справа № 732/559/20
провадження № 1-кп/732/85/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.05.2020 року місто Городня

Городнянський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
в присутності
секретаря - ОСОБА_2 ,
з участю прокурора - ОСОБА_3 ,
потерпілого - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
захисника - ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Городня справу про обвинувачення:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Городня Чернігівської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , неодруженого, не працює, з базовою загальною середньою освітою, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 завдав ОСОБА_4 умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, за наступних обставин.
09 березня 2020 року, близько 22 години 00 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи в будинку ОСОБА_7 , розташованого в АДРЕСА_2 , під час сварки із ОСОБА_4 , яка виникла на ґрунті неприязних відносин, умисно наніс йому один удар металевою кочергою в область голови, а саме в ділянку лобу, в результаті чого заподіяв ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, що включає навколоочні синці обабіч, забійну рану лоба зліва, повний перелом лобної кістки зліва, забій головного мозку, які згідно висновку експерта № 23 від 25.03.2020 року відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у пред`явленому йому по ч.1 ст. 121 КК України обвинуваченні визнав повністю, вважав кваліфікацію його дій як умисне тяжке тілесне ушкодження правильною, обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорював. Показав, що 09.03.2020 року близько 22-ї години він прийшов до будинку громадянки ОСОБА_7 , з якою він має близькі відносини. У будинку знаходилися ОСОБА_7 , яка відпочивала, її діти та потерпілий. Незадоволений присутністю останнього в будинку, він в грубій формі наказав йому піти. Однак потерпілий не бажав залишати будинок. Під час сварки останній вдарив його по уху, від чого він розлютився, відштовхнув потерпілого, після чого взяв металеву кочергу та вдарив нею потерпілому по голові та по нозі. Побачивши кров, він викликав карету швидкої медичної допомоги. Під час досудового розслідування злочину він зізнався правоохоронним органам у вчиненому. В скоєному він кається. Заявлений цивільний позов потерпілого про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином, на суму 100 000 грн. обвинувачений визнав повністю.
Крім визнання обвинуваченим вини у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, його вина підтверджується зібраними та перевіреними в судовому засіданні доказами.
Так, допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 показав, що 09 березня 2020 року він прийшов в гості до громадянки ОСОБА_7 , з якою вони випивали спиртні напої. Від вжитого алкоголю остання сп`яніла та лягла відпочивати. Він перебував в будинку та грався з її дітьми. Близько 22-ї години до будинку прийшов обвинувачений, який був невдоволений його присутністю та який почав його виганяти. Під час конфлікту він вдарив обвинуваченого в обличчя, після чого обвинувачений відштовхнув його на крісло, схопив металеву кочергу та нею вдарив його по голові. Від удару у нього сталося запаморочення та подальші події він майже не пам`ятає. Через деякий час приїхала швидка медична допомога.
Заявлений до початку судового розгляду цивільний позов про стягнення моральної шкоди в сумі 200 000 грн. потерпілий в судовому засіданні підтримав, зменшив позовні вимоги та просив стягнути з обвинуваченого на свою користь на відшкодування моральної шкоди 100 000 грн. Вказав, що під час досудового розслідування матір обвинуваченого сплатила йому 1000 грн., які він використав для проходження медичного обстеження. Також з огляду на вік обвинуваченого просив не позбавляти останнього волі.
Крім того, вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджена письмовими доказами, в тому числі:
- протоколом від 13.03.2020 року проведення огляду місця події, а саме приміщення житлового будинку по АДРЕСА_2 з ілюстрованою таблицею до нього, за даними якого на місці події була виявлена та вилучена металева кочерга;
- протоколом від 31.03.2020 року проведення слідчого експерименту за участі обвинуваченого ОСОБА_5 , з якого встановлено, що під час проведення даної слідчої дії ОСОБА_5 докладно розповів та показав на місці вчинення злочину, за яких обставин та як саме він завдав тілесні ушкодження потерпілому;
- протоколом від 31.03.2020 року проведення слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_4 , з якого встановлено, що під час проведення даної слідчої дії потерпілий докладно розповів та показав на місці події, за яких обставин та як саме ОСОБА_5 завдав йому тілесні ушкодження;
- протоколом від 31.03.2020 року проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_7 , з якого встановлено, що під час проведення даної слідчої дії свідок докладно розповіла та показала на місці, за яких обставин та як саме ОСОБА_5 завдав тілесні ушкодження потерпілому;
- висновком судово-медичної експертизи № 23 від 25.03.2020 року, згідно якого у ОСОБА_4 маються тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, що включає навколоочні синці обабіч, забійну рану лоба зліва, повний перелом лобної кістки зліва, забій головного мозку, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень тяжкого ступеня тяжкості, за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.
Таким чином, на підставі досліджених у судовому засіданні доказів, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, перевіривши доводи обвинувачення, а також з`ясувавши позицію потерпілого, обвинуваченого та його захисника, суд приходить до висновку, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_5 , знайшло своє підтвердження у судовому засіданні у повному обсязі, та його дії правильно кваліфіковані органами досудового розслідування за ч.1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження.
Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, що злочин вчинений ОСОБА_5 , є умисним тяжким злочином, конкретні обставини справи, тяжкість отриманих тілесних ушкоджень, поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, а саме те, що він викликав карету швидкої медичної допомоги.
Обвинувачений раніше не судимий. Згідно даних Городнянського відділення поліції обвинувачений 17.02.2020 року та 23.11.2019 року притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 178 КУпАП. (а.с.42 )
Обвинувачений не працює, на обліку в центрі зайнятості як безробітний не перебуває.
Згідно довідки Городнянської ЦРЛ ОСОБА_5 не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра.
Суд приймає до уваги те, що потерпілий пробачив обвинуваченого та просить не позбавляти його волі і призначити йому покарання, не пов`язане з реальним позбавленням волі. При цьому судом враховується наявність цивільного позову, а також дані щодо особи винного, а саме його вік, освіта, стан здоров`я, сімейний стан, позитивна характеристика за місцем проживання, а також те, що обвинувачений раніше не судимий.
В судовому засіданні обвинувачений надавав критичну оцінку своєї злочинної поведінки шляхом визнання вини й готовності нести кримінальну відповідальність, погодився з фактичними обставинами злочину, які викладені в обвинувальному акті. А тому у відповідності до положень ст. 66 КК України, враховуючи обставини справи, а також особу обвинуваченого, суд визнає обставинами, що пом`якшують покарання активне сприяння розкриттю злочину та критичне ставлення до вчиненого діяння.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , достовірно не встановлено.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 , необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі у межах санкції статті, якою передбачена відповідальність за вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення, що є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень та, враховуючи особу винного, конкретні обставини справи, добровільне часткове відшкодування обвинуваченим завданої потерпілому ОСОБА_4 шкоди, те, що потерпілий пробачив обвинуваченого та просить не позбавляти його волі і призначити йому покарання не пов`язане з реальним позбавленням волі, наявність обставин, що пом`якшують покарання, притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності вперше, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України. У зв`язку зі звільненням обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням покласти на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.
У кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_4 заявлено цивільний позов про відшкодування моральної шкоди на суму 200 000 грн., розмір якого під час судового розгляду зменшений потерпілим до 100 000 грн. Суд враховує той факт, що позовні вимоги обвинуваченим визнані у повному обсязі. При цьому визнанням позову не порушуються права та законні інтереси інших осіб.
Як передбачено ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
До того ж, ч. 5 зазначеної норми процесуального закону встановлено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Як вбачається з ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Суд задовольняє цивільний позов повністю або частково, якщо у судовому засіданні були доведені стороною обвинувачення та цивільним позивачем матеріально-правові підстави позову.
Відповідно до чинного законодавства /п.2 ч.2 ст.23 ЦК України/ моральна шкода може полягати, зокрема: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів
Згідно зі ст.1167 ЦК України, моральна шкода завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Суд також враховує, що моральну шкоду, зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати у повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного страждання. Діюче законодавство не містить визначення способів обчислення її розміру. Зважаючи на це, будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. При цьому суд враховує, що здоров`я людини є безцінним, тому заявлений розмір позовних вимог суд вважає виваженим та справедливим.
Враховуючи наведене та приймаючи до уваги факт визнання позову обвинуваченим, наявні підстави для задоволення заявлених потерпілим позовних вимог в повному обсязі.
Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід у виді домашнього арешту, обраний обвинуваченому ОСОБА_5 під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді ОСОБА_8 , строк дії якого визначений до 01.06.2020 року, до набрання вироком законної сили з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого слід залишити без змін. Підстав для застосування інших заходів забезпечення кримінального провадження не вбачається.
На підставі викладеного, керуючись ст. 370-371, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку у 3 (три) роки, не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно ст. 76 КК України покласти на засудженого такі обов`язки :
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 100 000 грн. 00 коп. (сто тисяч грн.) на відшкодування моральної шкоди, завданої злочином.
Запобіжний захід, застосований відносно ОСОБА_5 , до набрання вироком законної сили залишити без змін - домашній арешт.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Речові докази: металеву кочергу, яка зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Городнянського ВП Менського ВП ГУНП в Чернігівській області - конфіскувати та знищити.
Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Городнянський районний суд Чернігівської області - протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1