Справа № 461/3170/20
Провадження № 1-кс/461/2319/20
УХВАЛА
про застосування запобіжного заходу

14.04.2020 року, слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 та захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого слідчого управління ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

в с т а н о в и в :

слідчого слідчого управління ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням у кримінальному провадженні №0000258 від 12.04.2020, про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, погодженим із прокурором військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_3 про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, без визначення розміру застави.

В обґрунтування поданого клопотання покликається на те, що 13 квітня 2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, що дає підстави вважати, що підозрюваний буде переховуватись від органів досудового слідства та суду. Оцінюючи особу підозрюваного та інкримінований йому злочин, досудове слідство приходить до переконання в наявності передбачених ст. 177 КПК України ризиків невиконання ОСОБА_5 процесуальних обов`язків, а саме те, що він може: незаконно впливати на свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , шляхом їх переконання та залякування і схилити їх до зміни даних ними показань, що підтверджується насильницьким характером злочину, в якому підозрюється ОСОБА_5 ; переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Даний ризик підтверджується тим, що тяжкість інкримінованого правопорушення та усвідомлення можливості засудження до тривалого терміну позбавлення волі ( ОСОБА_5 загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років) може стимулювати підозрюваного ОСОБА_5 до втечі; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні подане клопотання підтримали, просили таке задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні проти поданого клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечили, вважають недоведеною наявність всіх обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК України. Доводи органу досудового розслідування про наявність в кримінальному провадженні ризиків, які обумовлюють доцільність застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного фактично обґрунтовано лише тяжкістю покарання, що загрожує підозрюваному за умови доведеності його вини у вчинені інкримінованого тяжкого злочину. Просили клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без задоволення; обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000258 від 12.04.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що 11.04.2020, близько 15 год. 30 хв. військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 старший солдат ОСОБА_5 , разом із своїми співслужбовцями військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , знаходились в одній з дерев`яних альтанок на західному березі озера на території міжнародного центру миротворчості та безпеки «Яворівський полігон» у с. Старичі Яворівського району Львівської області, куди прийшли заздалегідь домовившись для відпочинку, зокрема вживання алкогольних напоїв та продуктів харчування, які придбали заздалегідь.

У подальшому, цього ж дня, близько 18.00 год. ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння під час словесного конфлікту, який виник на ґрунті особистих неприязних відносин, керуючись раптово виниклим умислом на заподіяння умисного тілесного ушкодження, наніс потерпілому ОСОБА_11 декілька ударів кулаками рук та ногами по тілу та голові, спричинивши ОСОБА_11 тілесні ушкодження у вигляді тупої закритої черепно-мозкової травми, субдурального крововиливу, набряку головного мозку, що в подальшому призвели до смерті ОСОБА_11 , які за ступенем тяжкості, відносно живих осіб, в сукупності мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент їх заподіяння і в даному випадку перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_11

ОСОБА_5 о 15:30 год. 12.04.2020 затримано в порядку п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України.

13.04.2020, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 276, ч. 1 ст. 278 КПК України, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується наступними доказами:

-даними протоколу огляду місця події від 12.04.2020;

-показами свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ;

-протоколом затримання особи в порядку ст. 208 КПК України;

-показами підозрюваного ОСОБА_5 та іншими матеріалами зібраними під час досудового розслідування кримінального провадження у їх сукупності.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому кримінальному провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

У відповідності до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Враховуючи зазначене, слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачена кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, без альтернативи призначення іншого покарання, з метою забезпечення виконання ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, як підозрюваного, щодо нього необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При оцінці обставин, передбачених ст.178 КПК України, слідчий суддя прийшов до наступних висновків:

-наявні докази вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення є вагомими;

-у разі визнання винуватим, ОСОБА_5 загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років;

-вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_5 дозволяє застосування до нього запобіжного заходу, пов`язаного з обмеженням волі та свободи пересування;

-відсутність міцних соціальних зав`язків підозрюваного ОСОБА_5 , у тому числі наявності в нього утриманців.

Оцінюючи особу підозрюваного та інкриміновані йому кримінальні правопорушення, слідчий суддя вбачає наявність передбачених ст.177 КПК України ризиків, яких неможливо запобігти у разі перебування підозрюваного на волі, а саме те, що він може:

-незаконно впливати на свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , шляхом їх переконання та залякування і схилити їх до зміни даних ними показань, що підтверджується насильницьким характером злочину, в якому підозрюється ОСОБА_5 ;

-переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Даний ризик підтверджується тим, що тяжкість інкримінованого правопорушення та усвідомлення можливості засудження до тривалого терміну позбавлення волі ( ОСОБА_5 загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років) може стимулювати підозрюваного ОСОБА_5 до втечі;

-вчинити інше кримінальне правопорушення.

Таким чином, застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя також враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це необхідно робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту стосовно підозрюваного ОСОБА_5 не суперечитиме п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України та правовій позиції ЄСПЛ, що викладена у рішеннях «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005, «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 та «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008, оскільки саме такий запобіжний захід дасть можливість уникнути настання перелічених вище ризиків та забезпечить виконання підозрюваним покладених процесуальних обов`язків.

Згідно ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Таким чином, враховуючи п.1 ч.4 ст.183 КПК України, приходжу до висновку не визначати розміру застави, у зв`язку з насильницьким характером інкримінованого ОСОБА_5 правопорушення та який спричинив загибель людини.

Керуючись ст.ст.176-178, 182, 183, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в :

клопотання задовольнити.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з утриманням у Державній установі Львівській установі виконання покарань №19, без визначення розміру застави.
Строк дії ухвали становить шістдесят днів з моменту фактичного затримання ОСОБА_5 , тобто до 10.06.2020 року включно.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на слідчого слідчого управління ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою протягом п`яти днів з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .