ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 639/1062/20 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/2160/20 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.5 ст.72 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Харкова, в режимі відеоконференції, матеріали провадження № 11-кп/818/2160/20 за апеляційною скаргою засудженої ОСОБА_7 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 13 березня 2020 року,-

УСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання, призначеного вироком Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 02.05.2018 року, відповідно до ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року).

Суд мотивував своє рішення тим, що згідно вироку Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 30.01.2020 року ОСОБА_7 засуджена за злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України, який було вчинено 06 квітня 2019 року, тобто після втрати чинності Законом України від 26 листопада 2015 року №838-VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», а тому правових підстав для зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання за правилами вказаного закону немає.

В апеляційній скарзі засуджена просить ухвалу суду скасувати та зарахувати у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, на підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року), посилаючись необґрунтованість ухвали суду, оскільки їй не зрозуміло з яких причин суд першої інстанції їй відмовив у задоволенні клопотання.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення засудженої, яка просила задовольнити апеляційну скаргу, думку прокурора про законність та обґрунтованість ухвали суду, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженої задоволенню не підлягає.

Згідно положень ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року, зарахування судом строку попереднього ув`язнення провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення.

Відповідно до п.п. «а», «б», «в», «г», «ґ» ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року, у строк попереднього ув`язнення включається строк: затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатрічної експертизи; перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Законом №2046-VIII від 18 травня 2017 року внесені зміни до ч.5 ст.72 КК України, згідно яким попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день.

Цей Закон №2046-VIII набув чинності 20 червня 2017 року.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду, що міститься в постанові від 29 серпня 2018 року по справі №663/537/17, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі.
Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається.
Якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII (пряма дія Закону № 2046-VIII), тобто один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Відповідно до матеріалів судового провадженнявироком Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 02.05.2018 року ОСОБА_7 була засуджена за ч.1 ст.185 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік. Запобіжний захід у цьому провадженню засудженій не обирався.

Злочин, за який було її засуджено вироком Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 02.05.2020 року, ОСОБА_7 вчинила 22 січня 2018 року, тобто після втрати чинності Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року.

Ухвалою Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 10.04.2019 року задоволено подання начальника Куп`янського міськрайонного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області засуджену ОСОБА_7 було направлено для відбування покарання, призначеного вироком Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 02.05.2018 року, та визначено обчислювати строк відбування покарання з моменту її затримання.

Вироком Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 30.01.2020 року ОСОБА_7 засуджена за злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України. На підставі ч.1 ст.71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 02.05.2018 року та призначено остаточне покарання - 2 роки 6 місяців позбавлення волі. Строк покарання рахується з 13.05.2019 року, тобто з моменту затримання ОСОБА_7 попереднім вироком з урахуванням ухвали Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 10.04.2019 року.

Злочин, за який було засуджено вироком Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 30.01.2020 року, ОСОБА_7 вчинила 06 квітня 2018 року, тобто після втрати чинності Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року.

Таким чином, доводи засудженої ОСОБА_7 про необхідність зарахування їй попереднього ув`язнення у строк відбування покарання із співвідношення один день тримання під вартою відповідає двом дням позбавлення волі, на підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України № 838-VІІІ від 26.11.2015 року), є необґрунтованими.
Також, безпідставними є доводи апеляційної скарги засудженої про те, що їй не зрозумілі підстави з яких суд першої інстанції їй відмови у задоволені клопотання, оскільки ухвала суду постановлена з дотриманням норм матеріального і процесуального права та висновки суду першої інстанції підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду.

За таких обставин підстави для скасування ухвали суду і задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Ухвалу Жовтневого районного суду м.Харкова від 13 березня 2020 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: