ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/8316/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/817/168/20 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - запобіжний захід
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2020 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Тернопільського апеляційного суду в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю - секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши 05 червня 2020 р. у відкритому судовому засіданні в приміщенні Тернопільського апеляційного суду матеріали за апеляційною скаргою прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 травня 2020 року,

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 травня 2020 року задоволено частково клопотання слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області, погоджене прокурором Тернопільської місцевої прокуратури про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України, та застосовано запобіжний захід - тримання під вартою із визначенням розміру застави в сумі 73 570 грн. із покладенням на нього відповідних обовязків у випадку її внесення.

Датою закінчення дії ухвали зазначено 23 год 59 хв. 21 липня 2020 р.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою обрати підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою, однак із визначенням розміру застави саме в сумі 180 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 378 360 гривень.

Вказує, що слідчий суддя, визначаючи розмір застави, не врахував належним чином дані про особу підозрюваного, його соціальний та економічний стан, тяжкість злочину, а також покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним.

Вважає, що запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням саме такої суми застави у випадку її внесення зможе дієво запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а також забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обовязків.

Заслухавши доповідь судді, підозрюваного та його захисника, які просили апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а рішення місцевого суду без змін, прокурора, який просив задовольнити його апеляційну скаргу із наведених у ній підстав, вивчивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, слідчим СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області проводиться досудове розслідування в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001183 від 13 травня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст 28, ч.2 ст.194 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 13.05.2020 близько 03 год. 30 хв. у ОСОБА_8 , який перебував на просп. Степана Бандери в м. Тернополі спільно з ОСОБА_8 , та мав при собі заздалегідь підготовлене знаряддя вчинення злочину, а саме: відро пластмасове та легкозаймисту суміш, виник злочинний умисел, спрямований на умисне пошкодження чужого майна шляхом підпалу автомобіля марки "Nissan" Qashqai+2 р.н.з. НОМЕР_1 . номер кузова НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_9 , та знаходився в дворі будинку АДРЕСА_3 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне пошкодження чужого майна шляхом підпалу, ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_10 перелізли через огорожу в двір будинку АДРЕСА_3 та в подальшому з пластмасового відра вилили легкозаймисту суміш на поверхню кузова автомобіля марки "Nissan" Qashqai+2 р.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_9 .

Далі, шляхом вкидання на поверхню кузова вказаного автомобіля джерела відкритого вогню, здійснили підпал вказаного автомобіля, внаслідок чого потерпілій спричинено матеріальну шкоду на суму 14 000 доларів США, що відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 13.05.2020 еквівалентно 375 060 гривень.

Вказані дії ОСОБА_8 вчинив з прямим умислом, так як він усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав їх суспільно небезпечні наслідки і бажав їх настання.

21.05.2020 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст 28, ч.2 ст. 194 КК України.

Того ж дня слідчий СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області звернувся до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, яке слідчий суддя своєю ухвалою від 22 травня 2020 року задовольнив частково.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

За результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді місцевого суду встановлено, що зазначені вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею належно дотримані.

Обираючи відносно підозрюваного запобіжний захід у виді взяття під варту, суд перевірив, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 185 КК України. Вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення доведена прокурором та сумнівів не викликає.

При цьому причетність підозрюваного ОСОБА_8 до ймовірно вчиненого ним злочину підтверджується належним чином дослідженими в судовому засіданні місцевого суду доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 13.05.2020; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_9 від 13.05.2020 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 13.05.2020; протоколом огляду предмету від 20.05.2020; повідомленням Тернопільського НДЕКЦ МВС України, відповідно до якого сліди пальців рук, вилучених по факту підпалу авто Nissan за адресою: проспект Ст. Бандери, 36 в м. Тернополі збігаються з відбитками пальців руки на дактилокарті, заповненій на ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 19.05.2020; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 19.05.2020; протоколами огляду відеозаписів; постановою про відібрання біологічних зразків у особи від 20 травня 2020 року; протоколом отримання зразків від 21 травня 2020 року.

Крім того, під час розгляду клопотання, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що обставини, визначені п. п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному кримінальному провадженні, достовірність підозри, недостатність застосування менш суворого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам - є обґрунтованими, оскільки вони належним чином вмотивовані та доведені прокурором, при цьому підтверджуються матеріалами справи. Обґрунтовуючи свої висновки, слідчий суддя місцевого суду в сукупності із зазначеним врахував тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , та відомості про його особу.

З урахуванням викладеного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 , оскільки встановлені судом обставини достатньо переконливо підтверджують, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків в даному кримінальному провадженні.

Оцінивши обставини, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України, з урахуванням особи підозрюваного, сімейного стану, соціальних зв`язків підозрюваного, характеру вчинення кримінального правопорушення, тяжкості покарання, що загрожує особі у випадку визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється і за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, слідчий суддя, на думку колегії суддів, вірно зазначив, що, перебуваючи на волі, ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь яку із речей, які мають значення для встановлення обставин кримінального провадження, а також незаконно впливати на свідків, потерпілу та іншого підозрюваного у кримінальному провадженні з метою зміни їх показань, що може негативно вплинути на хід досудового розслідування.

При цьому, застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого, врахувавши конкретні обставини кримінального провадження, дійшов вірного висновку щодо можливості визначення підозрюваному ОСОБА_8 застави в розмірі саме 35 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 73 570 гривень, який, на думку колегії суддів, зможе дієво запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а також забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обовязків у випадку внесення такої.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового слідства відносно ОСОБА_8 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що слідчим суддею при розгляді клопотання були повно та об`єктивно досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому відповідно до вимог статті 370 КПК України ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою і вмотивованою.

Підстав для її скасування та обрання підозрюваному більш мякого запобіжного заходу, про що йдеться в апеляційній скарзі, колегія суддів не знаходить.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного суду дійшла остаточного висновку про залишення апеляційної скарги прокурора без задоволення.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 184, 193, 194, 309, 407 ч. 3 п. 1, ч.1 418, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 травня 2020 року про обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави в сумі 73 570 грн. із покладенням на нього відповідних обовязків у випадку її внесення, - без змін.

Ухвала Апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді