ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/266/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"21" травня 2020 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві засідання у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця м. Києва, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, востаннє 24.06.2011 року Дарницьким районним судом м. Києва за ст. 395, ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, 16.09.2015 року звільнений по відбуттю покарання, у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 125, ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
У Дарницькому районному суді м. Києва на розгляді знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 125, ч. 3 ст. 185 КК України.

Прокурор просить продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 строк запобіжного заходу тримання під вартою, вказавши про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Обвинувачений не заперечував проти продовження міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник підтримав позицію обвинуваченого ОСОБА_5 .

Заслухавши думку учасників процесу, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Водночас, ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. П.1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до п. 79 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 р. продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Ризиками, які свідчать про доцільність продовження терміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою та стверджують наявність конкретного суспільного інтересу обвинуваченого ОСОБА_5 на думку суду, є можливість впливу на свідків, потерпілих, переховуватись від суду та продовжувати злочинну діяльність.

Таким чином, обраний відносно нього запобіжний захід на даний час відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості діянь, які йому інкримінують, позбавляють можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню від суду. Відтак клопотання захисника щодо зміни запобіжного заходу ОСОБА_5 не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України суд не визначає розмір застави, оскільки обвинуваченому інкримінується вчинення злочину з застосуванням насильства.

На підставі викладеного та керуючись ст. 331 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в ДУ "Київський слідчий ізолятор" строком на 60 діб, тобто до 19.07.2020 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: