Дата документу 06.05.2020 Справа № 314/1590/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 314/1590/20 Слідчий суддя ОСОБА_1
Провадж. №11-сс/807/539/20 Доповідач 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 в режимі відеоконференції з Вільнянського районного суду Запорізької області,

підозрюваного ОСОБА_7 в режимі відеоконференції з Вільнянського районного суду Запорізької області,

розглянула 6 травня 2020року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали справи за апеляційною скаргою прокурора Вільнянського відділу Токмацької місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 15 квітня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження с.Купріянівка Вільнянського району Запорізької області, громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Як вбачається з матеріалів провадження, органами досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК Україниза наступних обставин.

Так, 25 березня 2020 року, приблизно о 20 годині 15 хвилин, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись на ділянці зеленої зони перехрестя вул. Елеваторної з вул. Металістів в м. Вільнянськ, поблизу володіння № 4 по вул. Елеваторній в м.Вільнянськ Запорізької області, маючи умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, діючи повторно, з метою заволодіння чужим майном, з метою власної наживи, підійшов ззаду до потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та наніс останньому кулаком своєї руки один удар в область обличчя, від якого потерпілий ОСОБА_8 впав на землю, після чого ОСОБА_7 наніс останньому ще декілька ударів ногами в область тулуба, від яких з куртки потерпілого ОСОБА_8 на землю випав його мобільний телефон «SAMSUNG G710F» в корпусі чорного кольору, imei: НОМЕР_1 . Після чого ОСОБА_7 , скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_9 від нанесених ударів не міг чинити активного опору, тим самим остаточно зломивши волю потерпілого до самооборони, рукою підняв із землі вказаний мобільний телефон потерпілого, зник у невідомому напрямку та згодом розпорядився даним майном на власний розсуд, тим самим відкрито із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя чи здоров`я особи, спричинив матеріальної шкоди потерпілому, на загальну суму 2266,67 гривень.
Таким чином, ОСОБА_7 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, ознаками якого є: «відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно».
10 квітня 2020 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру по кримінальному провадженню під №0000327 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Слідчий СВ Вільнянського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , в обґрунтування якого послався, що для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 , з метою уникнення ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, необхідно обрати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосовуючи до вказаної особи запобіжний захід у вигляді домашнього арешту шляхом заборони у період часу з 21.00 год. до 06-00 год. залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , строком до 10 червня 2020 року, та поклавши обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України. Приймаючи таке рішення, слідчий суддя врахував наявність у даному кримінальному провадженні обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого кримінального правопорушення та дійшов висновку, що для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України ОСОБА_7 необхідно застосовувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В апеляційній скарзі прокурор, вважає оскаржувану ухвалуне законною та не обґрунтованою, оскільки слідчий суддя не надав оцінку наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, при розгляді клопотання слідчого. Зазначає, що ОСОБА_7 , будучи раніше неодноразово судимим, скоїв тяжкий злочин проти власності, санкція за яке передбачає позбавленням волі на строк від чотирьох до шести років, усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення і невідворотного покарання, підозрюваний ОСОБА_7 з урахуванням встановлених обставин, може переховуватися від органів досудового розслідування. Крім цього, ОСОБА_7 ніде не працює, законних джерел для існування не має, не має стійких соціальних зв`язків (не одружений, відсутнє постійне місце працевлаштування), за місцем реєстрації не проживає, що свідчить про асоціальну поведінку останнього, ведення аморального образу життя, яке не є загальноприйнятим в суспільних нормах поведінки особи, та схильність останнього до вчинення інших кримінальних правопорушень, у тому числі з метою отримання коштів для існування. Просить ухвалу слідчого судді скасувати та, постановити нову, якою обрати стосовноОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор підтримала апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Підозрюваний висловив заперечення вимогам апеляційної скарги.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.
Перевіряючи оскаржуване судове рішення в межах заявлених прокурором доводів, судова колегія констатує, що слідчий суддя, викладаючи власні висновки, не звернув уваги на певні обставини, з якими закон пов`язує застосування саме такого запобіжного заходу.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Так, слідчий суддя встановив наявність доказів на користь обґрунтованості висунутої ОСОБА_7 підозри щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, що не оспорюється сторонами і, з огляду на надані докази у вигляді показань потерпілого, свідків, інших письмових доказів слід визнати аргументованим.
Слідчий суддя по відношенню до ОСОБА_7 обрав альтернативний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, що може мати місце з урахуванням встановлення не лише обґрунтованості висунутої підозри, а і наявних ризиків негативної процесуальної поведінки підозрюваного.

Мета і підстави для застосування запобіжного заходу визначені ст. 177 КПК України.

Натомість, звертаючись до змісту оскаржуваного рішення, судова колегія відзначає відсутність у судовому рішенні чіткого зазначення встановлених слідчим суддею передбачених пунктами 1-5 ч.1 ст. 177 КПК України ризиків метою чого і було застосування по відношенню до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Натомість, слідчий суддя, спочатку піддаючи критиці визначені ініціатором відповідного клопотання ризики з боку ОСОБА_7 , в подальшому прийшов до висновку про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, чим допустив протиріччя і одночасно, лише формально обмежившись констатацією таких ризиків, допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

При цьому, слідчий суддя не приділив достатньої уваги відомостям стосовно особистості підозрюваної особи, що призвело до неповноти судового розгляду та невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи.

Слідчий суддя не вмотивував належним чином свої висновки про відсутність підстав для застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, всупереч вимогам ст.ст. 94, 178 КПК України, не оцінив обставини, на які послався слідчий у клопотанні, та додані до клопотання документи у їх сукупності для прийняття відповідного процесуального рішення.

Наведені порушення згідно положень ст. 409 КПК України дають апеляційній інстанції підстави для скасування судового рішення з постановленням нової ухвали, що відповідає вимогам п.2 ч.3 ст.407 КПК України.

При розгляді клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів виходить з наступного.

Органом досудового розслідування у рамках даного кримінального провадження ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти власності із застосуванням насилля, кваліфікованого за ч. 2 ст. 186 КК.

Як вбачається з доданих до клопотання слідчим копій з матеріалів кримінального провадження, 10 квітня 2020 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Вирішуючи питання щодо наявності ризиків негативної поведінки з боку ОСОБА_7 в межах заявлених ініціатором клопотання доводів, апеляційний суд вважає доведеним ризик вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення.

Такий ризик, судова колегія пов`язує із неодноразовими притягненнями ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності за аналогічні злочини, вчинення даного злочину, в якому підозрюється останній через недовготривалий строк після звільнення з місця відбуття покарання за попереднім вироком, перебуваючи при цьому під адміністративним наглядом.

Одночасно, суд бере до уваги і тяжкість злочину, в якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 , що за своєю класифікацією відноситься до тяжких злочинів, вчинений із застосуванням насилля та очікуване покарання у разі визнання ОСОБА_7 , що у своїй сукупності свідчить на користь висновку про можливість переховування останнього.

Отже, суд знаходить цілком слушними заявлені слідчим та прокурором ризики, передбачені п.п.1,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

З урахуванням вимог ст. 178 КПК України щодо обставин, які враховуються при обранні запобіжного заходу, апеляційний суд зауважує на інших даних стосовно особи ОСОБА_7 , як те, що він неодружений, дітей не має, не працює, що засвідчує відсутність постійного джерела доходів та відсутність стійких соціальних зв`язків. Доказів протилежного суду не надано, що додатково засвідчує неспроможність висновків слідчого судді з цього приводу за відсутності документального підтвердження.

Також судовою колегією встановлена наявність повідомлення ОСОБА_7 іншої підозри у вчиненні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 КК України, що підтверджено і самим підозрюваним.

З урахуванням сукупності наведених обставин, підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу по відношенню до ОСОБА_7 не вбачається.

Отже, застосований слідчим суддею у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 запобіжний захід не є ефективними превентивним заходом.

Натомість, наведені обставини переконують апеляційну інстанцію у необхідності застосування ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, як такого, що зможе гарантувати виконання підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків та буде необхідним для забезпечення дієвості даного кримінального провадження, що обумовляю задоволення апеляційної скарги прокурора.

З урахуванням відомостей щодо вчинення насильства по відношенню до потерпілого у виглядів побиття останнього руками та ногами, що обґрунтовується матеріалами клопотання, суд не знаходить підстав для визначення розміру застави, що узгоджується з положенням ч. 4 ст. 183 КПК України.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 197, 407, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу прокурора Вільнянського відділу Токмацької місцевої прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 15 квітня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_7 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Вільнянського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 10 червня 2020 року включно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4