Справа № 161/5080/19
Провадження № 1-кп/161/62/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 26 лютого 2020 року Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

представника потерпілого - ОСОБА_4

потерпілого - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку кримінальне провадження № 0000086 від 25.01.2019 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луцьк Волинської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, не працюючого, учасника бойових дій, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

-за ст.286 ч.1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_7 25.01.2019 року близько 14 год. 30 хв. в с. Рованці Луцького району Волинської області, керуючи легковим автомобілем марки «ВАЗ 21013», р.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись ним у світлу пору доби по вул. Європейській у напрямку вул. Львівська м. Луцька зі швидкістю руху 40-50 км/год. до проїзної частини автодороги, яка має по одній смузі руху у кожному напрямку, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, проявив безпечність та неуважність, не правильно оцінив дорожню обстановку, при виявленні на проїзній частині пішохода ОСОБА_5 , який переходив автошлях справа наліво відносно руху автомобіля, не вжив заходів для зменшення швидкості руху аж до зупинки транспортного засобу, що призвело до наїзду на пішохода ОСОБА_5 .

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого багатоуламкового перелому голівки лівої плечової кістки зі зміщенням, забійно-рваної рани правої вушної раковини, садна лобної ділянки справа, які згідно висновку експерта №175 від 14.03.2019 року за ступенем тяжкості відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я, оскільки для їх загоєння необхідний час більше 21-ї доби.

У прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками, що настали, перебуває грубе порушення водієм ОСОБА_7 п.п.2.3 (б), 12.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочині визнав повністю, зазначивши, що фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті відповідають дійсності, показавши, що він у вказані час, місце та спосіб вчинив, зазначений в обвинувальному акті злочин, у вчиненому обвинувачений щиро розкаявся, просив суд суворо його не карати. Заявлений цивільний позов Військової частини НОМЕР_2 про відшкодування витрат, пов`язаних із лікуванням потерпілого ОСОБА_5 визнав в повному обсязі, проте заявлений цивільний позов потерпілого про відшкодування моральної шкоди та витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги визнав частково, цивільний позов в частині відшкодування моральної шкоди визнав в розмірі 4000 гривень, поклавшись на розсуд суду щодо відшкодування витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги.

Крім повного визнання вини самим обвинуваченим, його вина у вчиненому повністю підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами, фактичні обставини яких не оспорюються учасниками судового процесу, зокрема:

-показами потерпілого ОСОБА_5 , який в судовому засіданні підтвердив факт дорожньо-транспортної пригоди за вказаних фактичних обставин, які зазначені в обвинувальному акті, внаслідок чого він отримав тілесні ушкодження. Заявлений цивільний позов підтримує в повному обсязі та щодо призначення покарання поклався на розсуд суду.

Відповідно до ст. 349 КПК України, при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, судом постановлено не досліджувати інші докази по кримінальному провадженні, оскільки вони не оспорюються учасниками судового розгляду.

Аналізуючи зібрані та досліджені докази в їх сукупності, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ст.286 ч.1 КК України.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_7 своїми необережними протиправними діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, вчинив злочин, передбачений ст.286 ч.1 КК України.
Обговорюючи питання про вид і міру покарання відносно обвинуваченого ОСОБА_7 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відносяться до категорії злочинів невеликої тяжкості, всі обставини справи та дані про особу обвинуваченого.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують його покарання, суд не вбачає.

При визначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_7 судом враховується те, що обвинувачений раніше не судимий, вперше притягається до кримінальної відповідальності, свою вину визнав повністю, має постійне місце проживання, за яким характеризується з позитивної сторони, має на утриманні двох малолітніх дітей, проте останній офіційно не працевлаштований, не відшкодував завдані збитки, потерпілий щодо призначення покарання останньому поклався на розсуд суду, крім того, обвинувачений ОСОБА_7 в подальшому зобов`язався дотримуватись бездоганної поведінки, тому суд приходить до висновку, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, тобто покарання ОСОБА_7 слід призначити в межах санкції ст.286 ч.1 КК України у виді обмеження волі ближче до мінімальної межі, без позбавлення права керування транспортними засобами та на підставі ст.75,76 КК України звільнити його від відбування призначеного покарання із встановлення іспитового строку, що на думку суду буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, і буде відповідати вимогам ст.65 КК України.
Судом при призначенні покарання ОСОБА_7 не застосовується додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки останній має на утриманні малолітніх дітей, і вказане право необхідне йому для належного забезпечення та утримання сім`ї.
Цивільний позов Військової частини НОМЕР_2 про відшкодування витрат пов`язаних з лікуванням потерпілого ОСОБА_5 підлягає до повного задоволення, а цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди, а також витрат пов`язаних із наданням правової допомоги, підлягає до часткового задоволення.
Визначаючи розмір морального відшкодування, суд виходив із принципів розумності, виваженості та врахував характер і тривалість страждань потерпілого, істотне вимушення змін у його життєвих стосунках та необхідності подальшої реабілітації.
Речові докази в даному кримінальному провадженні слід вирішити в порядку ст.100 КПК України, а судові витрати покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 ..
Керуючись ст.ст.368, 371, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.286 ч.1 КК України, та призначити покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік, без позбавлення права керування транспортними засобами.
На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбуття призначеного йому покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік , не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов Військової частини НОМЕР_2 до ОСОБА_7 про відшкодування витрат пов`язаних з лікуванням потерпілого ОСОБА_5 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_7 в користь Військової частини НОМЕР_2 , витрати пов`язані із лікуванням потерпілого ОСОБА_5 в загальній сумі 8 634 (вісім тисяч шістсот тридцять чотири) гривень 47 копійок.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди, а також витрат пов`язаних із наданням правової допомоги задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_7 в користь потерпілого ОСОБА_5 моральну шкоду в розмірі 25 000 (двадцять п`ять тисяч) гривень, а також витрати пов`язані із наданням правової допомоги в розмірі 8 000 (вісім тисяч) гривень.
Стягнути з ОСОБА_7 в дохід держави 572 (п`ятсот сімдесят дві) гривень витрат за проведення судових експертиз в даному кримінальному провадженні.
Речові докази:
транспортний засіб автомобіль марки «ВАЗ 21013», р.н.з. НОМЕР_1 , який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_7 - повернути останньому за належністю.
На вирок суду може бути подана апеляція до Волинського апеляційного суду шляхом її подачі через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: