Справа № 199/330/18
ВИРОК
іменем України

18.12.2019 року місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю:
потерпілої - ОСОБА_3
представника потерпілої - ОСОБА_4
прокурора - ОСОБА_5 , ОСОБА_6
захисника - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпро кримінальне провадження №0003088 за обвинуваченням:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Нікополь, Дніпропетровської області, громадянки України, з вищою освітою, заміжньої, завідуючої лікарні ветеринарної медицини відділення АНД/Індустріального району, маючої на своєму утриманні малолітнього сина, ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , не судимої,
відповідно до зміненого прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області ОСОБА_5 (затвердженого першим заступником керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_9 ) обвинувального акту від 29.08.2019 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,
В С Т А Н О В И В:

17.03.2017 приблизно о 14-00 за часом ОСОБА_8 , біля будівлі Дніпропетровської міської державної лікарні ветеринарної медицини, розташованої за адресою: м.Дніпро, вул.Саперна, 34, зустріла ОСОБА_3 , з якою разом працювала у лікарні ветеринарної медицини, та яка їй була знайома.
В ході розмови між ОСОБА_8 та ОСОБА_3 , на фоні раптово виниклих неприязних стосунків, стався конфлікт, в результаті якого у ОСОБА_8 , виник злочинний умисел, спрямований на умисне спричинення тілесних ушкоджень останній.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне спричинення тілесних ушкоджень, 17.03.2017 приблизно о 14-05 ОСОБА_8 , перебуваючи у вказаному місці, діючи умисно, стоячи за спиною ОСОБА_3 , своєю лівою рукою схопила останню за волосся ззаду, при цьому своєю правою рукою стиснутою у кулак, завдала 3 послідовних удари зверху вниз в область тім`яної частини голови потерпілої.
Намагаючись уникнути подальшого спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 відійшла від ОСОБА_8 та здійснила спробу відкрити свій автомобіль який був припаркований біля території вказаної лікарні ветеринарної медицини, В цей час ОСОБА_8 , не зупиняючись на досягнутому, знову підійшла ззаду до ОСОБА_3 , та стоячи за спиною останньої, своєю лівою рукою схопила потерпілу за волосся, при цьому своєю правою рукою стиснутою у кулак, завдала 2 послідовних удари зверху вниз в область тім`яної частини голови потерпілої.
Доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_8 , в той час, коли ОСОБА_3 сіла на водійське сидіння свого автомобіля, вона підійшла до потерпілої та знову схопила своєю лівою рукою за волосся потерпілої та почала тягти у свій бік, таким чином намагаючись витягти ОСОБА_3 з автомобіля, в результаті чого спричинила фізичний біль останній.
В результаті своїх злочинних дій ОСОБА_8 умисно спричинила потерпілій ОСОБА_3 тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепне - мозкової травми, струс головного мозку які відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше, як три тижні (21 день).

Обвинувачена ОСОБА_8 винуватою себе не визнала. Суду показала, що вона завідуюча лікарні ветеринарної медицини відділення АНД/Індустріального району. З потерпілою ОСОБА_3 знайома ще з вищого навчального закладу, де разом навчались. До цих подій вони працювали разом і вона завжди намагалась нейтрально відноситись до неї, оскільки ОСОБА_3 є конфліктною людиною, яка завжди провокує на якісь дії оточуючих її людей. Коли колектив лікарні зменшився вона почала і її всіляко провокувати.
17.03.2017 близько 14-00 години, з приміщення лікарні, розташованої за адресою: м.Дніпро, вул.Саперна,34, на вулицю Саперну, за територію лікарні, вийшла ОСОБА_3 , а вона пішла слідом за нею, оскільки до неї приїхав знайомий ОСОБА_10 з яким вона почала спілкуватись. Коли в цей час ОСОБА_3 почала її ображати та погрожувати їй, далі схопила її обома руками за шию та почала душити, потім відступилась та вдарила правою ногою у живіт, після чого вона скрутилася, а ОСОБА_11 допоміг їй підвестися і провів до лікарні. Після чого до лікарні приїхали керівники - ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , який провів бесіду з ОСОБА_3 , а згодом приїхала поліція і вони обидві надали свої покази.
Під час сутички ОСОБА_3 вона не била, лише захищалась, а коли та її душила, вона схопила її за кінці волосся, після чого вона її відпустила. До автомобіля ОСОБА_3 не сідала, остання на неї нападала, а вона лише захищалась, проте будь-яких ударів їй не наносила.
Перед сутичкою ОСОБА_3 її ображала, казала, що вона повія, працювати не буде, що та її знищить і вона поїде жити на тюрму.
Після конфлікту ОСОБА_13 провів бесіду з ними і ОСОБА_3 продовжувала виконувати свої функціональні обов`язки, приймала людей, ставила печатки на паспорти собак, а після приїзду поліції, надала покази та поїхала на виклик. Будь-яких тілесних ушкоджень у неї не було, вона не скаржилася на погане самопочуття, швидку не викликала, погіршення стану здоров`я потерпілої вона не бачила.
Після цих подій, вона зверталась до поліції з заявою з приводу побиття ОСОБА_3 , але через те, що вона побої не знімала та за відсутністю доказів, кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 було закрито. Проте постанову слідчого про закриття кримінального провадження, ухвалою слідчого судді було скасовано, а про остаточне рішення у вказаному провадженні їй нічого не відомо.
На її думку підставою конфлікту є те, що ОСОБА_3 вважала, що її зняли з посади завідуючої саме через неї. Характеризує ОСОБА_3 з негативного боку, як конфліктну людину, яка постійно провокує співробітників на конфліктні ситуації, постійно когось звинувачувала та здійснювала провокації.

Відповідно до ч.1 ст.337, п.1,2,3,4 ч.1 ст.368 КПК України суд вважає, що мало місце діяння, у вчинені якого обвинувачуються ОСОБА_8 , це діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та вона винна у вчинені інкримінованого їй кримінального правопорушення в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, що підтверджується доказами, отриманими під час кримінального провадження, долученими судом та дослідженими під час судового розгляду.

Так, потерпіла ОСОБА_3 суду показала, що з обвинуваченою ОСОБА_8 вона спілкувалась з вищого навчального закладу, де разом навчались. Приблизно в 2007, коли вона йшла у декретну відпуску, запропонувала ОСОБА_8 перевестись до лікарні ветеринарної медицини відділення АНД/Індустріального району. Вийшовши з декретної відпустки вони стали працювати разом, при цьому завідуючою лікарні призначили її. Після цих подій у неї з ОСОБА_8 , почали погіршуватись відносини, оскільки остання налаштовувала проти неї колектив лікарні та направляла скарги. В результаті цих подій ОСОБА_8 призначили завідуючою лікарні.
17.03.2017 близько 14-00 години вона вийшовши з будівлі лікарні ветеринарної медицини, розташованої за адресою: м.Дніпро, вул.Саперна, 34, зустріла ОСОБА_8 , разом з її хлопцем ОСОБА_11 , які бажали з нею поспілкуватися.
В ході розмови, попереду нею стояв ОСОБА_11 , а за її спиною стояла ОСОБА_8 , яка своєю лівою рукою схопила її за волосся ззаду, при цьому своєю правою рукою стиснутою у кулак, завдала їй 3 послідовних удари зверху вниз в область тім`яної частини голови, а ОСОБА_11 при цьому тримав її за руки. На здійнятий галас вибіг сусід ОСОБА_14 , який відтягнув ОСОБА_8 у бік. Далі, вона намагаючись покинути місце події підійшла до свого автомобіля та стоячи біля його, до неї знову ззаду підійшла ОСОБА_8 , яка своєю рукою схопила її за волосся, а іншою рукою, стиснутою у кулак, завдала 2 послідовних удари зверху вниз в область тім`яної частини голови. Після чого, ОСОБА_14 знову відтягнув ОСОБА_8 від неї. Далі, вона сіла за кермо свого автомобіля з метою покину місце події, коли в цей час ОСОБА_8 підійшла до неї та знову схопила своєю лівою рукою за волосся та почала тягти у свій бік, намагаючись витягти її з автомобіля, але ОСОБА_11 відтягнув ОСОБА_8 від неї і вона викликала поліцію. Після приїзду поліції вона, надала свої покази та склала відповідну заяву, після чого поїхала до дому.
Приїхавши до дому вона не мала намір звертатись до лікарні, але надвечір їй стало зле, через що її брат ОСОБА_15 відвіз до лікарні ім.Мечникова, де після огляду її направили до 6 МКЛ, де вона і проходила лікування у відділенні хірургії. Після одужання вона проходила долікування у лікарні КЗ «Дніпропетровська МКЛ №9» ДОР, через погане самопочуття. Після одужання вона знову звернулась до поліції та на судово-медичну експертизу.

Свідок ОСОБА_14 суду показав, що 17.03.2017 він перебував на території свого домоволодіння, яке розташоване неподалік від ветеринарної клініки та почув як здійнявся галас, що між собою лаялись жінки. Коли через деякий час сварка між ними не припинилась, він вийшов та побачив, як біля автомобіля, який стояв біля ветеринарної клініки, між собою лаються дві співробітниці цієї клініки - ОСОБА_3 та ОСОБА_8 , як між ним була сутичка і вони хапали одна одну за волосся та махали руками, а біля них стояв якийсь хлопець. Він підійшов до них та попросив розійтися. Через деякий час ОСОБА_3 з ОСОБА_8 розійшлись, але продовжували кричати одна на одну. Далі він побачив, свого сусіда, з яким вони зайшли за кут, де чули, як продовжується сварка. Коли він через деякий час повертаючись до дому проходив повз них, то бачив, як ОСОБА_3 сиділа всередині автомобіля, однак поруч з нею нікого не було та її ніхто за волосся не витягав з автомобіля.
Зазначає, що ОСОБА_8 хапала за волосся ОСОБА_3 та вдарила її один раз своєю долонею по голові потерпілої, при цьому будь-яких тілесних ушкоджень у останньої він не бачив, а під час самої сутички їх ніхто не розбороняв, вони самі розійшлись, коли він попросив про це, а далі тільки лаялись.
Під час повторного допиту у судовому засіданні, свідок ОСОБА_14 вказав, що ОСОБА_3 з ОСОБА_8 хапали і били одна одну. Точну кількість обоюдних ударів вказати не може припускає, що їх було від 5 до 10. Під час сутички був присутній якийсь хлопець, який тягнув за сумку ОСОБА_3 .

Свідок ОСОБА_16 суду показав, що він працює хірургом у 2-му хірургічному відділенні 6 МКЛ та у нього у 2017 в 503 або 504 палаті на лікуванні перебувала ОСОБА_3 з діагнозом ЗЧМТ. При цьому явних тілесних ушкоджень у ОСОБА_3 він не бачив. Вказує, що на протязі всього курсу лікування, ОСОБА_3 перебувала у відділенні лікарні. Зі слів ОСОБА_3 знає, що травму їй спричинили на робочому місці, під час виконання її службових обов`язків, знайома їй особа. Крім цього зазначив, що струс головного мозку може проявити себе не відразу після травми а і протягом 1 години після її спричинення, що згідно з наказом хворі з травмами ЗЧМТ повинні лікуватися у хірургічному відділенні.

Свідок ОСОБА_15 суду показав, що ОСОБА_3 є його сестрою. 17.03.2017 у вечірній час доби, ОСОБА_3 зателефонувала йому та повідомила, що їй погано, що у неї кружиться голова. Приїхавши до неї, він повіз її до лікарні ім.Мечникова, а потім після обстеження у той же день, повіз її до дому. Під час руху ОСОБА_3 йому повідомила, що в той же день у неї відбувся конфлікт з ОСОБА_8 , під час якого якийсь хлопець її тримав, а ОСОБА_8 била її по голові. Тілесних ушкоджень у неї він не бачив, однак зазначив, що саму ОСОБА_3 не роздивлявся, при цьому остання скаржилася на погане самопочуття.

З показів суду потерпілої ОСОБА_3 та свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ,вбачається, що подія під час якої ОСОБА_3 отримала тілесні ушкодження, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, за часом, мала місце. Також підтверджується той факт, що ОСОБА_3 зверталась до лікарні за медичною допомогою.

Свідок ОСОБА_17 суду показала, що вона працює у лікарні ветеринарної медицини відділення АНД/Індустріального району. 17.03.2017 близько 14-00 години, вона перебувала у дворі приміщення лікарні, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 та разом з ОСОБА_18 пила каву. Коли в цей час з будівлі лікарні через хвіртку на вул. Саперну вийшла ОСОБА_3 , а за нею ОСОБА_8 та через деякий час вона почула, як ОСОБА_3 кричала нецензурною лайкою та ображала ОСОБА_8 . Після чого вона, разом ОСОБА_18 підбігли до хвіртки та побачили, як неподалік автомобіля ОСОБА_3 знаходяться ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , а навпроти них стоїть ОСОБА_3 , яка вхопилась обома руками у шию ОСОБА_8 та тримала останню, на що ОСОБА_8 захищалась і ОСОБА_3 своєю правою ногою вдарила ОСОБА_8 у живіт, та зігнулась і ОСОБА_11 відвів її у лікарню. ОСОБА_3 залишись на вулиці за воротами та кричала ОСОБА_8 в слід нецензурною лайкою а також, що викличе поліцію.
Зазначає, що не бачила, як ОСОБА_3 та ОСОБА_8 хтось розбороняв, вона не бачила, щоб ОСОБА_8 наносила ОСОБА_3 якійсь удари, лише намагалась її відтягти припускає, що скоріш за все саме за волосся.
Сам ОСОБА_11 з приміщення лікарні не виходив, припускає, що він чекав ОСОБА_8 на вулиці біля будівлі.
В той день після цих подій до лікарні приїхав завідуючий ОСОБА_12 , який провів бесіди з ОСОБА_8 та ОСОБА_3 , при цьому остання в той же день виконувала свої службові обов`язки та приймала людей, ставила печатки, а з приміщення лікарні вийшла о 15-17 годині на виклик, при цьому жодних тілесних ушкоджень ОСОБА_3 не мала.
На наступний день ОСОБА_3 на роботу не з`явилась та на дзвінки не відповідала, завідуючий лікарні ОСОБА_12 через деякий час дізнався, що ОСОБА_3 перебуває на лікування у 6 МКЛ та попросив її, разом з іншими працівниками лікарні поїхати та провідати ОСОБА_3 до лікарні. Але по приїзду до лікарні самої ОСОБА_3 , вона, разом з іншими співробітниками виявили, що остання у приміщенні лікарні не перебуває.
Характеризує ОСОБА_8 з позитивної сторони, як добропорядну людину та гарного керівника. Натомість ОСОБА_3 , характеризує з негативного боку, як ту яка безпідставно здатна образити людину, не витриману, запальну, ту яка постійно провокує на конфлікти та має манію переслідування, а коли займала посаду завідуючої лікарні то мала неприязні з стосунки з ОСОБА_8 .

Свідок ОСОБА_18 суду показал, що вона працює у лікарні ветеринарної медицини відділення АНД/Індустріального району. 17.03.2017 близько 14-00 години вона перебувала у дворі приміщення лікарні, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 та разом з ОСОБА_17 пила каву. В цей час з будівлі лікарні через хвіртку на вул. Саперну вийшла ОСОБА_3 , а за нею ОСОБА_8 та через деякий час вона почула, як ОСОБА_3 кричала нецензурною лайкою та ображала ОСОБА_8 . Після чого вона, разом ОСОБА_17 підбігли до хвіртки та побачили, як ОСОБА_3 вхопилась обома руками у шию ОСОБА_8 та тримала останню, на що ОСОБА_8 захищалась та схопила ОСОБА_3 за волосся, після чого остання вдарила ОСОБА_8 у живіт.
Зазначає, що не бачила, як ОСОБА_3 та ОСОБА_8 хтось розбороняв, вона не бачила, щоб ОСОБА_8 наносила ОСОБА_3 якійсь удари, лише схопила ту за волосся, також не бачила, щоб ОСОБА_8 витягувала за волосся ОСОБА_3 з автомобіля.
ОСОБА_11 під час конфлікту перебував поруч з ним та безпосередньо у конфлікті участі не приймав.
В той день після цих подій до лікарні приїхав завідуючий ОСОБА_12 , який провів бесіди з ОСОБА_8 та ОСОБА_3 , при цьому остання в той же день виконувала свої службові обов`язки та приймала людей, ставила печатки, а з приміщення лікарні вийшла коли, закінчила прийом людей, при цьому жодних тілесних ушкоджень ОСОБА_3 не мала.
Зазначає, що вона була також присутньою під час бесіди ОСОБА_12 , разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_3 , безпосередньо після конфлікту, що остання не скаржилась на наявність у неї будь-яких тілесних ушкоджень і таких вона на ній не бачила.
На наступний день ОСОБА_3 на роботу не з`явилась та на дзвінки не відповідала, завідуючий лікарні ОСОБА_12 через деякий час дізнався, що ОСОБА_3 перебуває на лікування у 6 МКЛ та попросив її, разом з іншими працівниками лікарні поїхати та провідати ОСОБА_3 до лікарні. Але по приїзду до лікарні самої ОСОБА_3 , вона, разом з іншими співробітниками виявили, що остання у приміщенні лікарні не перебуває.

Свідок ОСОБА_19 суду показав, що він працює у лікарні ветеринарної медицини відділення АНД/Індустріального району та свідком вказаних подій безпосередньо не був. 17.03.2017 близько 14-00 години, він перебував у підвалі приміщення лікарні та почув крики на вулиці. Вийшовши на двір приблизно через 3-5 хвилин, він побачив ОСОБА_3 у збудженому стані, яка перебувала біля свого автомобіля. Він підійшов до свого автомобіля, коли на вулицю також вийшов сусід ОСОБА_14 , який на його питання повідомив, що нічого не бачив, однак згодом вказав, що відбувся конфлікт між ОСОБА_3 та ОСОБА_8 , при цьому сам ОСОБА_14 перебував у стані алкогольного сп`яніння. Далі він трохи постояв на вулиці та пішов до лікарні. Зазначає, що у ОСОБА_3 не було будь-яких тілесних ушкоджень, а сама вона на його питання повідомила, що нічого не трапилось, просто була конфліктна ситуація.
Вказує, що коли він вийшов на вулицю, ОСОБА_3 була сама, а ОСОБА_8 вже зайшла до клініки, при цьому ОСОБА_3 голосно кричала та виражалась нецензурною лайкою.
У той день, після цих подій швидку ніхто не викликав, а ОСОБА_3 виписувала ще якійсь документи та виконувала всі обов`язки по роботі.
Вказує, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_8 раніше також виникали конфліктні ситуації, припускає, що з приводу роботи. При цьому характеризує ОСОБА_3 з негативної сторони, як конфліктну людину, яка з неповагою ставиться до оточуючих.
Знає, що ОСОБА_3 проходила лікування у 6 МКЛ, однак коли він прийшов туди, йому повідомили, що останньої у лікарні не має.

Свідок ОСОБА_20 суду показав, що він безпосередньо конфлікт між ОСОБА_3 та ОСОБА_8 не бачив. Однак у той день (дату та час не пам`ятає), він зі свого подвір`я виносив сміття. Коли проходив повз автомобіль ОСОБА_3 чув, що відбувається сварка між нею та ОСОБА_8 , що ОСОБА_3 на адресу ОСОБА_8 лаялась, кричала, погрожувала, далі якийсь шум та словесну перепалку, при цьому ОСОБА_8 також у відповідь щось казала. Коли він виніс сміття та йшов назад, конфлікт між ОСОБА_3 та ОСОБА_8 закінчився і бачив іншого сусіда ОСОБА_14 , який був на мосту далеко він місця події та йшов у бік лікарні та коли проходив повз них, його «зачепила» ОСОБА_3 . Далі вийшов ОСОБА_19 , який питав про вказану ситуацію, однак він відповів, що нічого не бачив.
Сам конфлікт, який тривав не більше 30-40 секунд, він не бачив, оскільки проходив позаду автомобіля ОСОБА_3 , а вона, разом з ОСОБА_8 стояли попереду автівки.
Вказує, що чув лише погрози з боку ОСОБА_3 на адресу ОСОБА_8 , як та лаялась, ніякої бійки між ними не бачив, як і не бачив, щоб хтось з них сідали у машину ОСОБА_3 .
Зазначає, що після конфлікту, ні ОСОБА_3 , ні ОСОБА_8 не мали жодних тілесних ушкоджень.
Крім цього, ОСОБА_3 набивається у подруги його цивільній дружині ОСОБА_21 , яка йому повідомила, що ОСОБА_3 під час спілкування з нею повідомила, що планує посадити ОСОБА_8 , піде на будь-що, щоб стати завідуючою лікарні, та що вона домовилась, щоб у її медичних документах вказали діагноз струс мозку, при цьому сама під час лікування їздила за кермом автомобіля.
Також вказав, що він постійно приїздить до 6 МКЛ, оскільки там працює його теща та у той час коли ОСОБА_3 проходила лікування у 6 МКЛ неодноразово бачив її автомобіль, але припаркований у різних місцях.
Після конфлікту до нього підходила ОСОБА_3 та просила, щоб він надав свої покази як свідка та вказав, що ОСОБА_8 побила її.
З приводу свідка ОСОБА_14 вказує, що той, у день конфлікту перебував у стані алкогольного сп`яніння, мав не стійку ходу та про щось спілкувався з ОСОБА_3 ;
-показами у судовому засіданні свідка ОСОБА_11 , що 17.03.2017 приблизно о 14-00 годині він перебував біля приміщення лікарні ветеринарної медицини, розташованої за адресою: м.Дніпро, вул. Саперна, 34 та спілкувався з ОСОБА_8 . До них підійшла ОСОБА_3 та звернулася до нього, щоб він не спілкувався з ОСОБА_8 , оскільки вона повія, на що остання відповіла ОСОБА_3 , що займеться її трудовою дисципліною, коли стане завідуючою лікарні. ОСОБА_3 вчепилася обома руками у шию ОСОБА_8 та почала її душити. ОСОБА_8 з метою захисту намагалась звільнитись від неї та схопила ОСОБА_3 за волосся, та відпустила її і після чого своєю ногою вдарила ОСОБА_8 у живіт, від чого остання скрутилася, він допоміг їй підвестися та повів у лікарню, де надавав допомогу. ОСОБА_3 у слід кричала ОСОБА_8 нецензурною лайкою та казала, що посадить її.
Після чого до лікарні приблизно через 30 хвилин приїхав ОСОБА_12 , а потім ОСОБА_13 , який провів бесіди з ОСОБА_8 та ОСОБА_3 . Через деякий час стало відомо, що ОСОБА_12 викликав поліцію, але він не дочекався її приїзду та пішов у власних справах після приїзду ОСОБА_12 . При цьому, після конфлікту ОСОБА_3 продовжувала проводити прийом громадян та виконувала свої функціональні обов`язки.
Будь-яких тілесних ушкоджень у ОСОБА_3 не було, ОСОБА_8 ударів їй не наносила, тільки захищаючись схопила її за волосся. Під час конфлікту їх ніхто не розбороняв, при цьому ОСОБА_8 до автомобіля ОСОБА_3 не сідала та до нього не підходила.
Сам конфлікт тривав не більше 5 хвилин, а перед його початком він стояв навпроти ОСОБА_8 та спілкувався з нею, а ОСОБА_3 спочатку поралася біля свого автомобіля, потім підійшла до них та стояла ліворуч від нього, при цьому в руках у неї нічого не було.
Знає, зі слів ОСОБА_8 , що в результаті побиття ОСОБА_3 у неї була гематома в області живота.
Зазначає, що коли почався конфлікт з лікарні вибігли ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , які стояли на відстані близько 2 метрів від хвіртки та під час конфлікту більше нікого не було, потім підійшов ОСОБА_22 , прізвища якого він не знає, при цьому свідка ОСОБА_14 він не бачив.

Свідок ОСОБА_13 суду показав, що він працює начальником лікарні ветеринарної медицини та ОСОБА_3 з ОСОБА_8 є його підлеглими. 17.03.2017 після 14-00 години, йому зателефонував ОСОБА_12 та повідомив, що ОСОБА_3 з ОСОБА_8 побилися на території лікарні. Він виїхав на місце події та коли він їхав до лікарні, йому зателефонувала ОСОБА_3 і повідомила, що її на ганку побила ОСОБА_8 . Приїхавши до лікарні близько 15-00 години, він бачив ОСОБА_3 та ОСОБА_8 , при цьому жодна з них не мала будь-яких тілесних ушкоджень, а на його питання про вказану ситуацію, вони відповіли, що просто поштовхалися.
На протязі години він проводив бесіду з ОСОБА_3 з приводу цієї ситуації, при цьому вона не скаржилася на головний біль, казала лише, що ОСОБА_8 вирвала у неї волосся. Після бесіди він мав намір поїхати, але дізнався, що ОСОБА_3 викликала поліцію, і вирішив дочекатись їх приїзду. На протязі цього часу, до приїзду поліції близько 2-х годин, ОСОБА_3 виконувала свої службові обов`язки та підписувала паспорти на собак. Коли приїхала поліція ОСОБА_8 з ОСОБА_3 надали покази, а потім остання поїхала на виклик. При цьому, протягом всього часу ОСОБА_3 не скаржилася на головний біль чи погане самопочуття.
Далі, на наступному тижні стало відомо, що ОСОБА_3 потрапила у лікарню і була створена робоча група з працівників лікарні ветеринарної медицини, які неодноразово їздили до 6 МКЛ, з метою підтвердження вказаної інформації. Коли робоча група приїхала до 6 МКЛ, їм повідомили, що ОСОБА_3 дійсно перебуває на амбулаторному лікуванні, але її самої жодного разу там не бачили. Вказує, що на їх письмові запити з лікарні надійшла відповідь, що ОСОБА_3 дійсно зверталась до лікарні та перебувала на амбулаторному лікуванні.
Характеризує ОСОБА_8 з позитивного боку, як врівноважену людину, як ту, що намагається виконувати свої службові обов`язки у повному обсязі. В той час ОСОБА_3 характеризує з негативного боку, як емоційно не завжди адекватну, як ту яка може прийняти неадекватне рішення, вказує, що вона неодноразово скаржилася на колектив лікарні щодо пропажі інструментів та водночас колектив лікарні скаржився на неї.

Свідки ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , ОСОБА_19 , ОСОБА_11 , ОСОБА_20 у судовому засіданні підтвердили, що події, викладені в обвинувальному акті, мали місце у вигляді конфлікту між обвинуваченою і потерпілою, але кожен з них посилався на те, що винуватою є потерпіла ОСОБА_3 , а не обвинувачена ОСОБА_8 , яка себе захищала від нападу потерпілої. Підтвердили про наявність в минулому між обвинуваченою та потерпілою особистих неприязних відносин.

Суд відхиляє покази свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , ОСОБА_19 , ОСОБА_11 , ОСОБА_20 , оскільки ці покази явно свідчать про зацікавленість осіб щодо намагання створити для ОСОБА_8 алібі з перекладанням провини на потерпілу ОСОБА_3 , та, таким чином, допомогти обвинуваченій уникнути кримінальної відповідальності за скоєний злочин.

При цьому судом враховується і той факт, що ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_17 підлеглі ОСОБА_8 .

Крім того, під час подій, викладених в обвинувальному акті, ОСОБА_8 не отримала будь-які тілесні ушкодження, що спростовує її покази, та покази свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , ОСОБА_19 , ОСОБА_11 , ОСОБА_20 , про напад на обвинувачену з боку потерпілої, у вигляді: хапання обома руками у за шию; за волосся; нанесення удару у живіт, тощо, та докази з цього приводу у вигляді медичних документів, звернення обвинуваченої до медичної установи для отримання медичної допомоги, відсутні.
Також, суд не приймає до уваги покази свідка ОСОБА_13 , вважає свідка зацікавленою особою, який є керівником ОСОБА_8 та ОСОБА_3 , відповідно, останні є його підлеглими, оскільки з погодженням з ним ОСОБА_8 , а не ОСОБА_3 , була призначена на керівну посаду.

Крім того, суд не приймає до уваги покази ОСОБА_8 , яка заявила, що ОСОБА_3 не отримувала тілесні ушкодження, була в дуже хорошому стані, що підтверджується відеозаписом з соціальної мережі, на якому зафільмовано, як ОСОБА_3 відпрацьовує навички нанесення ударів на боксерському мішку, оскільки цей відеозапис зроблений не одразу після подій за часом, вказаних в обвинувальному акті, а значніше пізніше, після спливу значного часу після лікування та одужування ОСОБА_3 .
Також, суд не вважає, що такий відеозапис може свідчити про значну перевагу ОСОБА_3 над ОСОБА_8 в будь якому фізичному контакті між ними із застосуванням сили, насильства, тощо, враховуючи різні фізичні якості у кожної людини, ступень агресії, налаштованості та вмотивованості до скоєної дії, а навпаки, дії обвинуваченої та спричинення ОСОБА_8 ОСОБА_3 тілесних ушкоджень, свідчить про зворотне.

З рапорту дільничного офіцера поліції СП АНД ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_23 слідує, що він доповідає керівнику АНД ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, що з письмовою заявою звернулась ОСОБА_3 , яка просить прийняти заходи до ОСОБА_24 , яка 17.03.2017 близько 14-00 години біля будинку АДРЕСА_2 , спричинила їй тілесні ушкодження.
З протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 28.11.2017 вбачається, що ОСОБА_3 просить прийняти заходи до ОСОБА_24 , яка 17.03.2017 близько 14-00 години біля будинку АДРЕСА_2 , спричинила їй тілесні ушкодження.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 07.12.2017, потерпіла ОСОБА_3 показала, що 17.03.2017 приблизно о 14-00 годині вона вийшла з місця своєї роботи, а саме з приміщення ветеринарної клініки у напрямку своєї машини за адресою: АДРЕСА_2 , в цей час вона зустріла знайому ОСОБА_24 і її хлопця ОСОБА_25 . Під час словесної перепалки ОСОБА_24 підійшла до неї ззаду і схопилась своєю лівою рукою за її волосся і почала тягнути в низ . В цей час ОСОБА_25 знаходячись попереду ОСОБА_3 схопив її за руки та почав утримувати, а ОСОБА_24 своєю правою рукою задала 2-3 удари по голові потерпілої ззаду у тім`яну частину. Після чого до ОСОБА_24 підбіг сусід ОСОБА_14 і відтягнув її від потерпілої. Через деякий час, продовжуючи перебувати у тому самому місці ОСОБА_24 знову підійшла ззаду до потерпілої і схопила рукою за волосся і почала тягнути, при цьому знову завдала 2 удари своєю рукою по голові потерпілої ззаду у потиличну ділянку. Після чого потерпіла сіла у свій автомобіль, куди на пасажирське сидіння сіла ОСОБА_24 , таким чином, що вона була праворуч від потерпілої і знову схопила її руками за волосся таким, чином тягнула з метою витягти потерпілу з автомобіля;

З протоколу проведення слідчого експерименту від 13.12.2017 слідує, що свідок ОСОБА_14 показав - 17.03.2017 приблизно о 14-00 годині, він знаходився у себе вдома і почув крики на вулиці. Після чого вийшов на вулицю і побачив, що біля ветеринарної клініки, розташованої за адресою: м.Дніпро, вул. Саперна, 34 відбувається конфлікт між двома співробітницями ветеринарної клініки, а саме між ОСОБА_24 та ОСОБА_3 . І він побачив як ОСОБА_24 знаходячись позаду ОСОБА_3 , підійшла до неї та схопила її за волосся і почала тягнути в низ, після чого своєю рукою завдала ОСОБА_3 декілька ударів по голові ззаду своєю правою рукою і в цей момент він підбіг і відвів ОСОБА_24 у бік;

Як вбачається з скріншоту мобільного додатку «Viber» з текстовим повідомленням від 28.08.2019, ОСОБА_24 звертається до потерпілої ОСОБА_3 , у якої просить вибачення та про закриття кримінального провадження.

Суд відхиляє доводи сторони захисту, що ОСОБА_3 не отримала будь-які тілесні ушкодження під час подій, викладених в обвинувальному акті, продовжувала в той день працювати, вести прийом, взагалі не знаходилась у лікарні на лікуванні, була відсутня у лікарні, та вважає, що така позиція обвинуваченої та її захисника це форма реалізації права на захист, з огляду на наступне.

Свідок ОСОБА_16 , який працює хірургом у 2-му хірургічному відділенні 6 МКЛ, суду показав, що у нього у 2017 році в 503 або 504 палаті на лікуванні перебувала ОСОБА_3 з діагнозом ЗЧМТ. На протязі всього курсу лікування ОСОБА_3 перебувала у відділенні лікарні. Зі слів ОСОБА_3 знає, що травму їй спричинили на робочому місці, під час виконання її службових обов`язків, знайома їй особа. Струс головного мозку може проявити себе не відразу після травми, а і протягом 1 години після її спричинення, а хворі з травмами ЗЧМТ повинні лікуватися у хірургічному відділенні.

Відповідно копії листа головного лікаря КЗ «Дніпропетровська міська клінічна лікарня №9» ДОР до начальника Дніпропетровської міської державної лікарні ветеринарної медицини від 12.04.2017 за №461, за даними первинної медичної документації ОСОБА_3 знаходилась на долікуванні у лікарні КЗ «Дніпропетровська МКЛ№9» ДОР з 29.03.2017 по 31.03.2017, після виписки із профільного стаціонарного відділення КЗ «Шоста міська клінічна лікарня» ДОР, в якому перебувала на стаціонарному лікуванні з 18.03.2017 по 29.03.2017. Загальний термін непрацездатності пацієнтки з урахуванням стаціонарного та амбулаторного етапів терапії склав 14 діб, що відповідає середньо орієнтовним термінам лікування патологічного стану «ЗЧМТ, струс головного мозку».
Була виписана до праці, у зв`язку з покращенням стану на 01.04.2017, з відсутністю на момент останнього медичного огляду, ознак патологічної неврологічної симптоматики, з наданням відповідних лікарських рекомендацій.

Відповідно копії листа головного лікаря КЗ «Дніпропетровська шоста міська клінічна лікарня» ДОР до завідуючого Дніпровської міської державної лікарні ветеринарної медицини від 11.04.2017 за вих.№11/279, що ОСОБА_3 знаходилася на стаціонарному лікування в хірургічному відділенні №2 з 18.03.2017 по 29.03.2017 з діагнозом: струс головного мозку.
З акту про нещасний випадок невиробничого характеру від 28.04.2017 слідує, що 17.03.2017 біля воріт ветеринарної лікарні АНД та Індустріального районів, що розташована по вул.Саперній 34, їй було нанесено декілька ударів позаду лікарем ветеринарної медицини ОСОБА_26 . Це призвело до втрати свідомості. До установи охорони здоров`я Комунального закладу «Дніпропетровська шоста МКЛ» ДОР 2 хірургічного відділення, за адресою вул. Батумська, 13, потерпіла звернулася 18.03. 2017 де був поставлений діагноз струс головного мозку та видано лист тимчасової непрацездатності за №535262, в якому діагностовано струс головного мозку, код 5-невиробничі травми.

З висновку експерта №4130е від 11.12.2017 вбачається, що: за даними медичної документації у ОСОБА_3 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку. Виявлені тілесні ушкодження не відображають на собі характерологічні особливості травмую чого предмету, можливо лише вказати, що вони могли утворитися від дії тупого предмету, яким могла бути і рука, стиснена у кулак або предмет з аналогічними властивостями; враховуючи характер та локалізацію виявлених у неї тілесних ушкоджень, можливо вказати, що їй було спричинено не менш як 1-ї механічної дії тупого твердого предмету; враховуючи характер та локалізацію виявлених у неї тілесних ушкоджень, дані медичної документації, можливо вказати, що ушкодження утворилися незадовго до звернення за медичною допомогою в ОКЛ ім. Мечникова, тобто можливо і в термін на який вказує обстежена та слідчий у постанові; Виявлені тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше, як три тижні (21 день); Тривалість лікування пов`язана з астено-невротичним синдромом та синдромом вегето-судинної дистонії по гіпертонічному типу. Неврологічна симптоматика з приводу черепно-мозкової травми, струсу головного мозку вкладається в термін до 21 доби (неврологічна симптоматика регресує на 29.03.2017, згідно медичної картки стаціонарного хворого №0331817 з 6 МКЛ); Виявлені у неї тілесні ушкодження не є небезпечними для життя, так як останні не спричинили загрозливі для життя явища; Локалізація та характер тілесних ушкоджень не суперечать механізму їх утворення, на який вказує ОСОБА_3 в ході проведення слідчого експерименту за її участю, а саме при ударі кулаками в область голови.

Відповідно до висновку експерта №4175е від 15.12.2017: за даними медичної документації у ОСОБА_3 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку. Виявлені тілесні ушкодження не відображають на собі характерологічні особливості травмую чого предмету, можливо лише вказати, що вони могли утворитися від дії тупого твердого предмету, яким могла бути і рука, стиснена к кулак або інший предмет з аналогічним властивостями. Локалізація та характер тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_3 не суперечать механізму їх утворення, на який вказує свідок ОСОБА_14 в ході проведення слідчого експерименту за його участю, а саме при ударі кулаками в область голови.

Судово-медичний експерт ОСОБА_27 під час судового розгляду повністю підтримала висновки експерта №4130е від 11.12.2017 та №4175е від 15.12.2017, які вона склала та роз`яснила їх. Суду зазначила, що тілесні ушкодження отримані ОСОБА_3 спричинені від дії кулака або аналогічного предмету при нанесенні з відповідною силою удару. На момент проведення експертизи, потерпіла не мала зовнішніх ознак спричинених їй тілесних ушкоджень. В медичних документаціях крім всього іншого було зазначено набряк м`яких тканин. При цьому пошкоджень волосяного покрову, тілесних ушкоджень в області колін та рук вона при проведенні експертизи не бачила, як і не пам`ятає, щоб потерпіла скаржилася на наявність у неї не зафіксованих тілесних ушкоджень. Ступінь тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_3 вона встановила за медичною документацією на підставі неврологічної симптоматики, яка була у картці амбулаторного хворого, де це було вказано лікарем - невропатологом, додатково вона не направляла потерпілу на проходження досліджень. При цьому припухлість, яка була зазначена у картці, не входить до ступеня тяжкості та не є тілесним ушкодженням;
З висновків експерта свідчить той факт, що локалізація та характер виявлених тілесних ушкоджень у ОСОБА_3 не суперечать механізму їх спричинення на який вказує потерпіла та свідок ОСОБА_14 в ході проведення слідчого експерименту, а саме при ударі кулаками в область голови, а тому, можливо суду вважати, що покази потерпілого та свідка є правдивими, об`єктивними, оскільки покази не суперечать один одному, протоколам слідчого експерименту та висновкам експерта.

З службової характеристики на молодшого сержанта військової служби за контрактом ОСОБА_3 фельдшера господарського взводу роти бойового та матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 слідує, що за період проходження на займаній посаді молодший сержант військової служби за контрактом ОСОБА_3 зарекомендувала себе наступним чином: програму бойової та спеціальної підготовки засвоїла на оцінку «задовільно». Створює позитивний на стрій у ситуаціях спілкування, проявляє елементи чуйності і доброзичливості , спроможна привертати до себе увагу. Закріплене озброєння знає, добре володіє, завжди тримає у справному стані та готовим до застосування. Виявляє повагу до командирів і старших за військовим званням, поважає честь і гідність товаришів по службі. Вимоги загальновійськових статутів та інших керівних документів знає на задовільному рівні. До служби відноситься добре, свої обов`язки виконує. Має особисту точку зору. Точно та завжди в строк виконує накази командирів. У стройовому відношенні підтягнута задовільно. Зовнішній зазвичай охайний. На зауваження старших начальників реагує, виявлені недоліки признає та усуває. Спроможна переносити відносно великі психофізіологічні та психічні навантаження, працездатність на задовільному рівні, збільшення навантажень не впливає на якість виконання службових завдань. Стан здоров`я задовільний, загартований, фізично розвинута задовільно. Брала активну участь у житті підрозділу;

З копії виробничої характеристики, складеною в.о. начальника міської державної лікарні ветеринарної медицини ОСОБА_28 , слідує, що в Дніпропетровській міській державній лікарні ветеринарної медицини ОСОБА_3 працює: на посаді офіційного лікаря відділу держконтролю з 01.04.2006 по 19.06.2006; на посаді фельдшера ветеринарної медицини лікарні ветеринарної медицини АНД/Індустріального районів з 19.06.2006 по 04.11.2015; на посаді в.о. завідуючої лікарні ветеринарної медицини АНД/Індустріального районів з 04.11.2015 по 13.07.2016; на посаді ветеринарного лікаря лікарні ветеринарної медицини АНД/Індустріального районів районів з 13.07.2016 по теперішній час. За цей час проявила себе, як грамотний, кваліфікований спеціаліст. З власниками тварин доброзичлива, надає грамотну лікувальну допомогу. На посаді завідуючого лікарнею нею була проведена велика робота по благоустрою приміщення на території лікарні адміністративного району. Постійно працює над підвищенням своїх професійних знань та навиків.

Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчинені кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Європейський суд з прав людини зазначає, що рівень певності, якого має досягти суддя за системою «внутрішнього переконання» чи системою «поза межами розумного сумніву», який є важливим для постановлення справедливого рішення, не повинен досягатися шляхом примусу до зізнання. Таким чином буде дотримано цілковитої поваги до презумпції невинуватості та статусу обвинуваченого, що є ключовими поняттями для демократичної концепції кримінального судового розгляду.

Суд не погоджується з доводами сторони захисту та відхиляє їх, оскільки захистом не наведені конкретні обґрунтовані та вагомі обставини, підстави, передбачені кримінально-процесуальним законом, які б вказували на необ`єктивність, протиріччя показів потерпілої, свідків та не надано суду жодних належних та допустимих доказів з цього приводу.
Судом встановлено, що між потерпілою та обвинуваченою довгий час тривають особисті неприязні відносини та це вони підтвердили під час судового розгляду.

Крім того, обвинувачена підтвердила факт подій, які відбувалися за її та потерпілої участю та які вказані в обвинувальному акті, але її показання свідчать, що обвинувачена намагається провину за те, що сталося, перекласти із себе на потерпілу, та, таким чином, уникнути кримінальної відповідальності.
В той же час, відповідні покази ОСОБА_8 , які суперечать показам ОСОБА_3 , про розвиток подій, свою поведінку, заперечення щодо умисного нанесення потерпілій тілесних ушкоджень та ударів в область голови останньої, судом відхиляються, оскільки ці покази обвинувачена явно підлаштовує під фактичні обставини, які встановлювалися під час дослідження інших доказів та є вочевидь надуманими.

У потерпілої ОСОБА_3 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку. Виявлені тілесні ушкодження могли утворитися від дії тупого предмету, яким могла бути і рука, стиснена у кулак або предмет з аналогічними властивостями; враховуючи характер та локалізацію виявлених у неї тілесних ушкоджень, дані медичної документації, можливо вказати, що ушкодження утворилися незадовго до звернення за медичною допомогою, тобто можливо і в термін на який вказує обстежена та слідчий у постанові. Виявлені тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше, як три тижні (21 день).
Характер дій, які застосувала ОСОБА_8 відносно потерпілої, дають підстави суду вважати, що обвинувачена діяла з прямим умислом, тобто, усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.

Мотиви доводів сторони захисту фактично ґрунтуються на незгоді сторони захисту із показами потерпілої, свідків під час судового провадження за даним кримінальним провадженням, висновками експертів, протоколами слідчого експерименту, тобто, доказами, які були отримані стороною обвинувачення під час досудового розслідування.
Суд розцінює відповідну позицію сторони захисту як усталену модель захисту та практику перекладання провини з обвинуваченої на потерпілу, як форму реалізації права на захист і бажання уникнути кримінальної відповідальності і покарання за вчинений злочин.
Посилання сторони захисту на те, що не скоєно кримінального правопорушення, та недійсності окремих доказів судом відхиляються, оскільки вони зводяться до особистого тлумачення норм матеріального та процесуального закону і хибній оцінці одиничних доказів. При цьому, сторона захисту оцінює і тлумачать такі докази на свій лад, вибірково, спотворюючи їх зміст та відособлено від інших доказів, ігноруючи всю їх сукупність та системність.
Таким чином, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_8 у скоєному кримінальному правопорушенні поза всяким розумним сумнівом доведена і підтверджується обсягом досліджених судом в судовому засіданні доказів в їх сукупності та взаємозв`язкута не викликають у суду сумнівів. Недопустимих доказів згідно вимог ст.ст. 87-89 КПК України судом не встановлено. Порушень вимог КПК України, які б могли спростувати висновки суду під час розгляду справи судом встановлено також не було.

Оцінивши зазначені докази, суд приходить до висновку про їх належність, допустимість і достовірність. Наведені докази повністю узгоджуються між собою і у своїй сукупності є достатніми, логічними, послідовними для прийняття рішення про винуватість обвинуваченої та не викликають у суду сумнівів у їх правдивості.
Порушень вимог закону щодо відкриття доказів стороні захисту, суд не вбачає.

Також, суд зазначає, що належних та допустимих доказів стороною захисту на спростування доводів обвинувачення під час судового розгляду суду не надано.

Під час вирішення питання про допустимість доказів важливе значення має істотність порушення прав і свобод людини, а тому не усі порушення, допущені сторонами при збиранні доказів, є підставою для визнання доказів недопустимими, а відтак і вирішення питання про порушення права на справедливий суд. З огляду на зазначене суд приходить до висновку про відсутність процесуальних порушень з боку сторони обвинувачення, що могли вплинули на об`єктивність та повноту обставин, що підлягають доказуванню відповідно до вимог ст. 91 КПК України.

Оцінюючи докази, суд вважає, що дії ОСОБА_8 виразилися в умисному спричиненні легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я необхідно кваліфікувати за ч.2 ст.125 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченій, суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про її особу, обставини, що пом`якшують покарання.
Обтяжуючих покарання обставин згідно ст.67 КК України судом не встановлено.
ОСОБА_8 раніше не судима, вперше скоїла умисний злочин невеликої тяжкості, на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, за місцем мешкання та роботи характеризується позитивно, провину не визнала, у вчиненому не розкаялася.
З огляду на викладене, суд вважає можливим призначити ОСОБА_8 покарання у вигляді штрафу.
Потерпіла ОСОБА_3 , вона ж цивільний позивач, пред`явила до обвинуваченої ОСОБА_24 цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 2070,46 грн та моральної шкоди у розмірі 5000,00 грн.
Прокурор ОСОБА_5 проти цивільного позову ОСОБА_3 не заперечував.

Обвинувачена ОСОБА_24 , вона ж цивільний відповідач, позовні вимоги не визнала та просила відмовити у задоволенні цивільного позову.
Суд вважає, що є наявність правових підстав для задоволення цивільного позову ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди у повному обсязі.
Вирішуючи заявлений цивільний позов та розмір заявлених вимог щодо відшкодування шкоди, суд враховує наступне.
Згідно ч.1 ст.23 Цивільного Кодексу України (далі ЦК України) особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Відповідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявністю її вини.
Згідно ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливостей їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахування інших обставин, які мають істотне значення, також при визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.
Розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.
Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Згідно п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили.
Таким чином, з урахуванням викладеного, суд погоджується зі слушністю доводів цивільного позивача відносно стягнення з цивільного відповідача обвинуваченої ОСОБА_24 моральної шкоди, завданої в результаті вчинення останньою відносно неї протиправних дій, а також наявністю передбачених законом підстав для її відшкодування, які передбачені ст.ст.11,16, п.1 ч.2 ст.23 ЦК України.
При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд керується принципами виваженості та розумності, при цьому суд враховує фактичні обставини, при яких цивільним позивачем було завдано моральні страждання, перенесені потерпілою внаслідок вчиненого відносно неї кримінального правопорушення спричинення їй легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, виходячи з чого суд вважає суму у розмірі 5000,00 гривень, достатньою для компенсації моральної шкоди, завданої обвинуваченою в результаті вчинення нею кримінального правопорушення.
Щодо відшкодування матеріальної шкоди суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки дії обвинуваченої ОСОБА_24 знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням події злочину та наслідками у вигляді збитків для потерпілої у загальній сумі 2070,46 грн. та підтверджені письмовими доказами.
Керуючись ст.ст.369-371,373,374 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
ОСОБА_8 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.125 КК України і призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
У разі несплати штрафу та відсутності підстав для розстрочки його виплати суд, у відповідності з ч.5 ст.53 КК України, замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських робіт із розрахунку одна година громадських робіт за один установлений законодавством неоподаткований мінімум доходів громадян або виправними роботами один місяць виправних робіт за двадцять установлених законодавством неоподаткованих мінімумів доходів громадян, але на строк не більше двох років.

Цивільний позов задовольнити в повному обсязі і стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_3 2070 (дві тисячі сімдесят) гривень 46 (сорок шість) копійок на відшкодування матеріальної шкоди та моральної шкоди у розмірі 5000,00 (п`ять тисяч) гривень.
На підставі ч.5 ст.100 КПК України, диск з відеозаписом зі сторінки ОСОБА_3 , розміщеного в соціальній мережі Фейсбук - зберігати у матеріалах кримінального провадження.
Обвинувачена, потерпіла, представник потерпілої, прокурор, захисник мають право подати апеляційну скаргу на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення, через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська до Дніпровського апеляційного суду.
На підставі ч.6 ст.376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій, потерпілій, представнику потерпілої, прокурору, захиснику.

Суддя: ОСОБА_1