Провадження №: 1-кп/752/1077/20
У Х В А Л А
11 лютого 2020 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

в ході судового розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004986 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинувачених за ч. 2 ст. 187 КК України,

з участю сторін та інших учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

встановив:
У провадженні Голосіївського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження № 0004986 за обвинуваченням ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 клопотав про надання можливості знаходитись йому поруч зі свої захисником, а не в «клітці» та заявив клопотання про зміну йому запобіжного заходу із тримання під вартою на домашній арешт з електронним носієм.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор зазначив про доцільність продовження обвинуваченим строку обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вказавши, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема ОСОБА_3 раніше неодноразово судимий за корисливі злочини, ОСОБА_4 також раніше судима, крім того перебуває у розшуку за рішенням іншого суду, вони обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, можуть переховуватися від суду, вчинити інші злочини та впливати на свідків. Будь-які інші запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам визначеним ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , не працюють, вчинили корисливий злочин із застосуванням насильства поєднаного із насильством небезпечним для життя особи, яка зазнала нападу, відтак застава до них не підлягає застосуванню, із заявою про поруки ніхто не звертався.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 заперечив щодо продовження запобіжного заходу його обвинуваченому, просив задовольнити клопотання обвинуваченого.
Захисник обвинуваченої ОСОБА_4 заперечив щодо продовження його підзахисній тримання під вартою, просив змінити міру запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт, вважав, що прокурором не доведено існування ризиків, які б були підставою для продовження тримання під вартою. Заперечив щодо перебування обвинуваченого ОСОБА_3 поруч із його захисником, оскільки на це не має технічної можливості, в такому випадку він вимушений буде сидіти не за столом, а на лавці, що є незручним для захисту.
Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав своє клопотання.
Обвинувачена ОСОБА_4 підтримала захисника.
Потерпілий ОСОБА_8 поклався на розсуд суду.
Так, що стосується питання доцільності продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, то при вирішенні даного питання суд враховує практику Європейського Суду з прав людини про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони суспільних інтересів та потребує від суду більшої суворості в оцінці порушених цінностей суспільства.

Оскільки, строк тримання під вартою, визначений ст. 197 КПК України, стосовно обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 спливає 16.02.2020 року, враховуючи ступінь тяжкості інкримінованого їм злочину, а також матеріали, які характеризують їх особи, зокрема ОСОБА_3 раніше 6 разів судимий за корисливі злочини проти власності, його вік та стан здоров`я, відсутність місця роботи, міцності соціальних зв`язків, ОСОБА_4 раніше судима, перебуває у розшуку у зв`язку із ухиленням від суду за її обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, її вік та стан здоров`я, відсутність місця роботи, міцності соціальних зав`язків, суд не вбачає достатніх підстав для зміни раніше обраного запобіжного заходу.
Даних про те, що обвинувачені не можуть утримуватись в умовах слідчого ізолятора або з`явились якісь нові обставини, які не були враховані під час обрання їм запобіжного заходу в матеріалах кримінального провадження відсутні.
Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, підвищену суспільну небезпечність кримінального правопорушення та відсутність достовірних відомостей про зменшення ризиків, які були встановлені судом при обранні обвинуваченим запобіжного заходу, суд вважає, що заявлені раніше стороною обвинувачення ризики щодо переховування від суду, впливу на свідків, можливість вчинення нового злочину не зменшилися та існують на даний час, тому підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою та відповідно зміни запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відсутні.

Таким чином, з огляду на вищевикладене підстав для задоволення клопотання ОСОБА_3 , його захисника, захисника ОСОБА_4 про зміну обвинуваченим запобіжного заходу відсутні.

Клопотання ОСОБА_3 щодо його знаходження під час засідань поза межами «клітки» задовольнити з огляду на його обґрунтованість.

На підставі викладеного та керуючись ст. 331 КПК України, суд,-

постановив:
Продовжити застосування запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України строком не більше двох місяців, тобто до 11 квітня 2020 року включно.

У задоволенні клопотань про зміну запобіжного заходу обвинуваченим відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя