Провадження по справі № 1-кс/522/9494/20
22.06.2020 року м. Одеса
Гр. ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням, про накладення арешту на майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_2 ідей. № НОМЕР_1 на підставі свідоцтва про право власності, виданого 01.12.2006 року, договору купівлі-продажу, посвідченого 02.08.2006 року приватним нотаріусом ОСОБА_3 міського нотаріального округу, за реєстровим №4763, та зареєстрованого ПП БТІ «Інвентаризатор» у реєстровій книзі 625пр-172 за реєстровим № 497. Зазначена квартира в цілому складається з двох жилих кімнат, житловою площею 31.1 кв.м, загальною площею - 110,6 кв.м.
Гр. ОСОБА_2 до суду тривалий час не з`являвся, не надав суду будь-яких документів на користь поданого ним клопотання.
Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, приходжу до висновку, що клопотання слід залишити без задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову. стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження. Слідчий, чи прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладене арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 132 КПК України, гр. ОСОБА_2 не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні щодо накладення арешту на майно. Окрім цього, слідчий в своєму клопотанні повинен чітко зазначити що вилучене майно відповідає критеріям, визначеним ст.167 ч.2 КПК України, є речовим доказом та накладення арешту є необхідним для його збереження.
Проте з урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин, вважаю, що досягнення цілей і мети досудового розслідування по даному кримінальному провадженню, не може бути компенсоване таким підходом особи щодо невмотивованого ініціювання питання про накладення арешту на майно, яке не має відношення до предмету доказування по даному кримінальному провадженню.
Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.
Будь-яких інших підстав щодо необхідності накладення арешту на зазначене майно гр. ОСОБА_2 в клопотанні не вказав.
Слідчий суддя вважає, що клопотання про арешт майна не відповідає вимогам КПК України, оскільки гр. ОСОБА_2 не вмотивовано належним чином необхідність накладення арешту на зазначене у клопотанні слідчого майно, його мету, а також враховує, що Гр ОСОБА_2 як ініціатор клопотання в судове засідання не з`явився та не підтримав подане ним клопотання, у зв`язку з чим в задоволенні клопотання про накладення арешту слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 167-173 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання гр. ОСОБА_2 , про накладення арешту на на квартиру АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_2 ідей. № НОМЕР_1 на підставі свідоцтва про право власності, виданого 01.12.2006 року, договору купівлі-продажу, посвідченого 02.08.2006 року приватним нотаріусом ОСОБА_3 міського нотаріального округу, за реєстровим №4763, та зареєстрованого ПП БТІ «Інвентаризатор» у реєстровій книзі 625пр-172 за реєстровим № 497, житловою площею 31.1 кв.м, загальною площею - 110,6 кв.м., - залишити без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1
22.06.2020