Справа № 645/6572/18
Провадження № 1-кп/645/360/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2019 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження № 0001705 за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, що має вищу освіту, працюючого викладачем в Харківському центрі професійно-технічної освіти Державної служби зайнятості, не одруженого, мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_8 , 29.07.2018 року приблизно о 04 годині 20 хвилин перебував неподалік нічного клубу «Фрідом», що розташований за адресою: м. Харків, Стадіонний проїзд, б. 17А, разом зі своїми друзями, де побачив раніше незнайомого йому ОСОБА_5 . Між ними виник словесний конфлікт на ґрунті особистих неприязних відносин, який перейшов у бійку, в ході якої у ОСОБА_8 виник злочинний намір, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 ..Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , усвідомлюючи, що від його дій можуть настати тяжкі наслідки для здоров`я потерпілого та допускаючи настання зазначених наслідків, дістав зі своєї сумки, яка знаходилась при ньому, розкладний ніж та тримаючи ніж в правій руці, умисно наніс ОСОБА_5 один удар вказаним ножем в область живота з лівої сторони. Внаслідок нанесення удару розкладним ножем, у ОСОБА_5 згідно висновку судово-медичної експертизи № 09/1648-с/2018 від 23.08.2018 року мало місце проникаюче колото-різане поранення передньої черевної стінки в ділянці лівого підребер`я з пошкодженням за ходом раньового каналу лівої частини печінки. За ступенем тяжкості проникаюче колото-різане поранення передньої черевної стінки в ділянці лівого підребер`я з пошкодженням за ходом раньового каналу лівої частини печінки відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя відповідно до п. 2.1.3.К «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 , вину у вчиненому не визнав та пояснив, що 29 липня 2018 року він зустрівся зі своїми знайомими ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Вони посиділи в кафе, попили пива та вночі, десь о четвертій годині повертались додому. Коли вони йшли по бульвару ОСОБА_11 та спілкувались, до них почала чіплятись компанія з трьох хлопців. Почали провокувати конфлікт, але обвинувачений разом із товаришами намагалися уникнути конфлікту. Однак ОСОБА_5 вдарив ОСОБА_10 та почалась бійка. Потім хтось з компанії потерпілого почав наближатись до ОСОБА_8 , при цьому торс в нього був голий, а на руці намотана кофта. В цей час ОСОБА_12 та ОСОБА_5 збили з ніг ОСОБА_9 , він впав та вдарився головою об асфальт. Відступаючи назад, щоб їх спугнути, ОСОБА_8 нащупав в сумці ніж та дістав його, тримаючи перед собою в правій руці та витягнув перед собою ліву руку, щоб до нього ніхто не наблизився, оскільки наміру наносити комусь тілесні ушкодження в нього не було, та щоб їх злякати, він декілька разів повторив ОСОБА_5 та іншим, що вони йдуть та щоб вони до них не наближались. ОСОБА_5 відбіг, а потім підійшов до нього ззаду та почав наносити йому удари по голові. Пізніше підійшов крупний хлопець в світлій футболці та кепці, позаду був охоронець та один із хлопців забрав ніж. В який момент ОСОБА_5 було нанесено ножове поранення обвинувачений не знає, а може лише припустити, оскільки в цей момент його вже збили з ніг та він лежав, а тому це могло статись випадково, в момент коли в нього забирали ніж, або хтось із його товаришів, або він вдарив випадково. Була стресова ситуація, про те, що хтось отримав поранення обвинувачений дізнався через декілька днів. Обвинувачений не знає причину виниклого конфлікту. Ініціаторами конфлікту були ОСОБА_5 та один з його товаришів. Першими почали бійку ОСОБА_5 та його товариш ОСОБА_12 .. В бійці приймало участь шість осіб, тобто троє чоловік на трьох. Через хвилину після початку бійки з боку ОСОБА_5 ще підбігло чотири чоловіка. Дані четверо чоловік приймали участь у бійці, вони намагались напасти на ОСОБА_10 , удари компанії ОСОБА_5 дані особи не наносили. Дівчину з хлопцем, які йшли за руку разом, обвинувачений не бачив, тому що в цей момент він лежав непритомний. На обвинуваченого нападали в два етапи, спочатку двоє осіб, серед яких був ОСОБА_5 , а потім троє осіб, серед яких також був ОСОБА_5 .. ОСОБА_8 з самого початку попереджав, що він хоче уникнути конфлікту, оскільки в нього була травма голови, а також коли в нього забрали ніж та повалили на землю. ОСОБА_8 дістав ніж в якості демонстрації, умислу на застосування та спричинення тілесних ушкоджень в нього не було.

Незважаючи на не визнання обвинуваченим своєї вини, його вина підтверджується наступними, дослідженими судом доказами, а саме:

-показаннями потерпілого ОСОБА_5 , який в судовому засіданні пояснив, 29 липня 2018 року вони прийшли до клубу, проте його не впустили, оскільки він був одягнений в шорти та сандалі. Потерпілий постояв біля клубу та почекав товаришів, які вийшли з клубу «Фрідом» та збирались йти додому, оскільки в 04 год. 30 хв. ранку йому необхідно їхати на роботу. Вони пройшли вперед в бік магазину «АТБ», гучно розмовляли з ОСОБА_12 та люди, які йшли позаду них почали їм робити зауваження. Вони розвернулись, почали розмовляти, потім ОСОБА_10 зняв рюкзак, на що потерпілий запитав в нього: - «що він робить, чи збирається він битися?», на що хлопець йому відповів: - «а що таке». Після чого вони продовжили спілкуватися і в цей час ОСОБА_8 здійснив різкий рух, а саме він як замахнувся в бік ОСОБА_12 , після чого почалась бійка. Потім ОСОБА_12 впав, потерпілий підбіг та зняв з нього чоловіка, який сів зверху нього та хотів його побити. Вони усі билися, а потім ОСОБА_8 зайшов в темряву та позвав потерпілого. Потерпілий підійшов до ОСОБА_8 та побачив, що останній стоїть в стойці для бійки, при цьому потерпілий теж став в стойку з ним, почав підходити ще ближче та отримав удар, після чого відійшов, потім впав та якась дівчина викликала швидку, потім приїхала швидка та забрала його. Потерпілий не бачив ніж в руках ОСОБА_8 . Після того, як ОСОБА_8 наніс потерпілому удар, він зрозумів, що в нього був ніж, оскільки в нього після удару одразу ж потекла кров. Після того, як ОСОБА_8 вдарив потерпілого ножем, останній бачив, як той стояв в стойці та до нього ОСОБА_13 , схопив його за руку, вдарив його декілька разів в обличчя. Потерпілий також зазначив, що і його компанія, і компанія ОСОБА_8 були на підпитку. ОСОБА_8 жодного разу не прохав його не бити;

-показаннями свідка ОСОБА_12 , який в судовому засіданні пояснив, що він з ОСОБА_5 є товаришами. 29 липня 2018 року в районі 04 год. 20 хв. вночі вони з ОСОБА_5 йшли в бік дому. Проходячи повз компанію з трьох хлопців, останні щось нецензурне сказали в їх бік. Свідок з ОСОБА_5 розвернулись та почали з ними спілкуватись, потім один з хлопців почав знімати рюкзак. ОСОБА_5 запитав в нього: «Ти що збираєшся битися?», на що хлопець відповів, що так. Після чого ОСОБА_5 зняв барсетку, пройшло пару секунд та цей хлопець хотів нанести свідку удар, але він відійшов та вдарив його. Потім почалась бійка. В ході бійки свідок бачив, як ОСОБА_8 з барсетки дістав ніж, який тримав в правій руці. Після чого в бійки свідок спіткнувся об сходи магазину «Лідер взуття» та впав, і один хлопець сів на нього зверху та почав наносити йому удари. В цей час ОСОБА_5 підбіг та відштовхнув даного хлопця та свідок встав. Після чого вони відійшли правіше, там ще стояв стенд, свідок повернувся та побачив як ОСОБА_5 падає, а ОСОБА_8 відскакує від нього в сторону. Свідок підбіг до ОСОБА_5 та бачив, що він тримає рукою рану на животі з якої йде кров, в цей час до нього також ОСОБА_13 та ОСОБА_14 . Після чого ОСОБА_14 обійшов ОСОБА_8 ззаду та схопив його за руку, а ОСОБА_15 взяв його за шию та вони вибили у ОСОБА_8 ніж і штовхнули його на газон де він і лежав до приїзду поліції. Потім приїхала поліція, швидка та ОСОБА_5 забрали в лікарню. Моменту удару ножем свідок не бачив. ОСОБА_8 нічого не говорив з приводу того, щоб його не били через травму голови. Свідок вказував, що саме у ОСОБА_8 вони вибили ніж з рук. Інші хлопці, які приймали участь у бійці не мали сторонніх предметів, у тому числі ножів;

-допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 повідомив, що він з потерпілим ОСОБА_5 є товаришами. 29 липня 2018 року вночі він вийшов з клубу та здалеку побачив бійку. Підійшов ближче та побачив своїх знайомих ОСОБА_5 та ОСОБА_12 , з якими вони разом відпочивали. Через хвилину ОСОБА_5 почав присідати, а потім впав на землю. Перед тим як впасти ОСОБА_5 повідомив, що його вдарили ножем. Після цього він повернувся до хлопців та запитав: «Хто це зробив?», та бачив ОСОБА_8 , який стояв з ножем, який тримав в правій руці та почав йти в його сторону. Неподалеку від ОСОБА_8 був ОСОБА_14 ,який взяв ОСОБА_8 за кість правої руки, в якій він тримав ніж, свідок взяв ОСОБА_8 за шию та вони повалили останнього на землю, забрали в нього ніж, та утримували його до приїзду поліції. В цей час ОСОБА_5 також лежав на землі, йому викликали швидку, яка по приїзду забрала його в лікарню. В бійці брали участь близько шести осіб. Моменту удару ножем свідок не бачив. Свідок в бійці участі не брав;

-допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_16 пояснив, що він не відповів на питання про те, з якою силою нанесено удар, оскільки в даних випадках експертом не встановлюється з якою силою було нанесено удар. Щодо направлення удару, то це не вказано, згідно з медичної документації, вказано лише які внутрішні органи було пошкоджено. Більш конкретно відповісти на питання щодо розташування ОСОБА_5 та ОСОБА_8 можливо лише після проведення слідчого експерименту де потерпілий та обвинувачений розкажуть про механізм нанесення тілесних ушкоджень. Також експерт зазначив, що не виключена можливість того, що деякий час потерпілий ОСОБА_5 після отримання таких тілесних ушкоджень міг вчиняти будь-які активні дії та рухи, проте встановити точний час неможливо, через індивідуальні особливості особи.

В судовому засіданні за клопотанням сторони захисту були допитані свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_17 .

Так свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що вони з ОСОБА_8 є товаришами. 28 липня 2018 року близько шостої години вечора він зустрівся з товаришами ОСОБА_9 та ОСОБА_8 в клубі де сиділи, спілкувались, пили пиво до четвертої години ранку. Після чого вони розрахувались та вийшли на вулицю де вирішили провести додому ОСОБА_9 , який живе на вул. Ощєпкова. Вони й шли по бульвару ОСОБА_11 та їм закортіло ще зайти до клубу «Фрідом», проте він був зачинений. Вони пішли далі, потім їх обігнали троє чоловіків. Після чого, ці хлопці зупинились, розвернулись до них та почали чіплятися, оскільки їм не сподобалось про що вони спілкувались. Про що саме вони розмовляли з ОСОБА_9 та ОСОБА_8 свідок не пам`ятає. Компанія, хлопців, що їх обігнала почала запитувати в них: «Що ви сказали?». Вони хотіли якось владнати конфлікт, проте нічого не вийшло. Свідок був з рюкзаком, оскільки в цей день був на тренуванні, він зрозумів, що зараз щось буде, тому зняв рюкзак та хлопець, який стояв напроти нього, це був не ОСОБА_5 , зняв сумку та наніс йому два удари рукою. Почалась бійка. Свідок хотів відповісти цьому хлопцю, який його вдарив, проте так і не зміг нанести йому жодного удару, оскільки хтось вдарив його збоку. Також свідок бачив як ОСОБА_9 впав на землю, проте хто його вдарив свідок не бачив. ОСОБА_5 приймав участь у бійці, проте як саме свідок не бачив. Також свідок не бачив як саме ОСОБА_8 приймав участь у бійці. Свідку не було відомо, що у ОСОБА_8 був із собою ніж. Після бійки вони бачились з товаришами та обговорювали ситуацію, що сталася, при цьому ОСОБА_8 повідомляв свідку, що він дістав ніж, показав його цим людям, проте нічого не встиг зробити, оскільки його відразу вибили в нього з рук. Скільки тривала бійка свідок не може пояснити. Після бійки свідок ОСОБА_5 не бачив, перший раз побачив його в суді. Про те, що ОСОБА_5 було спричинено ножове поранення свідок дізнався наступного дня в поліції при допиті.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що він є товаришем ОСОБА_8 . Влітку 2018 року десь о 22 годині вони зустрілись з ОСОБА_8 та ОСОБА_10 та спілкувались. Того дня кожен з них вжив десь по два бокали пива. Вночі приблизно о 04 годині вони йшли до дому. Коли вони проходили біля клубу «Фрідом», з клуба вийшла велика компанія хлопців, приблизно 6-8 чоловік. Потім троє хлопців пішли в бік магазину «АТБ», а інші повернулись назад до клубу. Вони з хлопцями постояли трохи, потім також пішли втрьох в сторону магазина «АТБ», розмовляли. Після чого, троє хлопців, які раніше вийшли з клубу, зупинились та підійшли до них зі словами, що вони нібито щось сказали в їх бік. На що вони намагались їм пояснити, що вони про них взагалі не розмовляли, але ОСОБА_5 вдарив ОСОБА_10 рукою в обличчя. Після чого свідок також отримав удар у скроню, після якого впав на землю. При цьому хто наніс йому удар свідок не бачив. Коли свідок після падіння встав, то вже побачив натовп людей сторонніх, які бігали. Потім він вже пам`ятає, як він, ОСОБА_10 та ОСОБА_8 лежать на траві, тому що група осіб кричить їм, щоб вони не вставали та б`є їх періодично. Як вони опинились на траві свідок не пам`ятає. Потім приїхала поліція, свідка та ОСОБА_10 , а також трьох хлопців з іншого боку забрали в поліцію для дачі пояснень, а ОСОБА_8 на швидкій забрали в лікарню, оскільки він був побитий. Через хвилину після конфлікту, ОСОБА_8 просив не бити його по голові. Коли ОСОБА_8 лежав на траві його било десь троє осіб. З початку бійки високий хлопець нападав на ОСОБА_10 , хлопець в спортивному костюмі нападав на свідка, а ОСОБА_5 нападав на ОСОБА_8 . Будь-якого предмета в руках ОСОБА_8 свідок не бачив. Хто викликав поліцію та швидку свідок не знає. Коли приїхала поліція, то ОСОБА_8 піднявся та сфотографував хлопців, які приймали участь у бійці. Про те, що ОСОБА_5 було нанесено поранення свідок дізнався в лікарні.

Незважаючи на те, що вищевказані свідки були допитані за клопотання сторони захисту, останні підтвердили факт бійки, яка відбувалася 29.07.2018 року приблизно о 04 годині 20 хвилин неподалік нічного клубу «Фрідом», що розташований за адресою: м. Харків, Стадіонний проїзд, б. 17А та підтвердили факт того, що в бійки приймав участь ОСОБА_8 .

Окрім показів потерпілого та свідків вина обвинувачуваного підтверджується наступними письмовими доказами, дослідженими судом, а саме:

-змістом рапорту згідно якого, 29.07.2018 року отримано заяву та зареєстровано ЄО за №16641 від 29.07.2018 року, а саме: 29.07.2018 року о 04 год. 20 хв. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 29.07.2018 року о 04 год. 20 хв. за адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_18 повідомила, що у процесі бійки порізали ножем невідомого хлопця, заявниця викликала швидку (том 1 а.с. 185);

-рапортом на ім`я начальника Немшилянського ВП ГУ НП України в Харківській області 29.07.2018 року екіпаж 4201 від оператора частини НОМЕР_1 , отримали виклик: інші тілесні ушкодження по АДРЕСА_2 . Прибувши на місце був виявлений ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 та який наніс ножове поранення в область живота ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 та проживає за адресою: АДРЕСА_3 (том 1 а.с. 186);

-фактичними даними, які містять у протоколі огляду місця події від 29.07.2018 року, згідно якого огляд проводився з 05 год. 00 хв. по 05 год. 25 хв. на алеї в парку Юр`єва навпроти будинку за адресою: м. Харків, Стадіонний проїзд, 17. На місці огляду з правої сторони розташований магазин «Одяг з Європи», «Чемпіон», «СушиWOК», «М`ясний м`ясокомбінат», «Лідер взуття». Навпроти вхідних дверей магазина «Чемпіон» розташований рекламний щит внизу якого розташований сміттєвий бак. На асфальті на відстані приблизно 1 метр був виявлений складний ніж з рукояткою чорного та синього кольору. Приблизна довжина ножа 21,5 см., довжина леза приблизно 10,5 см. Також на ножі маються написи.На клинку ножа напис: «14С28NP105-Q, F9Q9V200697, RUIKE». На клинку ножа маються нашарування речовини бурого кольору. На вищевказаних магазинах на зовні встановлені камери відеоспостереження, ілюстративним матеріалом до нього, в якій зображено панорамне зображення місця події по АДРЕСА_2 , загальний вид місця події, вузловий знімок ножа, детальне зображення ножа (том 1 а.с. 187-190);

-фактичними даними, які містять у протоколі огляду місця події від 29.07.2018 року, згідно якого огляд проводився з 08 год. 05 хв. по 08 год. 25 хв. на 4 поверсі ХМКЛШНМД ім. Мещанінова, яка розташована за адресою: м. Харків, провулок Балакірєва, 3А. На четвертому поверсі був виявлений громадянин, який представився як ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_8 одягнений у шорти оливкового кольору, білі шкарпетки та футболку. Футболка білого кольору з кольоровим візерунком. На футболці були виявлені сліди речовини бурого кольору. На шортах були також виявлені сліди речовини бурого кольору та ілюстративною таблицею до нього (том 1 а.с. 191);

-змістом прийняття заяви про вчинене кримінального правопорушення від 30.07.2018 року, згідно якого старшим о/у Немишлянського ВП ГУ НП в Харківській області прийнято заяву від ОСОБА_5 , згідно якої він просив ОВС прийняти заходи щодо невідомого, який 29.07.2018 року приблизно о 04 годині біля будинку АДРЕСА_4 спричинив йому ножове поранення (том 1а.с. 192);

-згідно довідки КНП «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова» ОСОБА_8 знаходився в нейрохірургічному відділені № 1 з 29.07.2018 року з діагнозом закрита ЧМТ. Струс головного мозку, множинні забої, ссадини м`яких тканин голови, обличчя, перелом кісток носа без зміщення. Алкотест позитивний (том 1 а.с. 193)

-згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 30.08.2018 року КНП МКБЛ №17 ХГС у ОСОБА_5 мало місце проникаюче ножове поранення брюшної полості з ушкодженням лівої долі печінки, внутрішня кровотеча(том 1 а.с. 199);

-висновками судово-медичної експертизи № 09/1648-С/2018 від 23.08.2018 року, згідно з представленої медичної документації у ОСОБА_5 , 1991 року народження, мало місце: проникаюче колото-різане поранення передньої черевної стінки в ділянці в лівого підребер`я з пошкодженням за ходом раньового каналу лівої частки печінки. 29.07.18 року була проведена операція лапаратомія; ушивання рани лівої частки печінки; первинна хірургічна обробка рани передньої черевної стінки, дренування черевної порожнини. Дана травма виникла від дії гострого предмету володіючого колюче-ріжучими властивостями, і могла бути отримана в строк вказаний в медичній документації. За ступенем тяжкості: проникаюче колото-різане поранення передньої черевної стінки в ділянці в лівого підребер`я з пошкодженням за ходом раньового каналу лівої частки печінки відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя відповідно до п. 2.1.3.К. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року (том 1 а.с. 195,196);

-висновками судово-медичної експертизи № 14/715-С/18 від 14.08.2018 року, згідно з якими на футболці (об`єкт № 1) ОСОБА_8 , знайдена кров людини групи А з ізогемаглютиніном анти-В, походження якої від ОСОБА_5 не виключається, оскільки згідно завіреної ксерокопії виписки медичної карти стаціонарного хворого ХМКБЛ № 17 від 30.07.2018 року, група крові його А (ІІ). На цій же футболці, в об`єктах №№ 2-4,9, є кров людини, в якій виявлений антиген Н. Таким чином, можна вважати, що кров в даних об`єктах відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В. Кров у вказаних об`єктах від ОСОБА_5 виникнути не могла (том 1а.с. 198,199);

-висновками судово-медичної експертизи № 15/686-С/2018 від 30.08.2018 року згідно з якими згідно завіреної ксерокопії виписки медичної карти стаціонарного хворого МКБЛ № 17 від 30.07.2018, кров ОСОБА_5 А (ІІ) зізогемаглютиніном анти-В. В результаті проведення судово-медичної експертизи складного ножу (об`єкти №№ 1-4), який був вилучений 29.07.2018 року, в ході огляду місця події, за адресою: м. Харків, Стадіонний проїзд, 17А (на землі), встановлено наступне: на правій щоці клинка (об`єкт № 1) виявлені сліди кровілюдини. При серологічному дослідженні, в крові виявлений антиген А. Таким чином, враховуючи результати досліджень, можна припустити, що дані сліди крові можуть походити від будь-якої людини з груповою належністю крові А (ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В, в тому числі від потерпілого ОСОБА_5 . В об`єктах №№ 2, 3, 4 сліди крові не виявлені; доданою до нього таблицею обліку результатів виявлення антигенів та аглютинінів по системі АВО (том 1 а.с. 201-203);

-висновками судово-медичної експертизи № 14/714-С/18 від 15.08.2018 року, згідно з якими на шортах (об`єкт № 1) ОСОБА_8 , знайдена кров людини групи А з ізогемаглютиніном анти-В, походження якої від ОСОБА_5 не виключається, оскільки згідно завіреної ксерокопії виписки медичної картки стаціонарного хворого ХМКБЛ № 17 від 30.07.2018 року, група крові його А (ІІ). На цих же шортах, в об`єктах №№2-8, є кров людини, в якій виявлений антиген Н. Таким чином, можна вважати, що кров в даних об`єктах відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В. Кров у вказаних об`єктах від ОСОБА_5 виникнути не могла (том 1 а.с. 205-207);

-висновками судово-медичної експертизи № 14/716-С/18 від 14.08.2018 року,згідно з якими на шортах (об`єкти №№ 1-4) ОСОБА_5 , знайдена кров людини групи А з ізогемаглютиніном анти-В, властивої йому самому, оскільки згідно завіреної ксерокопії виписки медичної карти стаціонарного хворого ХМКБЛ № 17 від 30.07.2018 року, група крові ОСОБА_5 А (ІІ)(том 1 а.с. 209,210);

-висновками судово-медичної експертизи № 17-143-МКС/18 від 25.09.2018 року, згідно з якими на підставі проведеної експертизи одягу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ножа: на фуфайці (футболці) є одне наскрізне колото-різане пошкодження розташоване на передній поверхні зліва, в середньому відділі, про що свідчить їх щілеподібна форма, довжина що привалює над шириною, рівні краї, що добре зіставляються, рівний перетин кінців крайових стовпчиків трикотажу та відсутність деформації їх волокон, наявність одного гострокутного кінця с надсіченням кінцевого стовпчика трикотажу та другого «П» - подібного кінця, наявність основного та додаткового розрізів. Вказане колото-різане пошкодження утворилося внаслідок однократної дії гострокінцевого, одностороннєгострого, плоского, типу клинка ножа, колючо-ріжучого предмета, з гострим лезом і обухом «П»-подібного поперечного перетину з помірно вираженими ребрами. Індивідуальні особливості цього предмета в пошкодженнях не відобразилися. Зіставляючи морфологічні ознаки колото-різаного пошкодження на фуфайці (футболці) з конструктивними особливостями представленого на експертизу ножа, з урахуванням результатів експериментального дослідження, вважав, що дане пошкодження могло бути заподіяне ножем, представленим на експертизу, за умов переважного упору клинка ножа на лезову частину (том 1 а.с. 222-224);

-протоколом огляду від 10.08.2018 року СD-RW диском (том 1 а.с.214,215);

-речовими доказами СD-RW диском на якому міститься відеозапис з камер відеоспостереження, що розташовані на фасадній стороні будівлі приміщення ресторану «Корона», що розташований за адресою: м. Харків, Стадіонний проїзд, 15 від 29.07.2018 року (том 1 а.с. 216);

-фактичними даними, що містяться в протоколі пред`явлення особи для впізнання від 23.08.2018 року за участю потерпілого ОСОБА_5 згідно якого він серед пред`явлених йому осіб впізнав чоловіка, який 29.07.2018 року за адресою: м. Харків, Стадіонний проїзд, 17-а, наніс йому ножове поранення (том 1 а.с. 217-220);

-речовим доказом полімерний пакет синього кольору з написано «Золотоесиченье», в якому міститься футболка білого кольору з нашаруванням речовини бурого кольору; шорти оливкового кольору з нашаруванням речовини бурого кольору, що належать ОСОБА_8 ; шорти в біло-синю клітку з нашаруванням речовини бурого кольору, що належать потерпілому ОСОБА_5 ;

-записом з камер відеоспостереження, який оглянутий в судовому засіданні, на якому вбачається троє осіб чоловічої статі, один з яких ОСОБА_8 , які стоять на вулиці та розмовляють через деякий час повз даних осіб пройшли троє хлопців, один з яких ОСОБА_5 , які повернулися по першої групи хлопців, після чого в шістьох стояли спілкувалися. Після спілкування один із хлопців зняв рюкзак, інший хлопець поставив свою сумки на тротуар, після почалася бійка, в ході якої ОСОБА_19 поліз до своєї сумки, яка знаходилася у нього на плечі, та дістав предмет, схожий на ніж (03:14:25), який за допомогою руху вперед рукою розкрив ніж та зробив випад рукою з ножем в бік потерпілого ОСОБА_20 ..

Статтею 337 КПК України визначені межі судового розгляду та встановлено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно обвинувачених і лише в межах висунутого їм обвинувачення, сформульованого та викладеного в обвинувальному акті, що є суттєвою гарантією справедливого розгляду та вирішення справи.

В разі визнання особи винуватою, в мотивувальній частині вироку судом зазначається формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Свої висновки суд може обґрунтовувати лише на доказах, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання.

Після дослідження доказів під час судового розгляду суд вправі змінити юридичну кваліфікацію вчиненого особою кримінального правопорушення, якщо нове обвинувачення не є більш тяжким або змінити формулювання фактичної сторони обвинувачення без зміни юридичної кваліфікації, якщо в результаті такої зміни формулювання фактичної сторони обвинувачення не зазнає істотних змін або тісно пов`язане з первісним, якщо в результаті такої зміни не погіршується становище обвинуваченого та не порушується його право на захист.

Відповідно до вимог ст. 94 КПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Досліджені і перевірені судом докази у справі, якими обґрунтовується винуватість ОСОБА_8 у вчиненому є узгодженими, співпадають між собою та сумніву у своїй належності та допустимості у суду не викликають.

Відповідно до ст. 86 КПК України доказ є допустимим, якщо він отриманий в порядку, передбаченому цим Кодексом. Статтею 87 КПК України визначений вичерпний перелік підстав, за яких доказ може бути визнаний недопустимим. Достовірність та об`єктивність вищенаведених доказів у суду сумніву не викликає, адже вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, відносні, допустимі та достатні, у зв`язку з чим суд вважає можливим прийняти вказані докази. У відповідності до вимог ст.ст. 85, 86 КПК України, суд вважає безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченого та визнання його винуватості.

В судовому засідання ОСОБА_8 повідомляв, що дійсно у нього був ніж, який від дістав із сумки, але дістав ніж тільки для самозахисту, він не пам`ятає чи наносив він удари ножем потерпілому ОСОБА_5 .

Проаналізувавши викладені по даному кримінальному провадженню докази та оцінивши їх в сукупності, суд визнає необґрунтованими твердження обвинуваченого про невизнання ним своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки вони спростовуються доказами викладеними у вироку (показаннями потерпілого, а також ОСОБА_21 , ОСОБА_22 ), які об`єктивно узгоджуються з обставинами справи. Так, необхідно наголосити, що свідок ОСОБА_12 повідомив суду, що в ході бійки свідок бачив, як ОСОБА_8 з барсетки дістав ніж, який тримав в правій руці.Свідок бачив, як ОСОБА_5 падає, а ОСОБА_8 відскакує від нього в сторону та бачив, що ОСОБА_5 тримає рукою рану на животі з якої йде кров, в цей час до нього також ОСОБА_13 та ОСОБА_14 . Після чого ОСОБА_14 обійшов ОСОБА_8 ззаду та схопив його за руку, а ОСОБА_15 взяв його за шию та вони вибили у ОСОБА_8 ніж і штовхнули його на газон де він і лежав до приїзду поліції. Так свідок ОСОБА_15 пояснив суду, що ОСОБА_5 йому сказав, що його вдарили ножем, після чого впав на землю. Він повернувся до хлопців та запитав: «Хто це зробив?», та бачив ОСОБА_8 , який стояв з ножем, який тримав в правій руці та почав йти в його сторону. Неподалеку від ОСОБА_8 був ОСОБА_14 ,який взяв ОСОБА_8 за кість правої руки, в якій він тримав ніж, свідок взяв ОСОБА_8 за шию та вони повалили останнього на землю, забрали в нього ніж, та утримували його до приїзду поліції.

Суд, враховуючи вищевикладені докази, які були надані суду у ході розгляду провадження та визнані належними і допустимими, вважає висловлені стороною захисту доводи та докази в частині перебігу подій, а саме що обвинувачений не наносив потерпілому удари, беручи до уваги показання потерпілого, свідків, дані висновків судово-медичних експертиз, за своєю суттю такими, що прямо суперечать установленим обставинам у ході цього провадження.
За таких обставин, враховуючи вищезазначене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, за обставин, встановлених судом.

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у постанові від 05.04.2018 в справі № 658/1658/16-к зазначає, що кваліфікація злочину це кримінально-правова оцінка поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу злочину, передбаченому Кримінальним кодексом, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння.
За своєю суттю і змістом кваліфікація злочинів завжди пов`язана з необхідністю обов`язкового встановлення і доказування кримінально-процесуальними і криміналістичними засобами двох надзвичайно важливих обставин: 1) факту вчинення особою (суб`єктом злочину) суспільно небезпечного діяння, тобто конкретного акту її поведінки (вчинку) у формі дії чи бездіяльності; 2) точної відповідності ознак цього діяння ознакам складу злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини КК України.
З огляду на наведене та у світлі формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, суд кваліфікує діїОСОБА_8 за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Вину обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд вважає доведеною.

Доводи обвинуваченого щодо не причетності до вчинення злочину, а саме спричинені тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 , суд розцінює як спосіб захисту та спробу уникнути кримінальної відповідальності за тяжкий злочин, тому що його доводи спростовуються вищезазначеними доказами.

Суд, оцінюючи наведені докази в їх сукупності відповідно до положень ст. 94 КПК України, приходить до переконання, що вина ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 121 КК України, доведена.

Підстав для перекваліфікації дій обвинуваченого, суд не вбачає.

Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_8 , передбачених ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_8 встановлено, що він працює, раніше не судимий. Згідно довідки КНП «Міський психоневрологічний диспансер № 3» ХМР, ОСОБА_8 впродовж останніх п`яти років за медичною допомогою не звертався. Довідкою КЗОЗ «Обласний наркологічний диспансер» встановлено, що ОСОБА_8 на диспансерному (профілактичному) обліку не перебуває. Згідно довідки-характеристики з Харківського центру професійно-технічної освіти Державної служби зайнятості ОСОБА_8 характеризується позитивно.

В судовому засіданні допитана свідок ОСОБА_17 , яка пояснила, що вона є матір`ю ОСОБА_8 . ЇЇ син добре вчився, поступив в академію та закінчив її з червоним дипломом, працював інженером, потім викладачем, в нього гарні характеристики. Він не вживає алкоголь, наркотичні засоби, в наркологічному та психологічному диспансері не обліку не стоїть. В 2004 році отримав травму голови, потім в 2018 році отримав черепно-мозкову травму. Влітку 2018 року приблизно о 20 годині він пішов зустрітися з друзями. Десь о 23 годині свідок йому дзвонила, проте він не відповів, а вранці десь о 07 годині їй подзвонили та повідомили, що її син знаходиться в лікарні. Коли свідок приїхала до лікарні, то вона побачила свого сина дуже побитого. Після цієї бійки син лікувався у невропатолога. Свідок не знала, що в її сина є розкладний ніж.

Судом при призначенні покарання враховуються вимоги ст. 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Також судом беруться до уваги, роз`яснення, які містяться у п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» із змінами, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з кваліфікації злочинів, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, тощо). При цьому, суд приймає до уваги, що обвинувачений скоїв умисний тяжкий насильницький злочин, який характеризується підвищеною суспільною небезпекою, внаслідок якого було спричинено тяжкі тілесні ушкодження потерпілому, що спричинило тяжкі тілесні ушкодження. Судом такожвраховується, що ОСОБА_8 вчинив тяжкий злочин, вину у вчиненому злочині не визнав, відсутність обставин, що пом`якшують, обтяжують покарання.

Згідно досудової доповіді Слобідського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області від 15.04.2019 року ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як середній.

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи підвищену суспільну небезпечність скоєного злочину проти життя та здоров`я особи, а також позицію потерпілого, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 не можливе без ізол яції від суспільства, у зв`язку з чим вважає за необхідне призначити покарання у вигляді позбавлення волі з його реальним відбуттям, оскільки обґрунтованих підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України судом не встановлено.

Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 і попередження вчинення нових злочинів. Крім того, призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.
Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину, так як категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину.
У сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом, відповідності злочину і покарання, цілях законодавця і засобах, що обираються для їх забезпечення.
Так, справедливе застосування норм права означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.
Таке покарання за глибоким переконанням суду буде обґрунтованим і необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним інших злочинів.

Що стосується цивільного позову потерпілого, суд приходить до наступних висновків.
Потерпілим ОСОБА_5 заявлено цивільний позов згідно якого він просить стягнути з обвинуваченого на його користь матеріальну шкоду в розмірі 17 217 грн. 34 коп., на відшкодування моральної шкоди 150 000 грн., витрати на правничу допомогу 15 000 грн..
Так, відповідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, оскільки судом встановлено, що саме обвинуваченими завдано матеріальну шкоду потерпілому, то вона підлягає стягненню.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Згідно до ст. 1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Так, згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як закріплено в ч. 2 ст. 76 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст. 81 ЦПК України).

Згідно ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

В свою чергу, згідно із ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

В частині стягнення матеріальної шкоди позов підлягає частковому задоволенню, оскільки частково підтверджений відповідними чеками, а саме: фіскальний чек від 06.08.2018 року на суму 43,40 грн., товарний чек №17- Чк-0036035 від 30.07.2018 року на суму 175,80 грн., товарний чек № 17-Чк-0036037 від 30.07.2018 року на суму 114,85 грн., товарний чек № 17-Чк-0035921 від 30.07.2018 року на суму 356 грн., чек № 105559 від 30.07.2018 року на суму 476 грн., чек № 122976 від 29.07.2018 року на суму 71,16 грн.
Інші чеки, дані потерпілим, суд не може взяти як належний доказ, оскільки вони є нечитабельними.

На підставі викладеного суд задовольняє цивільний позов в частині відшкодування матеріальної шкоди на суму 1237,21 грн..

Згідно ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої.
Згідно з вимогами ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
За змістом п.п. 5, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року (зі змінами й доповненнями) - відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану тощо. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Так, у відповідності із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права.

Зокрема, в рішенні ЄСПЛ від 28.05.1985 року у справі «Абдулазіз, Кабалес і Балкандалі», зазначається, що «з огляду на її природу, стверджувана моральна шкода не завжди може бути предметом чіткого доведення. Проте розумно припустити, що особи, які…зіткнулися з проблемами...можуть зазнати страждань і тривоги». Звідси випливає, що фактичною основою для висновку про наявність негативних наслідків у немайновій сфері потерпілої особи у більшості ситуацій може бути як таке розумне припущення про природність їх виникнення за подібних обставин.

Суд керується також рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Ромашов проти України» від 27.07.2004 року і вважає, що завдана позивачу моральна шкода не може бути виправлена лише шляхом Констатації Судом факту порушення.

Крім того, в даному рішенні Європейський суд констатує, що моральну шкоду не можна відшкодувати у повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

В судовому засіданні були допитані в якості свідків ОСОБА_23 , ОСОБА_24 ..

Так свідок ОСОБА_23 , попереджений про кримінальну відповідальність, в судовому засіданні пояснив, що він є близьким другом ОСОБА_5 , він був один із перших, хто потрапив до ОСОБА_5 після операції та спілкувався з ним, свідок допомагав грошима. До теперішнього часу ОСОБА_5 важко переживає втрату свого здоров`я, через серйозне ножове поранення в живіт. ОСОБА_5 мав тривалий депресивний настрій та проблеми в родині після події 29.07.2018 року:потрібні були гроші на лікування, реабілітацію, посилене харчування, проте він не мав фізичної можливості працювати та заробляти гроші на свої потреби та потреби родини. Його друзі та родичі брали посильну участь у матеріальному забезпечення ОСОБА_5 : придбавали ліки, харчі. Свідкові відомо, що ОСОБА_5 рік не працює, хоча до цього мав неофіційний заробіток, через те, що фізичний труд, яким він заробляв гроші та утримував родину, не рекомендовано лікарями та йому боляче підіймати вантаж понад 5 кг..

Свідок ОСОБА_24 , попереджена про кримінальну відповідальність, в судовому засідання пояснила, що вона є дружиною ОСОБА_5 .. В результаті ножового поранення, її чоловікові було зроблено операцію, яка була надважкою для ОСОБА_5 на його родини. Чоловіка було виписано з лікарня завчасно до дому, оскільки грошей на те, щоб проходити реабілітацію в лікарні не було. Родина втратила всі заощадження на етапі здійснення операції та тижневого перебування після неї в лікарні. Посилене харчування, якого потребував ОСОБА_5 , здійснював за кошти родичів та друзів. Через спричинення ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , родині було завдано значної моральної шкоди: депресія, пригнічений стан, тощо. ОСОБА_8 жодного разу не запропонував ОСОБА_5 , матеріальної допомоги. ОСОБА_5 більше року не працює через те, що фізичний труд, яким він заробляв гроші та утримував родину, лікарями заборонено. Чоловік не може оговтатися після ножового поранення, яке наніс йому ОСОБА_8 , ані фізично, ані морально. Родина знаходиться в скрутному матеріальному становище, і тому ОСОБА_5 постійно пригнічений, що також позначається й на їх стосунках в родині. У ОСОБА_5 відбулося порушення сну на тлі подій, що з ним відбулися після нападу ОСОБА_8 , з`явився страх та стурбованість, які додають важкості переживанням ОСОБА_5 , та хвилювання за його стан здоров`я.

Судом достеменно встановлено, що у зв`язку із тілесними ушкодженнями, отриманими потерпілим, останній зазнав сильних душевних переживань та страждань. Враховуючи, що потерпілий ОСОБА_5 внаслідок неправомірних дій обвинуваченого та пошкодження його здоров`я зазнав нервового стресу, душевних страждань, був порушений його спокій та спокій його сім`ї, суд приходить до висновку, що діями обвинуваченого йому завдана і моральна шкода, розмір якої, виходячи з вимог розумності та справедливості, судом визначений у сумі 50000,00 грн.
Визначений судом розмір відшкодування не перевищує відповідних засад розумності, виваженості та справедливості, визначених згідно п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди».

Щодо витрат на правову допомогу, то при визначені їх розміру суд виходить з наступного.
Питання процесуальних витрат у кримінальному провадженні врегульовано главою 8 КПК України. Перелік видів таких витрат міститься у ст. 118 цього Кодексу, а їх розподіл регламентовано ст. 120 КПК України.

До таких належать, зокрема, витрати на правову допомогу. За правилами ч. 2 ст. 120 КПК України витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, який надає правову допомогу за договором, несе потерпілий, а згідно ч. 1 ст. 124 того ж Кодексу, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.
Тотожного роду позицію з даного питання щодо алгоритму відшкодування потерпілому витрат на професійну правничу допомогу висловив і Верховний суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду в ухвалі від 25.04.2018 в справі № 740/3447/17.
Згідно статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У пунктах 47, 48 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», які знайшли своє відображення, як слушні, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23.01.2019 у справі № 569/10915/17, судам роз`яснено, що при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом. Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, перегляд документів, копіювання документів). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
З ордеру серія ХВ 287000109 від 10.12.2018 року на підставі договору про надання правової допомоги інтереси ОСОБА_5 представляє адвокат ОСОБА_6 .
Так, згідно квитанції № 18611661 від 04.12.2018 року ОСОБА_5 сплачено послуга за договором про надання професійної правничої допомоги 15 000 грн.. Частина 6 ст.137 ЦПК України передбачає, що обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката. В судовому засіданні не доведено неспівмірності витрат правничу допомогу, тому вони підлягають задоволенню у повному обсязі.
Запобіжний захід, у вигляді домашнього арешту, як захід забезпечення кримінального провадження, у кримінальному провадженні сплив, прокурор заявив клопотання про обрання ОСОБА_8 , до набрання вироком законної сили, тримання під вартою. Проте, суд вважає, що до набрання вироком законної сили запобіжний ОСОБА_25 не обирати, оскільки обвинувачений виконував усі покладені на нього обов`язки суду під час застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а також після закінчення строку дії запобіжного заходу.
Початок строку відбування покарання у вигляді позбавлення волі обчислювати з часу затримання ОСОБА_26 ..
Долю речових доказів суд вирішує на підставі положень ст. 100 КПК України.

Витрати на проведення судових експертиз відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись 369-371, 373, 374, 394, 395 КПК України, суд -

у х в а л и в:

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`яти) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з моменту затримання та приведення вироку до виконання.
До набрання вироком законної сили запобіжний ОСОБА_27 не обирати.
Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5 на відшкодування матеріальної шкоди 1237,21 грн., на відшкодування моральної шкоди 50 000 грн., витрати на правову допомогу 15000 грн.

Речовий доказ паперовий конверт, в якому міститься диск з відеозаписом з камер відеоспостереження, що розташовані на фасадній стороні будівлі приміщення ресторану «Корона», що розташований за адресою: м. Харків, Стадіонний проїзд, 15 від 29.07.2018 року, після набрання вироком законної сили, залишити в матеріалах справи.
Речові докази полімерний пакет синього кольору з написом «Золотоесиченье», в якому міститься футболка білого кольору з нашаруванням речовини бурого кольору; шорти оливкого кольору з нашаруванням речовини бурого кольору, що належать ОСОБА_8 , після набрання вироком законної сили повернути останньому, або його родичам, у разі відмови отримати зазначені речі, - знищити.
Речові докази шорти в біло-синю клітку з нашаруванням речовини бурого кольору, що належать потерпілому ОСОБА_5 , після набрання вироком законної сили, повернути останньому, у разі відмовити прийняти зазначені речі, - знищити.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1