Дата документу 15.06.2020
Справа № 334/5/20
Провадження № 1-кп/334/602/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2020 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у судовому засіданні, в залі суду матеріали кримінального провадження № 0004116 від 23.11.2019 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.187 ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ:
На розгляді Ленінського районного суду м.Запоріжжя перебуває кримінальне провадження № 0004116 від 23.11.2019 рокупо обвинуваченню ОСОБА_4 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбачених ст.187 ч.2 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому, оскільки судовий розгляд у справі не закінчено, а крім того, відсутні підстави змінювати запобіжний захід з тримання під вартою на інший більш м`який. Обвинувачений може переховуватися від суду, впливати на потерпілого, вчинити інший злочин.
ОСОБА_4 заперечував, просив змінити запобіжний захід на заставу.

Захисник заперечувала, просила змінити запобіжний захід на заставу.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.
Згідно ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно ч.1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно ч.2 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25.11.2019 р. відносно обвинуваченого ОСОБА_4 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою , строк якого закінчувався 21.01.2020 р.

Ухвалою суду від 15.01.2020 р. відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою було продовжено до 15.03.2020 р.

Ухвалою суду від 04.03.2020 р. відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою було продовжено до 03.05.2020 р.

Ухвалою суду від 21.04.2020 р. відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою було продовжено до 20.06.2020 р.

Під час розгляду питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою прокурор наполягав на продовженні дії запобіжного заходу відносно останнього у вигляді тримання під вартою, вказуючи, зокрема, на те, що обвинувачений, знаходячись на волі, може впливати на потерпілого у даному кримінальному провадженні, переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

При вирішенні питання про доцільність продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою, суд враховує практику Європейського суду з прав людини.
Продовження тримання під вартою може бути виправданим тільки за наявності певного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до особистої недоторканності (рішення ЄСПЛ «Харченко проти України», «Лабіта проти Італії»).
При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а враховує, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за які КК України передбачено покарання у вигляді від 7 до 10 років позбавлення волі.
Крім цього відповідно до п. 79 рішення в справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року «розумність строку тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно. Вона має оцінюватися в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, причин, про які йдеться у рішеннях національних судів, переконливості аргументів заявника, викладених у його клопотанні про звільнення. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості».
На думку суду конкретним суспільним інтересом, який превалює над принципом поваги до свободи особистості є забезпечення конституційних засад спрямованих на захист найвищих соціальних цінностей в Україні, а саме людини, її життя та здоров`я.
Також суд враховує і вимоги ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція Європейського Суду з прав людини, викладена у справі «Слоев проти України»), а саме, що після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою обвинуваченого, однак застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки існують ризики того, що він, перебуваючи на свободі, може переховуватися від суду, продовжити злочинну діяльність, оскільки його раніше було засуджено за вчинення тяжких кримінальних правопорушень, та після звільнення з місць позбавлення волі на шлях виправлення не став та знов вчинили нові умисні тяжкі кримінальні правопорушення.
Крім того, розгляд справи ще триває, у судовому засіданні не допитаний потерпілий, а тому існує ризик того, що знаходячись на свободі, обвинувачений зможе впливати на потерпілого. Письмових доказів неможливості перебування обвинуваченого у СІЗО, ані захисником, ані обвинуваченим до суду не надано.
Оскільки на даний час по справі триває судовий розгляд, який зважаючи на категорію складності справи, потребує значного проміжку часу для його закінчення, адже на даний час, у судовому засіданні, ще не допитані свідки, потерпілий суд вважає за необхідне продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 строком на 60 днів.
Щодо клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на заставу суд виходить з наступного.
Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25.11.2019 р. відносно обвинуваченого ОСОБА_4 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою , без визначення розміру застави.

У судовому засіданні стороною захисту не було доведено підстав про зміну запобіжного захисту на заставу, а тому у задоволенні, зазначеного клопотання, слід відмовити.

Враховуючи вище викладене, керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 197, 331 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу відмовити.

Клопотання прокурора про продовження терміну запобіжного заходу, тримання під вартою, обвинуваченому ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід, тримання під вартою, строком на 60 днів до 14.08.2020 року.
Ухвала може бути оскаржена протягом 7 днів з моменту її оголошення до Запорізького апеляційного суду в установленому порядку.

Суддя: ОСОБА_1