Справа № 192/397/20
Провадження № 1-кп/192/69/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2020 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Солоне Солонянського району Дніпропетровської області кримінальне провадження №0000005, відомості про що внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 січня 2020 року відносно

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровськ, зареєстрований в АДРЕСА_1 , мешкав до затримання в АДРЕСА_2 , не працевлаштований, має середню освіту, не одружений, громадянин України, військовозобов`язаний, на даний час перебуває в ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» Міністерства юстиції України, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 04 січня 2020 року приблизно о 09 годині 00 хвилин, рухаючись пішим ходом біля стадіону «Колос» по вул. Гагаріна, 40 в смт Солоне Солонянського району Дніпропетровської області вживав пиво, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 178 КУпАП, у зв`язку з чим був зупинений працівниками Солонянського ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області. На запитання співробітників поліції чи має ОСОБА_3 при зобі заборонені в обігу предмети чи речовини, останній повідомив, що в нього при собі знаходиться згорток з наркотичним засобом «канабіс».

04 січня 2020 року в період часу з 13 години 40 хвилин до 14 години 20 хвилин в ході проведення огляду місця події, ОСОБА_3 в присутності понятих добровільно видав слідчому СВ Солонянського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області згорток з подрібненою речовиною - «канабіс», маса якого в перерахунку на суху речовину становить 6,733 г, який віднесено до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, який він ігноруючи вимоги Постанови КМУ № 770 від 06 травня 2000 року «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», Постанови КМУ № 796 від 27 липня 2011 року «Про внесення змін до переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», наказу № 7 від 23 березня 1998 року «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів і прекурсорів, що підлягають спеціальному контролю відповідно до законодавства України», Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», наказу МОЗ № 188 від 01 серпня 2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих і особливо великих розмірах наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які перебувають у незаконному обороті» із змінами та доповненнями, внесеними наказом МОЗ України від 20 серпня 2008 року №481 від 29 липня 2010 року і від 29 липня 2010 року №634, незаконно зберігав при собі у лівій кишені своєї куртки для особистого вживання без мети збуту.
Умисні дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 1 ст. 309 КК України, тобто незаконне зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю та своїми показаннями підтвердив обставини вчиненого ним злочину.
Пояснив, що 04 січня 2020 року він прибув на автостанцію смт Солоне Солонянського району Дніпропетровської області для зустрічі зі своїм товаришем. Оскільки останній не зміг його зустріти, тому ОСОБА_3 вирішив випити пива, яке придбав та почекати товариша. Пити пиво він пішов на стадіон «Колос» в смт Солоне Солонянського району Дніпропетровської області. В цей час до нього підійшли працівники поліції та склали адміністративний протокол за розпивання пива в громадському місці. На запитання працівників поліції про наявність у нього заборонених предметів та речовин, він добровільно видав їм згорток з наркотичним засобом «канабіс», який зберігав при собі у лівій кишені своєї куртки. У вчиненому кається. Просив суворо не наказувати його та не призначати покарання, пов`язане з позбавленням волі.

Враховуючи те, що обвинувачений, його захисник та прокурор не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів.

Крім того це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Суд, оцінивши показання обвинуваченого ОСОБА_3 в сукупності з відомостями про предмет злочину і про обстановку його виявлення, прийшов до переконання в істинності встановлених вище обставин, визнаних обвинуваченим добровільно, значення змісту яких він правильно розуміє, що згідно зі ст. 18, ч. 2 ст. 95 КПК України виключає будь-які сумніви у свободі самовикриття.

Вина обвинуваченого у вчиненні ним кримінальному правопорушенні в судовому засіданні доказана повністю.

Відповідно до вимог ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку і прийшов до висновку про повну доведеність вини ОСОБА_3 у пред`явленому обвинуваченні.

Відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, в рішенні «Коробов проти України» ЄСПЛ зазначив, що при оцінці доказів суд як правило застосовує критерій доведеності вини поза розумним сумнівом, та така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винуватість ОСОБА_3 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.

Суд вважає, що таке доведення випливає із сукупності ознак та неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою та відповідає критерію доведеності вини «поза розумним сумнівом». Вина обвинуваченого у вчиненні ним кримінального правопорушень в судовому засіданні доведена повністю. Він діяв з прямим умислом, без корисливих мотивів. Обвинувачений є суб`єктом цього злочину, оскільки є осудною та повнолітньою особою. Кваліфікуючою ознакою злочину є незаконне зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом встановлено - щире каяття.
Обставинами, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 - судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який вчинив злочин в сфері обігу наркотичних засобів вперше; не судимий, з огляду на те, що на час розгляду даного кримінального провадження вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 квітня 2020 року не набрав законної сили; на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

Суд, вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_3 , реалізовуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, вважає, що виправлення обвинуваченого в даному випадку не можливе без його ізоляції від суспільства. Підстави для застосування правил ст. ст. 69, 69?,75 КК України відсутні.

На підставі викладеного, враховуючи конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, особу винного, його ставлення до вчиненого, суд вважає, що виправлення обвинуваченого неможливо без ізоляції від суспільства, та йому необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України у вигляді позбавлення волі.

При вирішенні долі речових доказів, суд враховує положення ч. 9 ст. 100 КПК України, згідно якої питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Оскільки речові докази по справі спец пакет №2665765, в якому міститься подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору масою 7,863 г, є предметами, виключеним з обігу, тому такі речові докази підлягають знищенню.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Згідно Довідки про витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні № 0000005, витрати на проведення експертизи склали 1256 гривень 08 копійок, які підлягають стягненню з обвинуваченого.

Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню стосовно обвинуваченого не обирався.

Однак, при призначені покарання суд враховує те, що ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 27 квітня 2020 року ОСОБА_3 був тимчасово залишений в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» для можливості його конвоювання до Солонянського районного суду Дніпропетровської області для участі в судовому засіданні до закінчення розгляду кримінального провадження №0000005 (а.с.44-45).

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

Тому ОСОБА_3 слід зарахувати в строк покарання, строк його перебування в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» з розрахунку день за день.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_3 винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком 1 (один) рік.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з 27 квітня 2020 року, таким чином зарахувавши в строк покарання строк перебування в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» з розрахунку день за день.

Речові докази по справі: спец пакет №2665765, в якому міститься подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору масою 7,863 г, передана на зберігання в кімнату зберігання речових доказів Солонянського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУ НП України в Дніпропетровській області згідно квитанції № 000202 знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 1256 (одна тисяча двісті п`ятдесят шість) гривень 08 копійок документально підтверджених витрат на залучення експерта в дохід державного бюджету.

Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню стосовно ОСОБА_3 не обирався.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, його захиснику та прокурору.

Головуючий: суддя ОСОБА_1