Справа № 675/1869/19
Провадження № 1-в/675/161/2019
У Х В А Л А
"18" грудня 2019 р. Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі: головуючої - судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_3 ,
засудженого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Ізяславі клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , такого, що відбуває покарання у Державній установі «Замкова виправна колонія (№ 58)», тимчасово утримується у Державній установі «Хмельницький слідчий ізолятор», про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання,
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання на підставі Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838-VIII від 26 листопада 2015 року. Засуджений просить зарахувати у строк відбуття покарання за правилами ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII від 26 листопада 2015 року час його перебування: з 31 липня 2018 року по 01 лютого 2019 року у Київському слідчому ізоляторі; з 25 квітня 2019 року по 22 серпня 2019 року у Хмельницькому слідчому ізоляторі.
Засуджений ОСОБА_4 у судовому засіданні заявлені вимоги підтримав.
Прокурор заперечував проти задоволення заявленого ОСОБА_4 клопотання.
Допитавши засудженого, перевіривши матеріали особової справи ОСОБА_4 , з`ясувавши позицію прокурора, суд приходить до висновку, що подане клопотання задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, тому суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акта з точки зору його відповідності Конституціїі в усіх необхідних випадках застосовувати її як акт прямої дії.
Конституційний Суд України в своєму рішенні № 17-рп/2010 від 29 червня 2010 року зазначив, що одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями (абз. 3 п.п. 3.1 п. 3).
Згідно з ч. 1 ст. 3 КПК України законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права.
У силу ч. 2 ст. 4 КК України злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
Відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
Законом України № 838-VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року, який вступив в дію 24 грудня 2015 року, в ч. 5 ст. 72 КК України щодо зарахування строку попереднього ув`язнення були внесені зміни.
Так, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України у зазначеній редакції зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
У строк попереднього ув`язнення включається, у тому числі, строк: затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
Відповідно до Закону України № 2046-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18 травня 2017 року, який набув чинності 21 червня 2017 року, ч. 5 ст.72 КК викладено у такий редакції: «попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті».
Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
При цьому суд прийняв до уваги те, що порядок зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання передбачений саме законом України про кримінальну відповідальність, а не будь-яким іншим. Так, ст. 72 КК України, розміщена в розділі ХІ Загальної частини КК України під назвою «Призначення покарання». А згідно з положеннями ч. 3 ст. 3 КК України злочинність діяння, а також його караність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки цим Кодексом; встановлене у ч. 5 ст. 72 КК України як в окремій структурній частині (нормі) закону про кримінальну відповідальність правило безпосередньо пов`язане з тим обсягом правообмежень, які особа зазнає у зв`язку із вчиненим злочином.
Отже попереднє ув`язнення у розумінні положень ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» закінчується з моменту набрання вироком законної сили.
Згідно з ч. 5 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки про застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.
У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року (справа № 663/537/17, провадження № 13-31кс18) викладено правовий висновок щодо застосування норми права, передбаченої ч. 5 ст. 72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання), згідно якого якщо особа вчинила злочин в період з 24 грудня 2015 року до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (пряма дія Закону № 838-VIII);якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію; якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII (пряма дія Закону № 2046-VIII).
ОСОБА_4 засуджений вироком колегії суддів Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 27 квітня 2017 року за ст. ст. 115 ч. 2 п. п. 4, 10; 153 ч. 3; 70 ч. 1 КК України до довічного позбавлення волі. Згідно ухвали Колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області від 20 листопада 2017 року вказаний вирок залишено без змін, відтак він набув законної сили, що також підтверджується відповідним розпорядженням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області.
Постановою колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 16 січня 2019 року вказаний вирок колегії суддів Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 27 квітня 2017 року та ухвалу Колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області від 20 листопада 2017 року щодо ОСОБА_4 залишено без змін.
Крім іншого, ОСОБА_4 посилається, що перебував у Державній установі «Хмельницький слідчий ізолятор» з 25 квітня 2019 року по 22 серпня 2019 року для участі у розгляді заяви засудженого про перегляд вироку колегії суддів Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 27 квітня 2017 року щодо нього за нововиявленими обставинами.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 був етапований до Державної установи «Хмельницький слідчий ізолятор» на підставі ухвали судді Хмельницького апеляційного суду від 22 березня 2019 року для участі в апеляційному розгляді заяви за клопотанням самого ОСОБА_4 . Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 05 серпня 2019 року було відмовлено у відкритті кримінального провадження за нововиявленими обставинами за заявою ОСОБА_4 про перегляд ухвали Апеляційного суду Хмельницької області від 20 листопада 2017 року. Ухвалою Колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду від 21 листопада 2019 року ухвала Хмельницького міськрайонного суду від 05 серпня 2019 року була скасована і постановлена нова, якою заява ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Апеляційного суду Хмельницької області від 20 листопада 2017 року з усіма доданими до неї матеріалами була повернута ОСОБА_4 .
Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 22 березня 2019 року було задоволено клопотання засудженого та зараховано у строк попереднього ув`язнення ОСОБА_4 затримання та тримання під вартою як запобіжний захід з 12 лютого 2015 року по 20 листопада 2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Враховуючи вищевикладене, попереднє ув`язнення застосовувалось до ОСОБА_4 з 12 лютого 2015 року по 20 листопада 2017 року, питання зарахування ОСОБА_4 строку попереднього ув`язнення у строк покарання судом вже вирішене.
Перебування у слідчому ізоляторі після набрання вироком законної сили у розумінні ч. 1 ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» та ч. 5 ст. 72 КК України у редакції Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року не являється попереднім ув`язненням.
Таким чином суд приходить до переконливого висновку про відсутність підстав для застосування до вказаних вимог положень ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII від 26 листопада 2015 року.
На підставі викладеного, керуючись ст. 72 ч. 5 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України,
п о с т а н о в и в :
У задоволенні клопотання ОСОБА_4 про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1