Справа №577/3182/19 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/112/20 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 15 серпня 2019 року, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, раніше неодноразово судимого , останнього разу 01.11.2013 року Ніжинським міським судом Чернігівської області за ч.2 ст. 307, ч.1 ст.71, ст. 69 КК України до 4 років 5 днів позбавлення волі, звільнився 25.12.2015 року по відбуттю строку покарання,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Російської Федерації, м. Нижньовартовськ, зареєстрованого в АДРЕСА_2 , мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, раніше неодноразово судимого , останнього разу 18.05.2015 року Покровським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 187, ст. ст. 70, 71 КК України до 7 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією майна , звільнився 04.05.2016 року по відбуттю строку покарання,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

У поданих апеляційних скаргах:

- обвинувачений ОСОБА_7 , просить вирок суду відносно нього змінити та обрати більш м`яке покарання;

- обвинувачений ОСОБА_8 , посилаючись на суворість призначеного йому покарання, просить вирок суду змінити та обрати відносно нього більш м`яке покарання.

Вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 15 серпня 2019 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки 6 місяців.

ОСОБА_7 запобіжний захід до вступу вироку в законну силу постановлено залишити раніше встановлений - тримання під вартою; строк відбування покарання визначено рахувати з моменту затримання, з 30 травня 2019 року.

ОСОБА_8 визнано винним за ч. 3 ст. 185 КК України і призначено йому покарання в виді позбавлення волі строком 3 роки 6 місяців.

ОСОБА_8 запобіжний захід до вступу вироку в законну силу постановлено залишити раніше встановлений - тримання під вартою; строк відбування покарання визначено рахувати з моменту затримання, з 30 травня 2019 року.

Стягнуто з ОСОБА_7 та з ОСОБА_8 на користь держави 3140,30 грн. витрат, пов`язаних із залученням експертів, по 1570,15 грн. з кожного.

Стягнуто з ОСОБА_7 та з ОСОБА_8 в солідарному порядку на користь ОСОБА_10 3326,40 грн. матеріальної шкоди та 10000 грн. моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_7 та з ОСОБА_8 в солідарному порядку на користь ОСОБА_11 2800 грн. матеріальної шкоди.

Долю речових доказів вирішено в порядку ст. 100 КПК України.

В обґрунтування вимог поданих апеляційних скарг:

- обвинувачений ОСОБА_7 вважаючи покарання занадто суворим та посилаючись на наявність пом`якшуючих обставин, вказує, що є всі підстави пом`якшити йому призначене судом покарання;

- обвинувачений ОСОБА_8 , вважаючи покарання надто суворим, зазначає, що при наявності пом`якшуючих обставин є підстави пом`якшити йому покарання та обрати більш м`яке.

03 жовтня 2019 року та 21 жовтня 2019 року на адресу суду від прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_12 надійшли заперечення на апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , в яких прокурор зазначає, що суд першої інстанції при ухваленні вироку відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 призначив покарання, яке відповідає вимогам закону. У зв`язку з чим, просила апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 15 серпня 2019 року - залишити без задоволення, а даний вирок суду - без змін.

Крім того, 07 жовтня 2019 року потерпіла ОСОБА_10 направила на адресу суду заперечення на апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , в яких остання зазначає, що судом було повно та всебічно досліджено обставини справи, при цьому в повному обсязі додержані вимоги ст.65 КК України. Крім того, зазначає, що шкода спричинена їй злочинними діями обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не відшкодована. У зв`язку з цим, вважає призначене судом покарання необхідним і достатнім для їх виправлення в умовах ізоляції від суспільства та недопущення в подальшому вчинення нових злочинів. Наголошує, що підстав для призначення більш м`якого покарання обвинуваченим не має та просила подані апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 15.08.2019 без зміни.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.

Як визнав доведеним суд першої інстанції, 28 травня 2019 року близько 11.00 год. ОСОБА_8 , вступивши в злочинну змову з ОСОБА_7 на таємне викрадення чужого майна з квартир громадян, прибули до м. Конотоп Сумської області. Перебуваючи по АДРЕСА_3 , ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_7 вирішили вчинити крадіжку майна з однієї з квартир вказаного будинку. Близько 13.30 год. 28 травня 2019 року, розподіливши між собою ролі, таким чином, що ОСОБА_7 лишився спостерігати за обстановкою та наближенням до під`їзду сторонніх осіб, тоді як ОСОБА_8 відімкнув, за допомогою відмички, замок вхідних дверей до приміщення квартири АДРЕСА_4 , яка належить ОСОБА_10 , проник в середину житла, звідки таємно викрав належне майно ОСОБА_10 : автомобільну аптечку, продукти харчування, алкогольні напої, жіночий парфум, сонцезахисні окулярів, чоловічі запонки та мобільний телефон «Нокіа 6300». У подальшому ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_7 з викраденим майном залишили місце вчинення злочину, маючи намір розпорядитись ним на власний розсуд. Таким чином, вказаними умисними діями ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_7 спричинили ОСОБА_10 матеріальні збитки на суму 3385,74 грн.

Крім того, 28 травня 2019 року близько 15.00 год., перебуваючи по АДРЕСА_5 , ОСОБА_8 вступивши в повторну злочинну змову з ОСОБА_7 , вирішили вчинити крадіжку майна з однієї з квартир вказаного будинку. Близько 15.30 год. 28 травня 2019 року, розподіливши між собою ролі, таким чином, що ОСОБА_7 лишився спостерігати за обстановкою та наближенням до під`їзду сторонніх осіб, тоді як ОСОБА_8 відімкнув, за допомогою відмички, замок вхідних дверей до приміщення квартири АДРЕСА_6 , яка належить ОСОБА_11 , проник в середину житла, звідки таємно викрав належне потерпілому майно: мобільні телефони марки Нuawei Y5 11, «Vіааn V 241», Flу DS106, срібні ювелірні вироби, гроші в загальній сумі 2300 грн., та флакон чоловічих парфумів. У подальшому ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_7 та викраденим майном залишили місце вчинення злочину, маючи намір розпорядитись ним на власний розсуд. Таким чином, вказаними умисними діями ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_7 спричинили ОСОБА_11 матеріальні збитки на суму 6743,60 грн.

Заслухавши доповідь головуючого-судді, пояснення обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та їх захисника адвоката ОСОБА_9 , які підтримали подані апеляційні скарги обвинувачених, прокурора ОСОБА_6 , яка не підтримала жодної із апеляційної скарги обвинувачених та просила залишити вирок без зміни, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 задоволенню не підлягають, з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Вина обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 при обставинах, викладених у вироку, є доведеною і ґрунтується на доказах, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніхто у судовому засіданні не оспорював. За цих обставин, за згодою обвинувачених та інших учасників судового провадження, розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції відбувався у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України. Наслідки такого порядку розгляду учасникам судового провадження було роз`яснено у встановленому законом порядку.

Дії обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 судом вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло.

Таким чином, висновки суду в цій частині щодо фактичних обставин провадження, винуватості обвинувачених і правильності кваліфікації їх дій, які не оскаржуються в апеляційних скаргах, згідно до ст.404 КПК України не перевіряються.

Відповідно до ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини Кримінального кодексу України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Статтею 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.65 КК України, призначаючи покарання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 належним чином враховував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи обвинувачених, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, суд першої інстанції у відповідності до вимог ст. 66 КК України визнав обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 - повне визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину, щире каяття у вчиненому, молодий вік; обвинуваченому ОСОБА_8 - повне визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину, щире каяття у вчиненому та молодий вік.

Разом з тим, суд першої інстанції обґрунтовано у відповідності до вимог ст.67 КК України визнав обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 - рецидив злочинів.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку, що необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 і попередження вчинення ними нових злочинів буде покарання саме у виді позбавлення волі у межах, передбачених санкцією ч. 3 ст. 185 КК України.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо відсутності підстав для призначення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 більш м`якого покарання, ніж передбачено законом із застосуванням ст. 69 КК України та звільненням їх від відбування покарання з випробуванням, відповідно до ст. 75 КК України.

Що стосується доводів апеляційних скарг обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , що при наявності пом`якшуючих обставин є підстави обрати їм більш м`яке покарання, то колегія суддів вважає їх необрунтованими, з огляду на наступне.

Так, застосування ст.69 КК України є правом суду, а не його обов`язком при вирішенні судом питання про призначення покарання, оскільки суд при цьому повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого особою кримінального правопорушення та особу винного.

Відповідно до вимог ч.1 ст.69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та змісту вироку, при призначенні ОСОБА_7 покарання, судом відповідно до ст. 65 КК України, належним чином враховано:

- ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно статті 12 КК України належить до тяжких;

- особу ОСОБА_7 , який раніше неодноразово судимий, в тому числі і за ч. 2 ст. 307, ст. ст. 69, 71 КК України вироком від 01.11.2013 Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області до 4 років 5 днів позбавлення волі, ухвалою Богунського районного суду м. Житомир від 17.07.2014 відповідно до ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 невідбутній строк покарання скорочено наполовину, новий строк - 2 роки 3 місяці 38 днів (а.с.76-80), має не зняті і не погашені судимості у встановленому законом порядку, у зв`язку із чим згідно зі ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_7 судом вірно встановлено рецидив злочинів.

Разом з тим, при призначенні ОСОБА_8 покарання, судом відповідно до ст. 65 КК України, належним чином враховано:

- ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно статті 12 КК України належить до тяжких;

- особу ОСОБА_8 , який раніше неодноразово судимий, в тому числі за ч.3 ст.185, ч.2 ст.121, ч.1 ст.188, ст.ст. 70,71 вироком від 05.03.2005 Мар`їнського районного суду Донецької області до 10 років позбавлення волі, звільнений 31.05.2010 року умовно-достроково на 2 роки 5 міс. 28 днів та за ч.2 ст.187, ст.71 КК України вироком Покровського районного суду Дніпропетровської області від 18.05.2015 до покарання у виді 7 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна (а.с.89-91), має не зняті і не погашені судимості у встановленому законом порядку, у зв`язку із чим згідно зі ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_8 судом вірно встановлено - рецидив злочинів.

До того ж, судом при призначенні ОСОБА_7 та ОСОБА_8 покарання враховано їх повне визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину, щире каяття у вчиненому та молодий вік, які визнані обставинами, що пом`якшують покарання згідно зі ст. 66 КК України. А про наявність інших пом`якшуючих обставин, ніж ті які вже були враховані судом першої інстанції, обвинуваченими в своїх апеляційних скаргах зазначено не було.

Крім того, судом першої інстанції було враховано досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинувачених, складену Конотопським міськрайонним відділом філії Державної установи «Центр пробації» в Сумській області, відповідно до якої орган пробації, вважає, що виправлення обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 без позбавлення або обмеження волі на певний строк неможливе і може становити небезпеку для суспільства, у тому числі для окремих осіб. На думку органу пробації, застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку з метою виправлення та запобігання вчиненню обвинуваченим повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.

Більш того, слід зазначити, що відповідно до матеріалів кримінального провадження заявлені цивільні позови потерпілого ОСОБА_11 про відшкодування матеріальної шкоди та потерпілої ОСОБА_10 про відшкодування матеріальної школи та моральної шкоди, обвинуваченими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відшкодовані в повному обсязі не були, хоча ними і визнані.

Усі вищезазначені дані про осіб обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , зокрема попередні їх судимості, кількість епізодів їх злочинної діяльності та конкретні обставини їх вчинення, переконливо свідчать про небажання обвинувачених стати на шлях виправлення та не дають можливості застосувати до обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 більш м`якого покарання.

Крім того, при вирішення питання, щодо обраного судом першої інстанції виду та міри покарання, колегія суддів бере до уваги і позицію потерпілої викладену у запереченнях на апеляційні скарги обвинувачених.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не містять у собі достатніх підстав для зміни вироку в частині призначеного їм покарання, оскільки зазначений вирок, у тому числі в частині призначеного покарання, є законним, обґрунтованим та вмотивованим.

За таких обставин, на переконання колегії суддів, призначене судом першої інстанції покарання обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 є необхідним й достатнім для їх виправлення та попередження нових злочинів, а також є справедливим щодо досягнення мети покарання виходячи з вимог ст. 50 КК України, у зв`язку з чим відсутні підстави для зміни вироку суду.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, що тягнуть скасування чи зміну оскаржуваного вироку, при апеляційному розгляді кримінального провадження також не встановлено.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 необхідно залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 15 серпня 2019 року відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , залишити без зміни, а апеляційні скарги ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , на цей вирок без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченими, які тримаються під вартою - в той самий строк з дня вручення їм копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,