В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.06.2020 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освітою середньою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Угода про визнання винуватості досягнута до підготовчого судового провадження.
Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що 24.11.2016 року отримав посвідчення водія, серії НОМЕР_1 з категорією «С».

В подальшому в літку 2019 року, в невстановлений слідством точний час, будучи в АДРЕСА_1 по місцю свого проживання, діючи умисно, з метою підробки невстановленою слідством особою посвідчення водія, яке згідно «Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 08 травня 1993 року, є документом, що підтверджує право його власника на керування транспортним засобом та видається після проходження особою, яка раніше не мала посвідчення водія, медичного огляду в порядку, передбаченому Міністерством охорони здоров`я, а також підготовки відповідно до планів і програм, та після складання теоретичного і практичного іспитів у територіальних органах з надання сервісних послуг МВС, через всесвітню мережу Інтернет, а саме соціальну мережу «Інстаграм», через сторінку «аvto.роmоshch» надав вищезазначеній невстановленій особі персональні дані про себе та власне фотозображення в електронній формі, які були використані для підробки у невстановленому місці та невстановлений час посвідчення водія категорій «В», «С», серії НОМЕР_1 від 24.11.2016 на ім`я ОСОБА_3 територіальним сервісним центром МВС № 3248 (згідно відомостей у самому документі). Після незаконного виготовлення даного документу ОСОБА_3 отримав його від невстановленої особи через службу доставки «Нова пошта» у відділенні № 1, що за адресою: вул. Верещагіна, 16 у м. Ужгород.

Крім того, ОСОБА_3 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, достовірно знаючи, про те, що всупереч п. 16 «Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 8 травня 1993 року, не проходив медичного огляду у порядку, встановленому Міністерством охорони здоров`я, а також підготовку або перепідготовку відповідно до встановлених планів і програм та не складав теоретичного і практичного іспитів в сервісному центрі МВС, тобто не мав права на отримання посвідчення водія, у літку 2016 роців у невстановлений слідством час через всесвітню мережу Інтернет придбав у невстановленої слідством особи підроблене посвідчення водія категорій «В», «С», серії НОМЕР_1 , видане на його ім`я 24.11.2016 року сервісним центром МВС № 3248 (згідно відомостей у самому документі). Відтоді ОСОБА_3 систематично використовував вказаний підроблений документ під час керування транспортними засобами відповідних категорій, зокрема, 25.02.2020 року, близько 22:10 год., під час руху по вулиці Станційна, навпроти будинку № 24 у місті Ужгород за кермом автомобіля «Меrsedes- Веnz», номерний знак Польщі « НОМЕР_2 » та був зупинений працівником взвода №2 роти №3 батальйону управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту Патрульної Поліції старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 , де пред`явив дане посвідчення водія для перевірки працівникам поліції. В ході перевірки виявлено ознаки підробки посвідчення, тому даний документ у ОСОБА_7 був вилучений.

Згідно повідомлення Регіонального сервісного центу у Закарпатській області №31/7-497 від 12 березня 2020 року громадянин ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 отримав національне посвідчення водія на право керування транспортним засобом категорії «С», серія НОМЕР_1 . Вказане посвідчення було видано 24.11.2016 територіальним сервісним центром №3248 РСЦ МВС у Київській області. Посвідчення водія з категорією «В» ОСОБА_3 не видавалось.

Органом досудового рослідування дії ОСОБА_3 за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, як пособництво невстановленій особі у підробленні посвідчення, яке видається державною установою та надає право, з метою збуту та за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа кваліфіковано вірно.
Обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчинених правопорушеннях визнав повністю, щиро покаявся у вчиненому, показавши, що в подальшому не вчинятиме подібних діянь. Просив укладену з прокурором угоду про винуватість затвердити.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 також просила укладену з прокурором угоду про винуватість затвердити.

Між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором ОСОБА_2 досягнута домовленість про призначення покарання ОСОБА_3 за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1700,00 грн., за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 70 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1190,00 грн.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1700,00 грн..

На підставі наведеного, суд розглянув справу на підставі ст. 473, ч. 5 ст. 474 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 заявив, що наслідки угоди йому зрозумілі.

Суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і що угода не є наслідком застосування насильства, примусу погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.

Узгоджені сторонами вид та міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

За наведених обставин, укладену угоду належить затвердити та визнати винним обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази посвідчення водія категорій «В», «С», серії НОМЕР_1 від 24.11.2016 на ім`я ОСОБА_3 , яке зберігається в камері зберігання речових доказів Ужгородського ВП - знищити, DVD-R диск на якому наявні відеозаписи події , що відбулася 25.02.2020 року за участі ОСОБА_3 , який зберігається при матеріалах наглядового провадження прокурора залишити при матеріалах наглядового провадження прокурора.

Судові витрати за технічну експертизу документів в розмірі 942,06 грн. стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 473, 474, 475 КПК України суд, -

У Х В А Л И В:
Угоду про визнання винуватості від 20.03.2020 року укладену між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором Ужгородської місцевої прокуратури Закарпатської області ОСОБА_2 затвердити.
Обвинуваченого ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та призначити покарання:

за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1700,00 грн.;

за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 70 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1190,00 грн..

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1700,00 грн.

Речові докази посвідчення водія категорій «В», «С», серії НОМЕР_1 від 24.11.2016 на ім`я ОСОБА_3 , яке зберігається в камері зберігання речових доказів Ужгородського ВП - знищити, DVD-R диск на якому наявні відеозаписи події , що відбулася 25.02.2020 року за участі ОСОБА_3 , який зберігається при матеріалах наглядового провадження прокурора залишити при матеріалах наглядового провадження прокурора.

Судові витрати за технічну експертизу документів в розмірі 942,06 грн. стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

На вирок, у випадках передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1