233 № 233/597/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2020 року Слідчий суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 , прокурора Костянтинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , заявника ОСОБА_4 , слідчого СВ Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Костянтинівка скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого про відмову у задоволенні заявленого клопотання по кримінальному провадженню № 0000039 від 08 січня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 356 КК України, -
в с т а н о в и в :
До Костянтинівського міськрайонного суду надійшла скарга ОСОБА_4 на постанову слідчого про відмову у задоволенні заявленого клопотання по кримінальному провадженню № 0000039 від 08 січня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 356 КК України, в якій зазначив, що 20 січня 2020 року він, як представник потерпілої юридичної особи надав на адресу слідчого клопотання про проведення певних слідчих дій, але 21 січня 2020 року слідчий відмовив у задоволенні його клопотання, так як він не має права представляти інтереси «ФОП ОСОБА_6 », оскільки остання не є юридичною особою. З даною постановою не погоджується з наступних причин. Вчиненим кримінальним правопорушенням спричинений матеріальний збиток не фізичній особі ОСОБА_6 , а юридичній особі «ФОП ОСОБА_6 ». Збиток був спричинений в результаті підприємницької діяльності «ФОП ОСОБА_6 », а не в результаті особистої життєдіяльності ОСОБА_6 . Те, що «ФОП ОСОБА_6 » є юридичною особою, підтверджує той факт, що він на даному підприємстві офіційно працює юристом згідно наказу та трудового договору. У фізичної особи працювати за трудовим договором наймані працівники просто не можуть за законом. У зв`язку з тим, що «ФОП ОСОБА_6 » є юридичною особою, він, як працівник даного підприємства, який має відповідну довіреність, має право представляти інтереси юридичної особи «ФОП ОСОБА_6 » на досудовому слідстві. Просив скасувати постанову слідчого СВ Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП ОСОБА_7 про відмову в задоволенні заявленого клопотання від 21 січня 2020 року по даному кримінальному провадженню.
У судовому засіданні заявник ОСОБА_4 підтримав доводи скарги, посилаючись на викладені в останній обставини.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення скарги та повідомила, що діючим КПК України передбачений виключний перелік осіб, які можуть бути представниками потерпілого (фізичних та юридичних осіб) під час провадження досудового розслідування. Оскільки ФОП ОСОБА_6 не є юридичною особою, то заявник не має права бути її представником, як потерпілого, так як не має права бути захисником у кримінальному провадженні.

Слідчий СВ Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП ОСОБА_7 у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні скарги.
Вислухавши пояснення заявника, прокурора, слідчого, дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступного.

Відповідно до ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в Узагальненні про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування (лист від 12.01.2017 № 9-49/0/4-17) зазначив наступне.

Відповідно до п.7 ч.1 ст. 303 КПК предметом оскарження є рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

П.7 ч.1 ст. 303 КПК передбачене право на оскарження постанови про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, а не будь-яких процесуальних дій, для проведення яких учасник кримінального провадження вносив клопотання слідчому.

Відповідно до ч.1 ст. 40 КПК слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. Згідно з ч. 5 ст. 40 КПК слідчий, здійснюючи свої повноваження, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку забороняється. Таким чином, при розгляді скарг на відмову в задоволенні клопотань про проведення слідчих (розшукових) дій слідчим суддям необхідно співвідносити вимоги ст. 220 КПК з іншими процесуальними вимогами щодо здійснення досудового розслідування у кримінальному провадження, зокрема встановленими ст. 40 КПК. Саме тому необхідно брати до уваги те, що процесуальне законодавство не передбачає обов`язку посадових осіб органів досудового розслідування вчиняти всі дії, які ініціюються учасниками кримінального провадження, оскільки такі дії в певних випадках можуть бути недоцільними, а інколи - передчасними або взагалі перешкоджати досягненню завдань кримінального провадження.

Відповідно до положень ст. ст. 21, 24 Конституції України, ст. ст. 2, 7, 8, 9, 22 КПК України, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження здійснюється з застосуванням належної правової процедури, що ґрунтується на загальних засадах кримінального провадження, верховенстві права, законності, забезпеченні права на захист.

В свою чергу положеннями ст. 9 КПК України визначено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

По кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000039 від 08 січня 2020 року, потерпілим визнано ФОП ОСОБА_6 .
Згідно даних, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_6 зареєстрована як фізична особа-підприємець (дата запису 13.04.2016; номер запису 2 014893), тобто без утворення юридичної особи.

Згідно наказу(розпорядження) № 35 від 02 грудня 2019 року, заявник ОСОБА_4 з 02 грудня 2019 року займає посаду юриста у Фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 .
Постановою від 21 січня 2020 року слідчий СВ Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП ОСОБА_7 відмовив у задоволенні клопотання ОСОБА_4 , заявленого в інтересах потерпілого ФОП ОСОБА_6 , про проведення певних слідчих дій у кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000039 від 08 січня 2020 року, у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 не надав належних документів на підтвердження його повноважень як представника потерпілого.
Згідно ст. 58 КПК України потерпілого у кримінальному провадженні може представляти представник - особа, яка у кримінальному провадженні має право бути захисником. Представником юридичної особи, яка є потерпілим, може бути її керівник, інша особа, уповноважена законом або установчими документами, працівник юридичної особи за довіреністю, а також особа, яка має право бути захисником у кримінальному провадженні. Повноваження представника потерпілого на участь у кримінальному провадженні підтверджуються: 1) документами, передбаченими статтею 50 цього Кодексу, - якщо представником потерпілого є особа, яка має право бути захисником у кримінальному провадженні; 2) копією установчих документів юридичної особи - якщо представником потерпілого є керівник юридичної особи чи інша уповноважена законом або установчими документами особа; 3) довіреністю - якщо представником потерпілого є працівник юридичної особи, яка є потерпілою.

Відповідно до ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
Враховуючи той факт, що ФОП ОСОБА_6 не є юридичною особою (в розумінні діючого законодавства України), а заявник ОСОБА_4 не надав документів у підтвердження повноважень як представника потерпілого ФОП ОСОБА_6 , що передбачено ст. 58 КПК України, вважаю, що постанова про відмову у задоволенні заявленого клопотання від 21 січня 2020 року по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000039 від 08 січня 2020 року, слідчим СВ Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП ОСОБА_7 винесена законно та обґрунтовано, відповідно до норм КПК України, через що скарга ОСОБА_4 задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 303-307 КПК України, -
п о с т а н о в и в :
У задоволенні скарги ОСОБА_4 на постанову слідчого про відмову у задоволенні заявленого клопотання від 21 січня 2020 року по кримінальному провадженню № 0000039 від 08 січня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 356 КК України, - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя