Справа № 216/7657/19
провадження 1-кп/216/972/19
ВИРОК
іменем України

24 грудня 2019 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань приміщення суду в місті Кривому Розі Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0002063 від 22 листопада 2019 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Еделян Гайдрутського району Республіки Азербайджана, який є громадянином України, має професійно-технічну, офіційно не працевлаштований, пенсіонер, не перебуває у зареєстрованому шлюбі, утриманців не має, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України, -

в с т а н о в и в:

В ході судового розгляду було встановлено, що 21.11.2019, приблизно о 12.10 год., знаходячись в касовій зоні магазину АТБ-маркет-168, приміщення якого знаходиться по вул. Алмазна, 18, що в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу, побачив на столі випадково залишений власником ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Iphone8» з ємністю пам`яті 256 Gb, кольору «Silver» з ІМЕІ: НОМЕР_1 , вартістю 11133,33 грн. (згідно з висновком товарознавчої експертизи №34/12.1/1066 від 05.12.2019) у комплекті з чохлом рожевого кольору невідомого виробництва, визначити ринкову вартість якого не виявилось можливо. В цей час, ОСОБА_4 , маючи можливість виявлення (ідентифікації) законного власника майна, розуміючи, що між фактичною втратою даного майна та його знахідкою пройшов нетривалий час, який би давав підстави вважати майно остаточно втраченим, усвідомлюючи, що вказаний мобільний телефон не вийшов з володіння власника, діючи з корисливих мотивів, маючи прямий умисел на вчинення злочину, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, реалізуючи раптово виниклий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна і обернення його на свою користь, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає і вони носять таємний характер, шляхом вільного доступу, таємно викрав вищевказаний мобільний телефон, помістивши його до власної ручної поклажі, після чого разом з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, обернувши викрадене на свою користь, та розпорядившись ним на власний розсуд, тим самим завдавши потерпілій ОСОБА_5 майнової шкоди на суму 11133,33 грн. (згідно з висновком товарознавчої експертизи №34/12.1/1066 від 05.12.2019).
Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України.
Крім того, разом із обвинувальним актом до суду надійшла угода про визнання примирення, укладена між потерпілою та обвинуваченим.
У зв`язку із безсумнівною та добровільною, тобто без будь-якого впливу із чиєї б то ні било сторони, згодою сторін угоди, а також визнанням у повному обсязі обвинуваченим своєї вини в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення (повідомленій підозрі), погодженні з кваліфікацією вчиненого ним діяння, підтвердженням ним його фактичних обставин, усвідомленням і правильним розумінням сторонами угоди роз`яснених судом положень частини 1 статті 473 КПК України про обмеження для підозрюваного чи обвинуваченого права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 цього Кодексу та відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу, а для потерпілого - обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 цього Кодексу та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди, суд дійшов висновку про можливість затвердження такої угоди з наступних підстав.

Зокрема згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, не допускається.

Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд виходить з класифікації злочину, а саме, що обвинуваченим вчинено злочин середньої тяжкості.

За приписами ст. 471 КПК України в угоді про примирення зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, строк її відшкодування чи перелік дій, не пов`язаних з відшкодуванням шкоди, які підозрюваний чи обвинувачений зобов`язані вчинити на користь потерпілого, строк їх вчинення, узгоджене покарання та згода сторін на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди. В угоді зазначається дата її укладення та вона скріплюється підписами сторін.

Перевіривши угоду на відповідність нормам кримінального процесуального та кримінального законодавства, суд дійшов висновку, що укладена між потерпілим та обвинуваченим угода не суперечить вимогам ст. 471 КПК України, оскільки містить всі необхідні реквізити, а її умови щодо визначення міри покарання узгоджується із принципами призначення покарань та не перевищують розміру покарання, визначеного санкцією ч. 1 ст. 186 КК України.

Зокрема за умовами угоди обвинувачений повністю визнав свою винуватість в пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 185 КК України. Сторони погоджуються на призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч.1 ст. 185 КК України у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вирішуючи питання щодо міри покарання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає запропоновану угодою міру покарання такою, що відповідає вчиненому кримінальному правопорушенню та може бути застосована за істотних умов, визначених в угоді, а також відповідає вимогам Кримінального кодексу України в частині порядку призначення покарання.

Крім того згідно з пунктом 3 частини 1 статті 118 Кримінального процесуального кодексу України до процесуальних витрат відносяться витрати, пов`язані із залученням експертів, які в силу приписів частини 1 та 2 статті 122 цього ж кодифікованого процесуального закону України несе сторона кримінального провадження, яка залучила експерта. При цьому у разі залучення експертів спеціалізованих державних установ стороною обвинувачення, таке залучення експертів здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються експертним установам з Державного бюджету України.

В силу вимог ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Оскільки в рамках цього кримінального провадження було проведено експертне дослідження: судова товарознавча експертиза (висновок №№34/12.1/1066 від 05.12.2019) на проведення якої були затрачені кошти з Державного бюджету України в розмірі 628,04 грн. що підтверджується довідкою експертної установи, Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України, тому такі процесуальні витрати підлягають відшкодуванню за рахунок обвинуваченого ОСОБА_4 .

На підставі викладеного, керуючись статтями 53, 185 ч.1 Кримінального кодексу України, статтями 100, 124, 349, 369-376, 395, 474, 475, 532 Кримінального процесуального кодексу України, -

у х в а л и в:

Затвердити угоду про примирення, укладену 13 грудня 2019 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 у рамках кримінального провадження №30002063 від 22 листопада 2019 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_4 (паспорт серії НОМЕР_2 виданий 25 серпня 19987 року Центрально-Міським РВ КМУ УМВС України в Дніпропетровській області), м. Кривий Ріг, вул. Сташкова, буд.60, у дохід Державного бюджету України процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 628 грн. 04 коп. (шістсот двадцять вісім гривень чотири копійки).

Речові докази:

мобільний телефон марки «Iphone8» з ємністю пам`яті 256 Gb, кольору «Silver» з ІМЕІ: НОМЕР_1 , долучений до матеріалів кримінального провадження №0002063 на підставі постанови від 25.11.2019, переданий на відповідальне потерпілій ОСОБА_5 повернути законному володільцю;

диск для лазерних систем зчитування DVD-R формату, долучений до матеріалів кримінального провадження №0002063 на підставі постанови від 11.12.2019, який зберігається в матеріалах кримінального провадження - що зберігаються у матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілій та прокурору.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі її подання - вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок, який набрав законної сили, є обов`язковим для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, підлягає виконанню на всій території України й звертається до виконання не пізніш як через три дні з дня набрання ним законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до суду першої інстанції із суду апеляційної чи касаційної інстанції.

Вирок постановлено, виготовлено шляхом комп`ютерного набору та підписано суддею в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя: ОСОБА_1