніж, розкладний ніж, колоду гральних карт, чотири запальнички, значок, які передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Ковельського ВП ГУНП у Волинській області знищити, як такі що не становлять матеріальної цінності, скасувавши накладений на них арешт відповідно до ухвали слідчого судді Ковельського міськрайонного суду від 29.10.2019 року.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою протягом того ж строку з моменту вручення копії вироку.
Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченим, захисникам, та прокурору.
Головуючий: ОСОБА_1