Справа №529/145/20
УХВАЛА
Іменем України

13 березня 2020 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт Диканька Полтавської області клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із дійовим каяттям та закриття кримінального провадження стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця смт Диканька Полтавської області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, військовозобов`язаного, не працюючого, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні ним злочину, передбаченого ст. 197-1 ч. 2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що на початку грудня 2019 року він, в порушення вимог статті 125 Земельного кодексу України та ст. 37 Закону України "Про охорону земель", діючи з корисливих мотивів, маючи умисел на самовільне зайняття земельної ділянки в охоронній зоні та не маючи законних підстав для набуття права на землю державної та комунальної власності, без належним чином виданих та зареєстрованих в установленому законом порядку правовстановлюючих документів, що посвідчують право оренди земельної ділянки чи права власності на земельну ділянку, за відсутності дозволу на розробку проекту землеустрою та не проводячи розробку проекту землеустрою, з метою подальшого вирощування врожаю сільськогосподарських культур, розорав земельну ділянку комунальної форми власності сільськогосподарського призначення, розташовану на території Водянобалківської сільської ради Диканського району Полтавської області за межами населених пунктів, загальною площею 1,9300 га (пасовище), з яких 0,0785 га цієї земельної ділянки знаходяться в охоронній зоні навколо об`єктів енергетичної системи, завдавши таким чином територіальній громаді Водянобалківської сільської ради Диканського району Полтавської області шкоди у загальному розмірі 3 094 грн. 53 коп.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися у самовільному зайнятті земельної ділянки, яка знаходиться в охоронній зоні, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 197-1 КК України.

11 березня 2020 року обвинувачений ОСОБА_4 подав до суду письмове клопотання про його звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям та закриття у зв`язку із цим кримінального провадження стосовно нього, оскільки він вперше вчинив злочин невеликої тяжкості, визнає свою вину у його скоєнні в повному обсязі, щиро розкаюється у скоєному злочині, він активно сприяв розкриттю злочину та повністю відшкодував завдані ним збитки.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтримав подане ним клопотання про його звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям та закриття у зв`язку із цим кримінального провадження стосовно нього та просив його задовольнити, вказуючи на те, що він вперше вчинив злочин невеликої тяжкості, визнає свою вину у його скоєнні в повному обсязі, щиро розкаюється у скоєному злочині, він активно сприяв розкриттю злочину та повністю відшкодував завдані ним збитки.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні не заперечував щодо задоволення клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 у зв`язку з дійовим каяттям та закриття кримінального провадження у зв`язку із цим, оскільки останній вчинив злочин невеликої тяжкості вперше, в скоєному щиро розкаявся, сприяв розкриттю злочину, збитки відшкодував та зобов`язувався подібного більше не допускати.

Розглянувши клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із дійовим каяттям та закриття кримінального провадження у зв`язку із цим, заслухавши з цього приводу пояснення обвинуваченого та думку прокурора, які вважали за можливе задоволити вказане клопотання, суд дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до абзацу 7 пункту 3 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 12 Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям є обов`язковим.

Системний аналіз наведених вище норм закону вказує на те, звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із дійовим каяттям є обов`язковим. Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження - досудове розслідування, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.

Кримінальний процесуальний кодекс України 2012 року не зобов`язує суд першої інстанції у випадку заявлення клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України дослідити докази в провадженні і лише після цього вирішити таке клопотання.

Натомість, ч. 8 ст. 284 КПК України передбачено, що закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Частиною третьою статті 285 КПК України також передбачено, що досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку лише у разі, якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього.

Виходячи з вищевказаних правових норм, враховуючи наявність клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про його звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із дійовим каяттям, беручи до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_4 не заперечує проти такого звільнення та згідно з ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання, тобто зокрема і в підготовчому судовому засіданні, не з`ясовуючи при цьому обставини, установлені під час кримінального провадження, та не перевіряючи їх доказами у порядку, передбаченому статтями 347-363 КПК України, суд вважає за необхідне розглянути вказане клопотання у підготовчому судовому засіданні.

Відповідно до ст. 45 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо за наявності підстав для закриття судом провадження в кримінальній справі його не було закрито.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 вперше вчинив злочин, який відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, свою вину визнав та щиро кається у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, завдану шкоду відшкодував в повному обсязі, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, злочин, передбачений ч. 2 ст. 197-1 КК України, згідно з приміткою до ст. 45 КК України, до корупційних злочинів не відноситься.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 вперше вчинив злочин, передбачений ст. 197-1 ч. 2 КК України, який є злочином невеликої тяжкості, свою вину визнав та щиро кається у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, завдану шкоду відшкодував в повному обсязі, беручи до уваги те, що ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні особисто просив звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку із дійовим каяттям, підтвердив, що розуміє, що закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої ст. 45 КК України, є звільненням його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючої підстави, розуміє наслідки такого закриття кримінального провадження і бажає це зробити, суд дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню та вважає за необхідне звільнити ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 197-1 ч. 2 КК України, від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України у зв`язку із дійовим каяттям та у зв`язку із цим закрити кримінальне провадження № 0000020.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12 ч. 2, 45, 197-1 ч. 2 КК України, абз. 7 п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 року № 12 Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності, ст. ст. 284 ч. 2 п. 1, ч. 8, 285 ч. 1, 3, 286 ч. 4, 288 ч. 3, 5, 370-372, 395, 412 ч. 2 п. 1 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 197-1 ч. 2 Кримінального кодексу України, від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 Кримінального кодексу України у зв`язку із дійовим каяттям та у зв`язку із цим закрити кримінальне провадження № 0000020.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляції через Диканський районний суд Полтавської області.

Головуючий: