ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.07.2020 Справа №607/6267/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000313 від 01 лютого 2020 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернополя, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України (в редакції Закону України №270-VI від 15.04.2008 р.),

за участю прокурора ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

та обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

11 січня 2020 року близько 02.30 год. у ОСОБА_3 , який перебуваючи поблизу бару «Сіті», що по вул. Б. Хмельницького, 19 в м. Тернополі, виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, яке не поєднане з насильством щодо потерпілого.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , перебуваючи поблизу бару «Сіті», що по вул. Б. Хмельницького, 19 в м. Тернополі, 11 січня 2020 року близько 02.30 год., де діючи умисно з корисливих мотивів і з мотивів незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, підійшов до потерпілого та переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, відкрито шляхом ривка викрав із його рук мобільний телефон торговельної марки «Xiaomi» марки «Redmi Note 4» чорного кольору з об`ємом вбудованої пам`яті 128GB, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , загальною вартістю 3820,00 гривень.

Із викраденим майном ОСОБА_3 із місця вчинення злочину втік, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вказану суму.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 своїми діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

08 липня 2020 року між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 укладено угоду про примирення, згідно умов якої вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 186 КК України за встановлених у висунутій підозрі обставин, істотних для даного кримінального провадження, ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні, щиро розкаявся, активно сприяв у розкритті злочину та добровільно відшкодував завдану шкоду.

Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 , а саме за ч. 1 ст. 186 КК України (в редакції Закону України №270-VI від 15.04.2008 р.) у виді штрафу в дохід держави в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду. Відповідно до п. 1 ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України (в редакції Закону України №270-VI від 15.04.2008 р.), яке згідно ст. 12 КК України (в редакції Закону України № 4025-VI від 15.11.2011 р.) відноситься до злочинів середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє відмову від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам норм КПК України.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про можливість затвердження укладеної між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 угоди про примирення і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст.ст. 314, 370, 373, 374, 471, 473-475, 476 КПК України, суд

З А С У Д И В:

Затвердити укладену між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 угоду про примирення.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України (в редакції Закону України №270-VI від 15.04.2008 р.) та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Головуючий суддяОСОБА_1