Справа №463/3558/20
Провадження №1-кс/463/2071/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2020 року Личаківський районний суд м. Львова

Cлідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим, -

встановив:

23.04.2020 в провадження Личаківського районного суду м. Львова надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 від 10.04.2020 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000087 від 05.11.2019.

Скаргу мотивує тим, що Другим слідчим відділом слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові (далі - ДБР), здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000087 від 05.11.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.376-1, ч.3 ст.190 КК України.

ОСОБА_3 звернувся до слідчого із клопотанням про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні, однак постановою слідчого від 05.03.2020 в задоволенні такого було відмовлено. Разом з тим, таке рішення слідчого було скасовано ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 24.03.2020.

Разом з тим, слідчий ДБР зазначену ухвалу слідчого судді не врахував та 10.04.2020 повторно відмовив у визнанні ОСОБА_3 потерпілим, винісши ідентичну постанову без повного та належного дослідження клопотання ОСОБА_3 , тому просить постанову слідчого ДБР від 10.04.2020 скасувати та зобов`язати слідчого ДБР повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 про визнання його потерпілим.

В судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, разом з тим скерував клопотання про розгляд скарги за його відсутності.

Слідчий ДБР на розгляд скарги не з`явився, разом з тим скерував заперечення проти скарги, у яких зазначив, що підстави для задоволення клопотання про визнання ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадження немає, оскільки ні у заяві про вчинення кримінального правопорушення, ні у заяві ОСОБА_3 від 27.02.2020 не вказано обставини і не наведено жодних доказів якої саме і в чому проявляється моральна, фізична або майнова шкода, заподіяна заявнику. Враховуючи наведене в задоволенні скарги просив відмовити, а її розгляд провести без участі слідчого.

Згідно з ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя встановив наступне.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Згідно з ч.1 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Як вбачається з матеріалів скарги ДБР здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000087 від 05.11.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.376-1, ч.3 ст.190 КК України.

ОСОБА_3 27.02.2020 звернувся в ДБР із клопотанням про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні, однак постановою слідчого від 05.03.2020 в задоволенні такого було відмовлено. Разом з тим, таке рішення слідчого було скасовано ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 24.03.2020.

Оскаржуваною постановою слідчого ДБР від 10.04.2020 повторно відмовлено у визнанні ОСОБА_3 потерпілим з тих підстав, що ні у заяві про вчинення кримінального правопорушення, ні у заяві ОСОБА_3 від 27.02.2020 не вказано обставини і не наведено жодних доказів якої саме і в чому проявляється моральна, фізична або майнова шкода, заподіяна заявнику.

Разом з тим, слідчим ДБР в оскаржуваній постанові не надано оцінки доводам ОСОБА_3 , викладеним у його заяві від 27.02.2020 про завдання йому майнових збитків, внаслідок відсутності можливості користуватися та розпоряджатися власними коштами, що також порушило його звичайний життєвий устрій та може свідчити про завдання моральної шкоди.

Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова слідчого скасуванню.

Керуючись вимогами статей 303, 307, 372 КПК України, -

постановив:
Скаргу задовольнити.

Скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 від 10.04.2020 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000087 від 05.11.2019.

Зобов`язати слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 від 27.02.2020 про визнання його потерпілим.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1