Справа № 466/1714/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«13» травня 2020 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові

кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого, останній раз 02 березня 2020 року Бродівським районним судом Львівської області за ч.3 ст.185, ч.ч.1,4 ст. 70, ст. 72 КК України до остаточного покарання у виді трьох років одного місяця позбавлення волі, зареєстрованого та проживавшого до часу за тримання за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 297 КК України,

у с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_4 07 грудня 2019 року близько о 16.00 год., перебуваючи на території кладовища, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Топольна, 1а, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, нехтуючи громадською моральністю у сфері шанобливого ставлення до померлих та їх місць поховання, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, демонструючи негативне ставлення до суспільних відносин, що забезпечують загальноприйняті моральні принципи, традиції та релігійні положення щодо поховання померлих та вияву поваги до пам`яті покійних, підійшов до могил, які знаходяться у 5 та 6 рядах (місця 5 та 6), де захоронені невідомі особи, звідки незаконно заволодів предметами, що знаходяться на вказаних могилах, а саме: трьома хрестами на загальну суму 500 грн., двома фарфоровими фігурками святих на загальну суму 300 грн., та двома іконами на загальну суму 400 грн., після чого покинув місце вчинення злочину, а викраденими речами розпорядився на власний розсуд.

В ході досудового розслідування 28 лютого 2020 року в м. Львові між прокурором Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 , з однієї сторони, та обвинуваченим ОСОБА_4 , з другої сторони, відповідно до вимог ст. ст. 468, 469, 470, 472, 473 КПК України, була укладена угода про визнання винуватості, яка долучена до обвинувального акта. За умовами вищевказаної угоди ОСОБА_4 повністю визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 297 КК України, повністю визнає наведені в обвинувальному акті обставини вчинення цього кримінального правопорушення, сторони кримінального провадження погоджуються на призначення йому покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 297 КК України у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, у вчиненому покаявся та просить затвердити угоду про визнання винуватості, яка була укладена між ним та прокурором Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 28 лютого 2020 року.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення повністю доведена та його дії органом досудового розслідування правильно кваліфіковано за ч.1 ст. 297 КК України, оскільки своїми умисним діями він вчинив незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі.

Відтак суд вважає, що слід затвердити угоду про визнання винуватості між сторонами кримінального провадження з тих підстав, що така відповідає вимогам ст. 472 КПК України, обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 297 КК України, учасники судового провадження просять таку угоду затвердити, узгоджена сторонами міра покарання відповідає санкції ч.1 ст. 297 КК України, тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особі обвинуваченого ОСОБА_4 та укладення даної угоди між сторонами кримінального провадження було добровільним.

Підстав для відмови у затвердженні укладеної між сторонами угоди про визнання винуватості суд не вбачає.

Відтак суд вважає, що до покарання за даним вироком ОСОБА_4 слід частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Бродівського районного суду Львівської області від 02 березня 2020 року.

Керуючись ст. 314, 369, 370, 371, 373, 374, 472, 473, 474, 475 КПК України, суд

у х в а л и в :

Затвердити угоду про визнання винуватості, яка укладена 28 лютого 2020 року в м. Львові між обвинуваченим ОСОБА_4 , з однієї сторони, та прокурором Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_6 , з другої сторони, в кримінальному провадженні, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 грудня 2019 року за №0004111, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 297 КК України.

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 297 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України до покарання за даним вироком частково приєднати ОСОБА_4 невідбуту частину покарання за вироком Бродівського районного суду Львівської області від 02 березня 2020 року та визначити йому для відбування остаточне покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Строк відбування остаточного покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з 24 січня 2020 року.

На вирок може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1