Справа №560/1019/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2019 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубровиця кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000151 від 27 березня 2019 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , інвалід 2-ї групи загального захворювання, громадянина України, освіти середньої-спеціальної, непрацюючого, неодруженого, раніше несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України,

в с т а н о в и в:
23 березня 2019 року біля 13:00 год., ОСОБА_4 діючи з корисливих мотивів, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, знаючи що в житловому будинку, що належить ОСОБА_5 , що розташований в АДРЕСА_2 , нікого нема, увійшов до вказаного будинку та будучи там, викрав із шкіряної сумки, що знаходилась на стільчику у залі, 8000 грн. та 1800 грн., які знаходились на столі в тій же кімнаті, чим завдав ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму 9800 грн.

Своїми умисними протиправними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці) поєднаній із проникненням до житла, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у скоєнні інкримінованого йому злочину визнав повністю, підтвердивши зазначені у обвинувальному акті обставини. У вчиненому обвинувачений щиро розкаюється та пояснив суду, що завдана ним матеріальна шкода відшкодована частково.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні показала, що 23 березня 2019 року, в обідню пору, вона знаходилась біля власного будинку та займалась справами по господарству. Вішаючи випраний одяг, двері до будинку вона прикрила, однак на ключ не зачиняла. Повішавши одяг, вона підійшла до дверей будинку та не змогла їх відчинити. Вона помітила, що двері до будинку хтось тримав ізсередини. Приклавши зусилля, вона відчинила двері та помітила, що за дверима стояла невідома особа, яку вона відразу схватила. Однак, вказана особа відштовхнула її та вибігла з будинку. Чому особа знаходилась в будинку, їй невідомо. Повернувшись до будинку, вона помітила відсутність грошових коштів, що знаходились на столі в залі в сумі 1800 грн., та грошових коштів, що знаходились в її сумці, що висіла на стільчику в сумі 8000 грн. а також пляшку коньяку "Ай-Петри" об`ємом 0,5 л. Грошові кошти були номіналом 500, 200, 100 та 50 грн.
Допитаний в якості свідка ОСОБА_7 суду показав, що 23 березня 2019 року, він разом із ОСОБА_8 та ОСОБА_4 повертались додому від знайомого, що мешкає по АДРЕСА_2 . Дійшовши до перехрестя вул. Березова, він та ОСОБА_8 повернули на дану вулицю, а ОСОБА_4 пішов далі по вулиці. Підійшовши до господарства ОСОБА_9 , він заглянув на подвір`я та помітив там дружину ОСОБА_9 , а ОСОБА_4 в цей час переліз через паркан та непомітно проник до будинку ОСОБА_9 . Чому саме він це зробив, йому невідомо. Зрозумівши, що ОСОБА_4 має намір щоб викрасти, він залишив його та пішов до ОСОБА_8 розповісти йому про цю подію. Після цього він разом із ОСОБА_8 пішли шукати ОСОБА_4 . Коли знайшли ОСОБА_4 , той їм показав гроші номіналом 100 та 200 грн. та розповів, що вказані грошові кошти він викрав з будинку ОСОБА_9 . Окрім грошових коштів, ОСОБА_4 викрав ще пляшку коньяку. Яку саме суму грошових коштів викрав ОСОБА_4 йому невідомо.

Свідок ОСОБА_10 суду показав, що 23 березня 2019 року о 13-й годині він піщоа на похорони ОСОБА_11 . Десь через півгодини до нього затенлефонувала його дружина ОСОБА_6 та повідомила про крадіжку грошей із будинку. Дружина розповіла йому, що коли вона вішала на дворі одяг, до будинку прокрався невідомий та викрав кошти в сумі 9800 гривень та пляшку коньяку "Ай-Петри". Згодом він дізнався, що крадіжку грошей скоїв ОСОБА_4 .

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні вказаного злочину повністю доводиться доказами, наявними в матеріалах кримінального провадження, показаннями свідка ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та потерпілої ОСОБА_6 .

Згідно висновку експерта №1.3-142/19 від 26 червня 2019 року вбачається, що сліди пальців рук найбільшими розмірами по вісях 25х15 мм, 40х20 мм, які вилучені під час огляду місця події придатні для ідентифікації по них особи (осіб), що залишила (залишили). Сліди пальця руки та папілярних ліній найбільшими розмірами по вісях 15х30 мм, 35х20 мм, 35х50 мм, 35х40 мм, 30х20 мм, які вилучені під час проведення огляду місця події, непридатні для ідентифікації по ним особи (осіб), яка (які) їх залишила (залишили). Сліди пальців рук найбільшими розмірами по вісях 25х15 мм, 40х20 мм, які вилучені під час огляду місця події, залишені вказівним та середнім пальцями правої руки особи, дактилоскопічна карта якої заповнена на ім`я гр. ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.п.63-89).

З протоколу проведення слідчого експерименту від 22 червня 2019 року та ілюстративної таблиці до нього, який було проведено з метою перевірки і уточнення відомостей по факту вчинення крадіжки, у присутності понятих, спеціаліста із застосуванням фотоапарату "Olympus" вбачається, що під час слідчого експерименту свідок ОСОБА_7 розповів та показав, як саме ОСОБА_4 здійснив крадіжку грошових коштів з будинку ОСОБА_6 (а.п.39-46).

Оцінюючи надані докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні злочину за обставин, викладених у вироку доведена у повному обсязі "поза розумним сумнівом" та його протиправні суд дії кваліфікує за частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України.
Суд, відповідно до статей 86, 94 Кримінального процесуального кодексу України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні показання обвинуваченого, вважає, що ці докази отримані у порядку, встановленому цим Кодексом, а тому є допустимими та прямо підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме, що обвинувачений вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

На підставі статті 94 Кримінального процесуального кодексу України, всебічно, повно й неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а також оцінивши сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до внутрішнього переконання про те, що показання обвинуваченого узгоджуються між собою, містять достатні дані на підтвердження встановлених судом обставин, що дозволяє суду ухвалити обвинувальний вирок.

Відповідно до статті 50 Кримінального кодексу України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

При вирішенні питання про призначення покарання, суд, відповідно до статей 65-67 Кримінального кодексу України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, які відповідно до статті 66 Кримінального кодексу України пом`якшують покарання, суд відносить те, що обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину та частково відшкодував завдану шкоду.

Обставини, що відповідно до статті 67 Кримінального кодексу України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлені.

Пленум Верховного Суду України в пункті 3 своєї Постанови від 24 жовтня 2003 року №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" зазначає, що визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (стаття 12 Кримінального кодексу України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Тому, вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд виходить з того, що вчинений обвинуваченим злочин є злочином проти власності та у відповідності до статті 12 Кримінального кодексу України відноситься до тяжких злочинів.

При призначенні покарання, суд у відповідності до вимог положень статті 65 Кримінального кодексу України бере до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, що відповідно до положень статті 12 Кримінального кодексу України є тяжким злочином, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, а також інші дані про особу обвинуваченого.

Також судом враховано положення пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", де зазначено, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Вивчаючи особу обвинуваченого, судом встановлено, що ОСОБА_4 не працює, не одружений, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно (а.п.58), на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває (а.п.60)., є інвалідом 2-ї групи загального захворювання.

Однак, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на те, що головною метою покарання є виховання та соціальна реабілітація винного, враховуючи характеризуючі дані обвинуваченого, поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, який щиро розкаявся у вчиненому, з урахуванням вищенаведених пом`якшуючих обставин, суд приходить висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції частини 3 статті 185 Кримінального кодексу України, за якою кваліфікуються його дії, а саме у вигляді позбавлення волі та вважає за можливе застосувати статтю 75 Кримінального кодексу України, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням із встановлення іспитового строку та призначенням обов`язків, передбачених статтею 76 Кримінального кодексу України.

Зважаючи на викладене вище, суд вважає, що визначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , попередження вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні становлять 2512,16 грн., які на підставі частини 2 статіт 124 Кримінального процесуального кодексу України слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в дохід держави.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог статті 100 Кримінального процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 100, 373, 374, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання - 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 1 (один) рік з покладенням відповідно до частини 1 статті 76 Кримінального кодексу України обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку.

Речові докази:

- пляшку з під коньяку "Ай-Петри" в пакеті НПУ №EXP0252569, що знаходиться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Дубровицького ВП Сарненського ВП ГУНП у Рівненській області - знищити.

Стягнути із обвинуваченого ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , документально підтверджені витрати на залучення експертів у вказаному кримінальному провадженні в розмірі 2512,16 грн. (дві тисячі п`ятсот дванадцять гривень 16 коп.).

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Дубровицький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно.
Суддя Дубровицького
районного суду ОСОБА_1