ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/818/111/20 Слідчий суддя: ОСОБА_1
Справа № 644/9821/19 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст.173 КПК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 січня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
прокурора - ОСОБА_6 ,
представника власника майна - ОСОБА_7 ,
володільця майна - ОСОБА_8 ,
його представника - ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали за апеляційними скаргами представника володільця майна ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_7 та представника володільця майна ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 6 грудня 2019 року, якою задоволено клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0002894 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, та накладено арешт на майно.,

В С Т А Н О В И Л А :
Цією ухвалою слідчого судді було задоволено частково клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0002894 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, та накладено арешт на виявлене та вилучене під час огляду місця події 03 грудня 2019 року на стаціонарному посту «Пісочин» за адресою: АДРЕСА_1 майно, а саме: транспортний засіб «Volkswagen Passat», 2008 р.в., загальний легковий універсал-В, колір сірий, № двигуна НОМЕР_1 , № кузова - НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_3 , ключ-брелок чорного кольору; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 30.07.2014 року. Слідчий суддя встановив відповідність вилученого майна ознакам речового доказу та, посилаючись на необхідність його арешту, задовольнив клопотання слідчого. Представник володільця майна ОСОБА_10 , не погоджуючись з таким судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 6 грудня 2019 року скасувати, постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання.
На вказане судове рішення також подав апеляційну скаргу представник ОСОБА_8 , яка просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання та зобов`язати слідчого повернути вилучене майно. Окрім цього , представник просить продовжити строк на апеляційне оскарження.
В обгрунтування апеляційних вимог представник ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_7 зазначає, що в резолютивній частині ухвали немає відомостей про те, які саме права власника щодо вказаного майна підлягають обмеженню, яким саме чином та де саме повинно здійснюватися його зберігання. Вважає, що слідчим суддею не була досліджена необхідність у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження. Вилучене майно не може бути використане як доказ складу кримінального правопорушення, оскільки факт заволодіння транспортним засобом підтверджується вже тим, що колишнього чоловіка власниці майна було затримано під час керування вказаним автомобілем. Слідчим суддею не було встановлено підстави, не конкретизовано мети для арешту майна.
Представник особи, у якого було вилучено майно ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 в своїй апеляційній скарзі зазначає, що ОСОБА_8 вчасно не був повідомлений про час та місце розгляду клопотання, копія ухвали йому не надсилалася. Вказує, що вилучений транспортний засіб дій дійсно зареєстрований за ОСОБА_10 , однак був придбаний за час спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу за спільні кошти родини. З цього приводу ОСОБА_8 звернувся до суду з позовною заявою про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрацію шлюбу з 01.12.2004 року по 03.09.2019 року та визнання права спільної сумісної власності на майно. Також подано до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення заборони на відчуження автомобіля. ОСОБА_8 користувався автомобілем з моменту його купівлі в 2013 році та витрачав кошти на його обслуговування, технічні ремонти, оплачував страхові внески. Для придбання транспортного засобу займав кошти у родича, про що є розписка. Вказані обставини не були враховані слідчим суддею. Крім того, ОСОБА_8 має інвалідність 2 групи та йому складно рухатися самостійно без транспортного засобу, накладення арешту на автомобіль ставить його у скрутне становище.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення володільця майна та його представника, пояснення представника власниці майна, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегією суддів встановлені підстави для скасування ухвали слідчого судді та задоволення апеляційної скарги ОСОБА_7 і часткового задоволення апеляційної скарги ОСОБА_9 .

Підстав для вирішення питання про поновлення апеляційного строку для ОСОБА_9 немає, оскільки такий строк апелянтом дотриманий. З клопотання слідчого вбачається, що в провадженні Ідустріального ВП ГУНП в Харківської області перебувають матеріали кримінального провадження № 0002895 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України. У клопотанні зазначається, що до Індустріального ВП надійшла заява від гр. ОСОБА_10 щодо її колишнього чоловіка ОСОБА_8 , який на початку лютого2019 року самовільно, всупереч установленому законом порядку, заволодів автомобілем "Volkswagen Passat В6" н/з НОМЕР_3 ,який знаходився за адресою: м. Харків, пр. Московський, 295, та свідоцтвом про реєстрацію вказанного транспортного засобу, який належить гр. ОСОБА_10 . Допитана в якості потерпілої ОСОБА_10 пояснила, що раніше мешкала зі своїм колишнім чоловіком ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 , коли у 2004 році з ним розлучилася та мешкає окремо. Після розлучення з колишнім чоловіком ОСОБА_8 , вона за власні кошти придбала автомобіль "Volkswagen Passat В6" н/з НОМЕР_3 , у свідоцтві про реєстрацію вказаного автомобіля НОМЕР_4 від 30.07.2014 року зазначена власником. Вищевказаним автомобілем остання самостійно користувалася у власних цілях. У лютому 2019 році ОСОБА_10 зустрілася зі своїм колишнім чоловіком ОСОБА_8 за адресою: м. Харків, пр. Московський 6.295, де в ході розмови ОСОБА_8 заволодів її автомобілем разом з свідоцтвом про реєстрацію, пояснивши це ніби то платою за їх суспільне життя, яке вона йому зіпсувала, після чого останній поїхав на вищевказаному автомобілі у невідомому напрямку. Звертаючись із клопотанням про арешт вказаного транспортного засобу, ключів від нього та свідоцтва про реєстрацію, слідчий посилався на вимоги ч. 3 ст. 170 КПК України. Вважаючи, що вказане майно є об`єктом скоєння кримінального правопорушення та має доказове значення, слідчий просить накласти на нього арешт.
Відповідно до ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, і у такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, де вказано, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Частиною 1 ст. 173 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. В даному випадку у клопотанні слідчий взагалі не вказує на наявність будь-яких ризиків знищення, пошкодження чи приховування вилученого майна у випадку незастосування такого заходу, не обгрунтовує необхідності накладення арешту на це майно, не конкретизує яким саме критеріям речового доказу відповідає майно. Необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження за обставин, викладених у клопотанні, слідчим та прокурором не доведена, у зв`язку із чим висновки слідчого судді з цього приводу є безпідставними, а постановлена ним ухвала підлягає скасуванню. Посилання слідчого лише на те, що майно має доказове значення у кримінальному провадженні є недостатнім для накладення на нього арешту. Крім того, слід зазначити, що слідчий у клопотанні вказує положення ч. 3 ст. 170 КПК України, які не узгоджуються із чинною редакцією цієї статті КПК України. Таким чином правових підстав для накладення арешту на вищевказане майна не встановлено. Оскільки слідчим та прокурором не доведено необхідності накладення арешту на транспортний засіб, ключі від нього та свідоцтво про його реєстрацію, колегія суддів приходить до висновку про необхідність повернення цього майна власнику, яким відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 13) є ОСОБА_10 . Та обставина, що автомобіль був придбаний за час спільного проживання ОСОБА_8 та ОСОБА_10 без реєстрації шлюбу за їх спільні кошти, про що зазначає представник ОСОБА_8 в апеляційній скарзі, може бути предметом оцінки під час розгляду позовної заяви ОСОБА_8 в порядку цивільного судочинства, оскільки питання щодо розподілу майна та порядку його використання, придбаного особами, які проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, не вирішується судом в кримінальному провадженні. З вказаних підстав апеляційна скарга представника ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 підлягає задоволенню в частині вимоги про скасування ухвали слідчого судді. Враховуючи, що власником транспортного засобу відповідно до свідоцтва про реєстрацію цього транспортного засобу є ОСОБА_10 , правових підстав для повернення майна ОСОБА_8 на даний час не встановлено, що не позбавляє ОСОБА_8 права вирішувати питання щодо користування майном в порядку цивільного судочинства про що зазначено вище.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_7 задовольнити.
Апеляційну скаргу представника володільця майна ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 6 грудня 2019 року, якою задоволено клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0002894 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, та накладено арешт на майно скасувати, у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна відмовити, транспортний засіб - автомобіль «Volkswagen Passat», 2008 року випуску, універсал-В, сірого кольору, номер двигуна НОМЕР_1 , номер кузова - НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_3 , ключ-брелок чорного кольору; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 30.07.2014 року повернути їх власнику ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий
Судді