Провадження №1-кс/127/5654/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 червня 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СУ ГУ Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження № 0000055 внесеного до ЄРДР 24.03.2020, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в м. Кишинів, Республіка Молдова, місце проживання: АДРЕСА_1 , громадянин республіки Молдова, не одружений, раніше не судимий,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СУ ГУ Національної поліції у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_6 13.06.2020 звернувся до суду з клопотанням, яке погоджено з прокурором ОСОБА_8 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 .Клопотання мотивоване тим, що 24.03.2020, близько 20:20, ОСОБА_4 , спільно з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ,пересуваючись на автомобілі марки «Форд Мондео», VIN - НОМЕР_1 , номерний знак республіки Польща - SM НОМЕР_2 , діючи згідно заздалегідь розробленого плану,за невстановлених обставин заздалегідь придбавши вогнепальну зброю предмет схожий на пістолет, прибули до домоволодіння по АДРЕСА_2 , маючи єдиний умисел на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою та насильством, небезпечним для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу.
У подальшому, реалізуючи спільний злочинний умисел та чітко усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи настання злочинних наслідків, ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , прослідували до житлового будинку ОСОБА_13 , аОСОБА_4 залишився в салоні автомобіля, де очікував співучасників злочину.
У подальшому ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , використовуючи заздалегідь підготовлені знаряддя головні убори (балаклави), клейку стрічку та пластикові стяжки (хомути), через незачинені двері, незаконно проникли до житлового будинку за вищевказаною адресою, належного ОСОБА_13 , де застосовуючи вогнепальну зброю, предмет схожий на пістолет, здійснили 2 постріли в напрямку ОСОБА_13 з метою подолання його опору, поранивши останнього в ногу та спричинивши тілесні ушкодження у вигляді наскрізного кульового поранення правого стегна, вогнепального оскольчатого перелому 4/3 стегнової кістки.
Крім того,ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , погрожуючи вбивством ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , а також шляхом зв`язування ОСОБА_15 , заволоділи грошовими коштами в сумі 12000 грн., що були надані ОСОБА_14 під тиском висловлених погроз та знаходилися у гаманці в господарському приміщенні у дворі вказаного будинку, а також мобільним телефоном марки «Redmi A 7» ІМЕІ НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , що знаходився у малолітньої ОСОБА_16 .
Присутній в цей час в автомобілі «Форд Мондео», VIN - НОМЕР_1 , номерний знак республіки Польща - SM НОМЕР_2 ОСОБА_4 , діючи згідно заздалегідь розробленого плану, слідкував за обстановкою навколо чим надавав співучасникам можливість безперешкодно та невідкладно залишити місце вчинення злочину, при цьому не привернувши уваги на себе та членів групи.
З огляду на наявність достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення, 13.06.2020 складено повідомлення про підозру ОСОБА_4 та цього ж дня, відповідно до ст.ст. 111, 133, 135 КПК України, спрямовано для повідомлення до Надзвичайного та повноважного Посла Республіки Молдова ОСОБА_18 .

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, тобто нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, та із погрозою застосування такого насильства (розбій), вчиненому за попередньою змовою групою, поєднаному із проникненням у житло та із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.

Підозрюваний ОСОБА_4 вчинив особливо тяжке кримінальне правопорушення, яке карається позбавленням волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна
Враховуючи викладене, а також тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 , наявність громадянства Республіки Молдова, відсутність місця проживання на території України, відсутність постійного місця роботи, родини та стійких соціальних зв`язків на території України та те, що він перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків у кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення, у своїй сукупності свідчить про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно останнього.
Прокурор в судовому засіданні просив обрати підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечували з приводу обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просили відмовити у задоволенні даного клопотання.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Суд, дослідивши вказане клопотання, матеріали кримінального провадження №0000055, заслухавши думку прокурора, підозрюваного та захисника, дійшов висновку, що клопотання підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 194 ч. 1 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Згідно ст. 177 ч. 1 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст.177 ч. 2 КПК Українипідставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесені 24.03.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000055, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 185 та ч. 4 ст. 187 КК України.

13.06.2020 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Також, суд звертає увагу на те, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування (рішенні у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984).
На думку суду, відомості та докази, що містяться в доданих до клопотання слідчого матеріалах, у їх сукупності дають підстави вважати, що підозра про ймовірну причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, за викладених у клопотанні обставин, є обґрунтованою.
Санкція ч. 4 ст. 187 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна.
У відповідності з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років.

Із клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що ОСОБА_4 є особою, яка раніше не судима та підозрюється у вчиненні злочину за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років, а тому відноситься до кола осіб до яких може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні злочину за яке законом передбачена максимальна міра покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років, суд також враховує особу підозрюваного, який не працює, неодружений, що говорить про відсутність соціально-стримуючого фактору, а тому суд підчас розгляду клопотання дійшов обґрунтованого висновку, що підозрюваний перебуваючи на волі може ухилятись від органів досудового розслідування та суду, здійснювати незаконний вплив на потерпілих та може вчинити інше кримінальне правопорушення. В той же час жоден інший, ніж взяття під варту, запобіжний захід не зможе запобігти вказаним ризикам, адже особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт не можуть обмежити можливість ОСОБА_4 , виїхати за кордон, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

При вирішенні питання щодо задоволення клопотання слідчий суддя враховує, що прокурором доведено, що встановлені під час розгляду клопотання обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, тому переконується в доцільності задоволення клопотання та застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні Летельє проти Франції від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. У справі «Мироненко і Мартенко проти України» від 10.12.2009 року ЄСПЛ зазначив, що компетентний суд повинен перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої здійснено затримання й подальшого тримання під вартою.
Крім того, слідчим суддею врахована практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених названим Кодексом, тому слідчий суддя вважає, що з метою надання права на альтернативний вид запобіжного заходу, ОСОБА_4 необхідно визначити заставу.

Згідно ч. 4 ст 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно абзацу 2 ч.5 ст.182 КПК України, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
З урахуванням викладеного, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання, що розмір застави, передбачений п.2 ч.5 ст.182 КПК України не здатний забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, у випадку внесення застави, а тому в даному випадку доцільним є застосування застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки саме вказаний розмір застави здатний стримувати можливу протиправну поведінку підозрюваного, під загрозою звернення застави в дохід держави, та забезпечити виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 182, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 309, 395, 400 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУ Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_6 задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб.

Затримати підозрюваного ОСОБА_4 в залі суду, відразу після проголошення даної ухвали слідчого судді.

Строк тримання під вартою діє протягом 60 (шістдесяти) днів з моменту затримання ОСОБА_4 , тобто до 11 серпня 2020 року (час рахувати відповідно до протоколу затримання).

Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 11 серпня 2020 року.

Визначити ОСОБА_4 заставу в розмірі 168 160 (сто шістдесят вісім тисяч сто шістдесят) гривень, яку необхідно внести на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У разі внесення застави на ОСОБА_4 покласти наступні обов`язки:

прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду із встановленою періодичністю;

не відлучатись з м. Вінниці, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи;

утриматись від спілкування із особами, які являються потерпілими у даному кримінальному провадженні;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Якщо ОСОБА_4 не виконає покладені на нього обов`язки, то застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 цього Кодексу.

В іншій частині клопотання слідчого відмовити.

Організацію затримання ОСОБА_4 та складання протоколу затримання покласти на старшого слідчого СУ ГУ Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_6 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя