Номер провадження: 11-сс/813/909/20
Номер справи місцевого суду: 947/5393/20 1-кс/947/6450/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.06.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого: судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю:

секретарки судового засідання: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,
захисника: ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 (відомості про якого доповнено анкетними даними ОСОБА_9 ) - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 25.05.2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей: ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 раніше не судимого,
у відношенні якого постановою слідчого СУ ГУНПв Одеській області від 26.03.2020 року доповнено анкетними даними
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця республіки Дагестан, Російської Федерації, громадянина Росії, документованого паспортом Російської Федерації за № НОМЕР_1 , виданого 15.09.2011 року ТП №106 відділом УФМС Росії по Санкт-Петербургу та Ленінградської області, раніше судимого, обвинуваченого на території Російської Федерації за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених п. «б» ч.4 ст.162 КК РФ (кваліфікований розбій), п. «б» ч.3 ст.163 КК РФ (кваліфіковане вимагання), який перебуває у міжнародному розшуку від 16.05.2018 року на підставі постанови слідчого ОВС ГСУ СК РФ капітана юстиції ОСОБА_10 ,
підозрюваного у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186 КК України, у кримінальному провадженні №0005691, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.10.2019 року
установив.
Зміст оскарженого судового рішення та обставини, встановлені судом першої інстанції.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 25.05.2020 року задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_11 , яке погоджено прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 , та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 14.07.2020 року без визначення розміру застави щодо ОСОБА_8 (відомості про якого доповнено анкетними даними ОСОБА_9 ), підозрюваного у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186 КК України, у кримінальному провадженні №0005691, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.10.2019 року.

Рішення слідчого судді мотивоване тим, що прокурором в судовому засіданні була доведена наявність у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_8 (відомості про якого доповнено анкетними даними ОСОБА_9 ) у вчиненні злочинів та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме: підозрюваний ОСОБА_8 (відомості про якого доповнено анкетними даними ОСОБА_9 ), знаходячись на волі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, а також доведена неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищевказаним ризикам.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.
В своїй апеляційній скарзі захисник підозрюваного зазначає, що ризики прокурором не доведені, слідчим суддею не взято до уваги дані про особу підозрюваного, зокрема те, що підозрюваний має постійне місце проживання, раніше не судимий, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, не враховано висновки суду апеляційної інстанції, який скасував раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та обрав запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

На підставі викладеного, захисник підозрюваного в апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою обрати підозрюваному запобіжний захід у виглядів домашнього арешту.

Позиції учасників судового розгляду стосовно поданої апеляційної скарги.
Заслухавши: доповідь судді-доповідача; доводи захисника підозрюваного, який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити; виступ прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, додатково пояснивши, що паспорт громадянина України, оформлений на ім`я ОСОБА_8 , скасований, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд дійшов висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до приписів ч.1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно із ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частина 4 ст. 194 КПК України встановлює, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Так, згідно з положеннями ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 п. 1 п.п. с Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону виконав не в повній мірі та не врахував їх при постановленні ухвали.

Так, при розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, заява №42310/04, суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 (відомості про якого доповнено анкетними даними ОСОБА_9 ) підозрюється у тому, що він, перебуваючи у міжнародному розшуку за вчинення злочинів проти власності на території Росйської Федерації, видаючи себе за громадянина України ОСОБА_8 , приблизно 02.11.2019 року, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи про настання суспільно - небезпечних наслідків, вступив у злочинну змову направлену на заволодіння чужим майном будь-яким способом зі ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

Реалізуючи спільний злочинний намір, ОСОБА_8 (відомості про якого доповнено анкетними даними ОСОБА_9 ) 02.11.2019 року, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, разом зі ОСОБА_12 та ОСОБА_13 розподілили між собою ролі та розробили спільний злочинний план.

З метою пошуку об`єкту злочинного посягання, ОСОБА_8 (відомості про якого доповнено анкетними даними ОСОБА_9 )., ОСОБА_12 , та ОСОБА_13 , о 01 годин 00 хвилин 02.11.2019 року, прибули до нічного клубу «Парк Резіденс», що знаходиться за адресою: м. Одеса вул. Французький бульвар, 85.

Знаходячись в приміщенні клубу ОСОБА_8 (відомості про якого доповнено анкетними даними ОСОБА_9 ), ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , та помітили невідомого їм чоловіка, яким виявився ОСОБА_14 . Обравши невизначене майно останнього, як об`єкт злочинного посягання, та дочекавшись поки останній покине приміщення клубу, ОСОБА_13 у відповідності до відведеної йому протиправної ролі, діючи умисно та протиправно, з метою досягнення злочинної мети направленої на таємне викрадення чужого майна, почав застосовувати до ОСОБА_14 прийоми боротьби, які виконували роль відволікаючого маневру під час скоєння злочину. В цей час, ОСОБА_12 та ОСОБА_8 (відомості про якого доповнено анкетними даними ОСОБА_9 ), знаходились поруч з ОСОБА_13 , почали виконувати роль спостерігачів, та в свою чергу здійснювати контр спостереження, з метою, у разі виникнення незапланованої ситуації, як можна швидше надати допомогу ОСОБА_13 . Водночас, ОСОБА_13 , розуміючи, що діє таємно та залишиться непоміченим, застосовуючи до ОСОБА_14 численні прийоми боротьби, які блокують його рух та поле зору, шляхом ривку з шиї ОСОБА_15 відкрито заволодів золотим ланцюжком вагою 30 грам, вартістю 27000 гривень, після чого з правої передньої кишені штанів ОСОБА_15 відкрито заволодів його банківською картою ПАТ КБ «Привать Банк». Далі, ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , та ОСОБА_8 (відомості про якого доповнено анкетними даними ОСОБА_9 ), разом з викраденим майном намагались зникнути з місця вчинення кримінального правопорушення, але в цей час, ОСОБА_15 , розуміючи, що в нього викрадено майно, почав звертатись до ОСОБА_13 з вимогою повернути викрадене майно, про те, ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , та ОСОБА_8 (відомості про якого доповнено анкетними даними ОСОБА_9 ), розуміючи, що їх дії переросли та носять відкритий характер, відмовились повертати викрадене майно, при цьому почали погрожувати застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого ОСОБА_15 .

У подальшому ОСОБА_8 (відомості про якого доповнено анкетними даними ОСОБА_9 )., ОСОБА_13 та ОСОБА_12 з місця скоєння злочину, разом з відкрито викраденим майном, зникли, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_15 матеріальний збиток у розмірі 27000 гривень.

Не зупиняючись на досягненому, ОСОБА_8 (відомості про якого доповнено анкетними даними ОСОБА_9 ), діючи повторно, приблизно 12.01.2020 року, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи про настання суспільно небезпечних наслідків, вступив у злочинну змову направлену на заволодіння чужим майном будь-яким способом з ОСОБА_13 та двома невстановленими чоловіками.

Реалізуючи спільний злочинний намір, ОСОБА_8 (відомості про якого доповнено анкетними даними ОСОБА_9 ), 12.01.2020 року, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, разом з ОСОБА_13 та двома невстановленими чоловіками розподілили між собою ролі та розробили спільний злочинний план.

З метою пошуку об`єкту злочинного посягання, ОСОБА_8 (відомості про якого доповнено анкетними даними ОСОБА_9 ) спільно ОСОБА_13 , та двома невстановленими чоловіками, о 03 годин 00 хвилин 12.01.2020 року, прибули до кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_5 », що знаходиться за адресою: м. Одеса вул. Катериненська площа,3.

Знаходячись в приміщенні клубу, ОСОБА_8 (відомості про якого доповнено анкетними даними ОСОБА_9 ), спільно з ОСОБА_13 та двома невстановленими чоловіками помітили невідомого їм чоловіка, яким виявився ОСОБА_16 . Обравши невизначене майно останнього, як об`єкт злочинного посягання, ОСОБА_13 покликав ОСОБА_16 вийти для подальшої розмови на вулицю, та у відповідності до відведеної йому протиправної ролі, діючи умисно та протиправно, з метою досягнення злочинної мети направленої на таємне викрадення чужого майна, почав застосовувати до ОСОБА_16 прийоми боротьби, які виконували роль відволікаючого маневру під час скоєння злочину. В цей час, двоє невстановлених чоловіків знаходячись поруч з ОСОБА_13 , почали виконувати роль спостерігачів, та в свою чергу здійснювати контр спостереження, з метою, у разі виникнення незапланованої ситуації, як можна швидше надати допомогу ОСОБА_13 .. В цей час, ОСОБА_8 (відомості про якого доповнено анкетними даними ОСОБА_9 ), знаходився поза зором учасників, та відповідно до відведеної йому ролі, після заволодіння майном ОСОБА_16 повинен був звернутись до останнього, та запропонувати допомогу у поверненні викраденого майна за грошову допомогу. Водночас, ОСОБА_13 , розуміючи, що діє таємно та залишиться непоміченим, застосовуючи до ОСОБА_16 численні прийоми боротьби, які блокують його рух та поле зору, шляхом ривку з шиї ОСОБА_16 таємно заволодів золотим ланцюжком вагою 25 грам, з золотим хрестиком, вагою 5 грам, загальною вартістю 30000 гривень, яку швидко передав у руки ОСОБА_8 (відомості про якого доповнено анкетними даними ОСОБА_9 ).

Далі, ОСОБА_13 та двоє невстановлених чоловіків, у відповідності до пунктів заздалегідь розробленому злочинному плану та відведеним їм ролям, рухаючись у бік Потьомкінських сходів, які розташовані на Приморському бульварі у м. Одеса, з місця скоєння злочину зникли та у невстановленому досудовим слідством місці почали чекати ОСОБА_8 (відомості про якого доповнено анкетними даними ОСОБА_9 ), разом з викраденим у ОСОБА_17 майном.

В цей час, ОСОБА_8 (відомості про якого доповнено анкетними даними ОСОБА_9 ), у відповідності до заздалегідь визначеної йому протиправної ролі, голосом звернувся до ОСОБА_16 , якому представився як громадянин на ім`я ОСОБА_18 , після чого запропонував повернути ОСОБА_16 викрадене у нього майно за грошову винагороду в розмірі 500 доларів, та продемонстрував останньому викрадені в нього золоті вироби, про те, не дочекавшись бажаного корисливого результату, розуміючи, що його дії переросли та носять відкритий характер, шляхом руху у бік Потьомкінських сходів, які розташовані на Приморському бульварі у м. Одеса, разом з ОСОБА_13 та двома невстановленим чоловіками, з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись викраденим майном у потерпілого ОСОБА_16 на власний розсуд, завдавши останньому матеріальний збиток у розмірі 30000 гривень.

17.03.2020 року ОСОБА_8 (відомості про якого доповнено анкетними даними ОСОБА_9 ) повідомлено про підозру за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.185 КК України.
В ході досудового розслідування по епізоду скоєння кримінального правопорушення відносно власності потерпілого ОСОБА_16 встановлено, що підозрюваний ОСОБА_8 (відомості про якого доповнено анкетними даними ОСОБА_9 ), під час скоєння злочину діяв відкрито та з особливою зухвалістю, що стало підставою для перекваліфікації кримінального провадження з ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України на ч.2 ст.186 КК України.

Постановою слідчого СУ ГУНПв Одеській області від 26.03.2020 року доповнено анкетні дані підозрюваного ОСОБА_8 анкетними даними ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця республіки Дагестан, Російської Федерації, громадянина Росії, документованого паспортом Російської Федерації за № НОМЕР_1 , виданого 15.09.2011 року ТП №106 відділом УФМС Росії по Санкт-Петербургу та Ленінградської області, раніше судимого, обвинуваченого на території Російської Федерації за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених п. «б» ч.4 ст.162 КК РФ (кваліфікований розбій), п. «б» ч.3 ст.163 КК РФ (кваліфіковане вимагання), який перебуває у міжнародному розшуку від 16.05.2018 року на підставі постанови слідчого ОВС ГСУ СК РФ капітана юстиції ОСОБА_10 .
З огляду на те, що стороною захисту не порушувалось питання щодо обґрунтованості інкримінованої ОСОБА_8 (відомості про якого доповнено анкетними даними ОСОБА_9 ) підозри, колегія суддів не перевіряє ухвалу в цій частині.

Щодо доводів апеляційної скарги про недоведеність наявності у клопотанні заявлених слідчим ризиків, апеляційний суд дійшов таких висновків.
Вирішуючи питання наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, про які в своєму клопотанні зазначає сторона обвинувачення, слідчий суддя дійшов таких висновків.
Так, слідчий суддя вважав встановленим наявність обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_8 (відомості про якого доповнено анкетними даними ОСОБА_9 ) кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України, що з огляду на його тяжкість та тяжкість можливого покарання, яке загрожує підозрюваному у випадку його подальшого можливого визнання винним у його вчиненні інкримінованим йому злочинів у встановленому законом порядку судом, що свідчить про наявність підстав у слідчого судді для висновку про те, що ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України у вигляді можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду в рамках даного кримінального провадження наявний.
Також слідчий суддя враховував, що підозрюваному відомі особи потерпілого та свідків, а тому обґрунтовано вважав, що існує ризик того, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, які на теперішній час допитаний на стадії досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні, однак під впливом підозрюваного можуть змінити показання під час судового розгляду.
Крім того, слідчий суддя враховував, що викрадені речі, на теперішній час в повній мірі органом досудового розслідування не встановлені, а тому наявний ризик можливого знищення підозрюваним речей, які мають значення доказів в рамках даного кримінального провадження наявний.
Зважаючи на інкриміновані підозрюваному злочини за обставинами, як вони викладені у клопотанні та письмовому повідомленні про підозру, який носить корисливий характер та спрямований на порушення права власності потерпілої особи, з огляду на ту обставину, що слідчим суддею не було встановлено офіційного місця роботи підозрюваного, а відтак і його офіційного та постійного заробітку, слідчий суддя також дійшов до переконання про доведеність існування ризику у вигляді можливого вчинення підозрюваним іншого корисливого кримінального правопорушення проти власності.
Таким чином, доводи апеляційної скарги про недоведеність наявності у кримінальному провадженні заявлених слідчим ризиків є необґрунтованими, оскільки спростовуються матеріалами провадження та встановленими під час апеляційного розгляду обставинами.
Разом з тим, апеляційний суд частково погоджується з доводами апеляційної скарги стосовно того, що слідчим суддею не взято до уваги дані про особу підозрюваного.

Так, ухвалою Одеського апеляційного суду від 07.04.2020 року було скасовано ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 17.03.2020 року, якою застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 14.05.2020 року без визначення розміру застави ОСОБА_8 (відомості про якого доповнено анкетними даними ОСОБА_9 ), підозрюваного у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.185 КК України, у кримінальному провадженні №0005691, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.10.2019 року та постановлено нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_19 , яке погоджено прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 (відомості про якого доповнено анкетними даними ОСОБА_9 ), обрано ОСОБА_8 (відомості про якого доповнено анкетними даними ОСОБА_9 ), запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

При постановленні ухвали від 07.04.2020 року судом апеляційної інстанції було враховано те, що органом досудового розслідування не було доведено неможливості застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 (відомості про якого доповнено анкетними даними ОСОБА_9 ) більш м`якого запобіжного заходу для запобігання встановленим ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки останнього впродовж досудового розслідування кримінального провадження, натомість, одна лише тяжкість кримінального правопорушення, у якому підозрюється особа, та тяжкість покарання, що загрожує їй у разі визнання винуватою у вчиненні інкримінованого злочину, не можуть бути єдиною підставою для застосування відносно ОСОБА_8 (відомості про якого доповнено анкетними даними ОСОБА_9 ) виняткового та найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Апеляційний суд врахував те, що підозрюваний ОСОБА_8 (відомості про якого доповнено анкетними даними ОСОБА_9 ) раніше не судимий; має міцні соціальні зв`язки, оскільки має постійне місце проживання, у нього на утримані перебувають двоє малолітніх дітей, враховав поведінку підозрюваного після скоєння злочину, та характер вчинених ОСОБА_8 (відомості про якого доповнено анкетними даними ОСОБА_9 ) дій. Апеляційний суд відхилив пояснення прокурора про те, щопідозрюваний є громадянином іншої держави під іншим прізвищем та ім`ям та перебуває у міжнародному розшуку, оскільки згідно матеріалів клопотання, предметом розгляду кримінального провадження було клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу підозрюваному, яким, згідно повідомлення про підозру є ОСОБА_8 , особа якого підтверджується копією паспорта громадянина України № НОМЕР_2 , оригінал якого, згідно пояснень прокурора, було вилучено органом досудового розслідування.
Колегія суддів звертає увагу на те, що згідно наявної інформації, сторона обвинувачення зверталась до суду першої інстанції з клопотанням про зміну обраного апеляційним судом запобіжного заходу підозрюваному у вигляді домашнього арешту, однак прокурором було подано заяву про залишення даного клопотання без розгляду.
В подальшому, 15.05.2020 року, тобто після закінчення строку дії раніше обраного ОСОБА_8 (відомості про якого доповнено анкетними даними ОСОБА_9 ) запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий звернувся з клопотанням про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в обґрунтування якого посилався на існування тих самих ризиків, які вже були предметом розгляду суду при вирішенні питання щодо обрання попереднього запобіжного заходу, та при дослідженні яких були зроблені висновки, що органом досудового розслідування не було доведено неможливості застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 (відомості про якого доповнено анкетними даними ОСОБА_9 ) більш м`якого запобіжного заходу для запобігання встановленим ризикам, та просив обрати виключний запобіжний захід відносно громадянина України ОСОБА_8 , який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має міцні соціальні зв`язки, оскільки має постійне місце проживання у м.Одеса, у нього на утримані перебувають двоє малолітніх дітей, який як і раніше підозрювався у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.
Разом з тим, слідчий суддя на зазначене уваги не звернув та за відсутності на час розгляду клопотання нових підстав та ризиків, дійшов до передчасного висновку про те, що слідчий та прокурор не довели наявність обставин, які б свідчили про неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, тобто висновки суду, викладених у судовому рішенні, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, що є підставою для скасування оскаржуваної ухвали у відповідності до п.2 ч.1 ст.409 КПК України.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу, якою в даному випадку має бути вирішено клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 (відомості про якого доповнено анкетними даними ОСОБА_9 ) запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Розглядаючи по суті клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_11 , яке погоджено прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 (відомості про якого доповнено анкетними даними ОСОБА_9 ), підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186 КК України, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Згідно з приписами ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Апеляційний суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Апеляційний суд вважає, що стороною обвинувачення доведено продовження існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, які були досліджені під час обрання відносно підозрюваного ОСОБА_8 (відомості про якого доповнено анкетними даними ОСОБА_9 ) запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а саме ризики того, що підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Разом з тим, апеляційний суд враховує те, що згідно доданої до клопотання відповіді ГУДМС України в Одеській області (а.п.165),оформлений паспорт громадянина України № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , скасовано з підстав того, що особа, яка назвала себе ОСОБА_8 , при його оформленні надав підтверджуючі документи для встановлення особи, які належать іншій особі. Крім того, згідно висновку експерта №648-Д від 13.05.2020 року (а.п.131-148), відбитки пальців рук з зображення дактилоскопічної карти, заповненої на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та відбитки пальців рук з зображення дактилоскопічної карти, заповненої на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , належать одній особі.

Враховуючи наведене та те, що паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_8 скасовано, тобто підозрюваний фактично не є громадянином України, апеляційний суд вважає, що ризик того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду значно зріс, що, враховуючи доведеність існування інших вищезазначених ризиків, є підставною для застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави як альтернативного запобіжного заходу, що передбачено п.1 ч.4 ст.183 КПК України, оскільки інкриміновані підозрюваному злочини вчинені з застосуванням насильства, що буде відповідати меті застосування запобіжного заходу, передбаченої ст.177 КПК України, та лише такий запобіжний захід забезпечить виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків, дозволить контролювати його місце перебування під час досудового розслідування, а також зможе запобігти вищезазначеним ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України.

Керуючись ст. 177, 178, 183, 194, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 (відомості про якого доповнено анкетними даними ОСОБА_9 ) - адвоката ОСОБА_7 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 25.05.2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 (відомості про якого доповнено анкетними даними ОСОБА_9 ), підозрюваного у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186 КК України, у кримінальному провадженні №0005691, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.10.2019 року скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_11 , яке погоджено прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 (відомості про якого доповнено анкетними даними ОСОБА_9 ) - задовольнити.
Обрати відносно ОСОБА_8 (відомості про якого доповнено анкетними даними ОСОБА_9 ), запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Одеському слідчому ізоляторі Управління Державної пенітенціарної служби України в Одеській області.
Строк дії ухвали становить до 14.07.2020 року.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4