ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/6511/19
Провадження № 1-кс/210/41/20

"17" січня 2020 р.

Слідчий суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного у кримінальному провадженні № 0000521 від 12.11.2019 року, -

ВСТАНОВИВ:
До провадження слідчого судді надійшло клопотання представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного у кримінальному провадженні № 0000521 від 12.11.2019 року, ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.11.2019 року у справі № 210/6511/19 на автомобіль ГАЗ 33021-212, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування.

Як зазначає в клопотанні заявник, 13 листопада 2019 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу по кримінальному провадженню № 0000521, порушенного за ознаками ч. 1 ст. 213 КК України була винесена ухвала слідчого судді про арешт майна. Автомобілем ГАЗ 33021-212 реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , згідно довіреності від 17 вересня 2010 року, посвідченої приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_6 , зареєстрована в реєстрі за № 1958, управляв та користувався ОСОБА_3 . 12.11.2019 року ОСОБА_3 дав згоду ОСОБА_7 тимчасово передати автомобіль для перевезення холодильнику до батьків, та передав ОСОБА_7 технічний паспорт на автомобіль та ключі. Однак ОСОБА_7 таємно від ОСОБА_3 окрім холодильника погрузив металобрухт, та коли їхав до с. Мар`янівка був затриманий праціниками поліції, які і вилучили металобрухт та автомобіль, який знаходився в управлінні у ОСОБА_3 . Підставою для арешту автомобіля є те, що автомобіль є речовим доказом. З вказаним рішенням суду не згоден, та вважає, що в частині арешту автомобіля повинно зняти арешт, та повернуто його ОСОБА_3 оскільки автомобіль не є знаряддям вчинення злочину, не зберігає на собі сліди злочину, не є об`єктом кримінально протиправних дій тому не є речовим доказом.
В зв`язку з тим, що слідчим не доведена необхідність накладання арешту на вищезазначений автомобіль та з огляду на відсутність обставин, з якими закон пов`язує можливість накладення такого арешту, заявник вважає, що у слідчого судді є всі підстави для задоволення даного клопотання про скасування арешту майна.
В судове засідання представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 не з`явився, направив на адресу суду заяву, згідно якої клопотання підтримує у повному обсязі, справу просив розглянути у його відсутність та відсутність заявника.

Слідчий до судового засідання не з`явився з невідомих причин, про дату розгляду клопотання був повідомлений належним чином. Тому, слідчий суддя приходить до висновку про можливість розгляду вказаного клопотання за його відсутності.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя встановив такі обставини.
Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до абз.2 ч.1 ст.174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Під час розгляду клопотання встановлено, що у провадженні СВ Криворізького РВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000521 від 12.11.2019 року, за фактом порушення порядку здійснення операцій з металобрухтом, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 213 ч.1 КК України.

Процесуальне керівництво у кримінальному провадженні здійснюється прокурором Криворізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_8 .

Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 13.11.2019 року у справі № 210/6511/19 накладено арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування на майно, визнане речовими доказами у кримінальному провадженні, а саме: автомобіль згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу марки «ГАЗ 33021-212», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в кузові синього кольору, 2006 року випуску; ключі в кількості 2 штук, з брелком з автомобільної сигналізації; металевий прут прямокутної форми, довжиною 120 см., шириною 25 см., висотою 7 см.; металевий виріб квадратної форми, довжиною 120 см., шириною 100 см., висотою 7 см.; металевий прут прямокутної форми, довжиною 120 см., шириною 25 см., висотою 7 см.; пружини від матраца довжиною 180 см., шириною 60 см., висотою 50 см.; холодильник «Донбасс 9 м»; мішок в якому знаходиться: металевий прут довжиною 10 см., шириною 1,5 см., висотою 1,5 см., металева мильниця довжиною 15 см., шириною 10 см., висотою 3 см., металевий прут довжиною 7 см., шириною 1,5 см., висотою 1,5 см., монтажний металевий пістолет довжиною 15 см., шириною 3 см., висотою 3,5 см., металева труба довжиною 7 см., шириною 1 см., висотою 1 см., металева труба довжиною 10 см., шириною 2 см., висотою 2 см., металевий чайник, в якому знаходяться металеві дроти, металевий профіль довжиною 7 см., шириною 3 см., висотою 2 см., сітка металева довжиною 5 см., шириною 5 см., висотою 5 см., металева чашка довжиною 5 см., шириною 5 см., висотою 7 см., зубило довжиною 7 см., шириною 1 см., висотою 1 см., викрутка, труба пластикова довжиною 7 см., шириною 2 см., висотою 2 см., ніж кухонний, прут металевий довжиною 8 см., шириною 3 см., висотою 2 см., та дрібні металеві предмети; пакет «АТБ» в якому знаходяться різний металобрухт з ознаками ржі; пакет «Варус» в якому знаходиться різний металобрухт; пакет «АТБ» в якому знаходяться різний металобрухт; білий мішок в якому знаходяться різний металобрухт; мішок в якому знаходиться різний металобрухт; пакет «АТБ» в якому знаходиться різний металобрухт, до прийняття остаточного рішення у кримінальному провадженні №0000521 від 12.11.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.213 КК України та/або скасування арешту.

Вирішуючи клопотання про скасування арешту, слідчий суддя враховує положення частини 1 статті 170 КПК, згідно якої арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Так, частиною другою статті 170 КПК визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів;2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Зокрема, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (частина 3 статті 170 КПК).

Так, за приписами статті 98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до частини третьої статті 132 КПК не допускається застосування заходів забезпечення кримінального провадження, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

При цьому норми частини другої статті 173 КПК зобов`язують слідчого суддю при вирішенні питання про арешт майна враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним.

Відповідно до статті 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Так слідчому судді не надано матеріалів кримінального провадження, які б підтверджували причетність ОСОБА_3 до незаконної діяльності, а також виправдовували подальшу необхідність збереження заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту автомобілю.

Відповідно до абз.2 п.2.6. Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014 року щодо осіб, які не є підозрюваними (яким у порядку, передбаченому ст.ст. 276-279 КПК, повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст.291 КПК) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна.

Враховуючи наведене, навіть якщо у слідчого судді є достатні підстави вважати, що певною особою було вчинено кримінальне правопорушення, він не має повноважень накладати арешт на майно особи, яка не є підозрюваним.

З огляду на наведене правильною є практика, коли слідчі судді визнають клопотання про накладення арешту на майно передчасними та відмовляють у їх задоволенні, оскільки на момент їх розгляду, особам, про майно яких йдеться в клопотанні, не повідомлено про підозру.

Отже, заборона відчуження, розпорядження та користування, за ухвалою слідчого судді, транспортним засобом ГАЗ 33021-212, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2006 року випуску, який знаходиться у користування ОСОБА_3 на підставі довіреності серії ВРА № 437689 від 17 вересня 2010 року та належить ОСОБА_5 , накладено необґрунтовано, оскільки арешт накладено на майно фізичної особи, яка не має статусу підозрюваного або обвинуваченого.

Крім того, відповідно до п.2 ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Отже, процесуальний закон ставить в чітку залежність застосування заходів забезпечення кримінального провадження з обов`язком слідчого довести слідчому судді, що такі заходи виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який слідчий зазначає у своєму клопотанні.

Разом з тим, згідно зі ст.ст. 7, 16 КПК України загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

При розгляді клопотання про скасування арешту стороною обвинувачення не доведено наявність будь-яких фактичних даних (доказів), відповідно до яких є необхідність у збереженні накладеного арешту на автомобіль ГАЗ 33021-212 реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Виходячи з наведеного, слідчий суддя вважає доведеним, що заборона відчуження, розпорядження та користування за ухвалою слідчого судді автомобілем ГАЗ 33021-212 реєстраційний номер НОМЕР_1 , накладено необґрунтовано, оскільки потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи заявника.

За таких обставин, клопотання представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту автомобілю, накладеного у кримінальному провадженні № 0000521 від 12.11.2019 рокунеобхідно задовольнити та скасувати заборону відчуження, розпорядження та користування автомобілем ГАЗ 33021-212 реєстраційний номер НОМЕР_1 , накладену ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 13 листопада 2019 року по справі № 210/6511/19.

Керуючись ст.ст. 98, 131-132, 170, 173-174, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного у кримінальному провадженні № 0000521 від 12.11.2019 року задовольнити.
Скасувати заборону відчуження, розпорядження та користування автомобілю ГАЗ 33021-212, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в кузові синього кольору, 2006 року випуску, накладену ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 13 листопада 2019 року по справі № 210/6511/19, та передати автомобіль ГАЗ 33021-212, реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1