Справа №621/778/20
УХВАЛА
Іменем України
24 березня 2020 року м.Зміїв

Слідчий суддя Зміївського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання заступника начальника СВ Зміївського ВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Першотравневе Зміївського району Харківської області, громадянин України, розлучений, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , освіта середня-спеціальна, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , працює приватним підприємцем, раніше не судимий,

В С Т А Н О В И В:

23.03.2020 до Зміївського районного суду Харківської області надійшло вказане клопотання.

Прокурор в судовому засіданні подане клопотання підтримав та просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. В обґрунтування клопотання послався на вимоги ст.178 КПК України та наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, п.5 ч.2 ст.115, ч.2 ст.194, ч.2 ст.15, п.п.1, 5, 13 ч.2 ст.115 КК України, а також тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання винуватим у кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він підозрюється, ураховуючи спосіб вчинення злочинів, що могло призвести до не зворотних наслідків у вигляді смерті потерпілих, у тому числі малолітніх дітей, продовження надходження погроз зі сторони підозрюваного до сім`ї потерпілих, що дає підстави вважати про можливість вчинення нового злочину підозрюваним та незаконно впливати на потерпілих та свідків, які є сусідами підозрюваного, що в цілому свідчить про неможливість застосувати до нього більш м`яких видів запобіжних заходів, крім як тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 , визнавши себе винним та не заперечуючи обставини кримінальних правопорушень за підозрою, просив відмовити в задоволенні клопотання, зазначивши, що його ліва рука повністю не працює, на даний час він проходить курс реабілітації в Інституті протезування в м.Харкові, чекає на виготовлення протезу, який йому виділив відділ соціального страхування, вказує на те, що за станом здоров`я не може триматись під вартою.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_4 просив відмовити в задоволені клопотання, пославшись на те, що ОСОБА_5 раніше не судимий, на теперішній час перебуває на стаціонарному лікуванні, з`являється за першою вимогою слідчого, прокурора, на протязі 7 місяців після отримання підозри не сховався та не втік від органів досудового розслідування; висловлює готовність відшкодувати матеріальну шкоду, завдану потерпілим, на що останні погоджуються. Також захисник вказує на відсутність тяжких наслідків у вигляді смерті осіб, з потерпілих ніхто не отримав навіть легких тілесних ушкоджень, а якщо підозрюваний не продовжить лікування, він може залишитись без руки.

Заслухавши думку сторони обвинувачення та сторони захисту, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя зазначає таке.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу; за п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

За змістом поданого клопотання ОСОБА_5 з 2011 року одружений на ОСОБА_8 , яку останнім часом став ревнувати до ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . На ґрунті ревнощів, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на позбавлення життя ОСОБА_9 , з метою реалізації якого ОСОБА_5 в кінці серпня на початку вересня 2019 року, більш точної дати в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, придбав гладкоствольну рушницю «Canon J.B.». Після цього, дочекавшись нагоди для реалізації свого умислу, 19.09.2019 близько 22-23 годин, ОСОБА_5 , прибув до будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_9 . Перебуваючи на території домоволодіння, ОСОБА_5 із рушницею в руках, розпочав сварку із ОСОБА_9 , який в цей час перебував в середині будинку та спілкувався із останнім через вікно. Після цього, ОСОБА_5 на ґрунті ревнощів, з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, направленого на позбавлення життя ОСОБА_9 , спрямував рушницю в бік останнього та зробив прицільний постріл. Далі ОСОБА_5 , бажаючи доведення свого умислу до кінця, із каністри облив легкозаймистою сумішшю двері та стіни будинку, розташованого за вищевказаною адресою, та припускаючи те, що в середині будинку можуть бути і інші особи, крім ОСОБА_9 , здійснив її підпал, внаслідок чого відбулось займання житлового будинку.

ОСОБА_5 виконав всі необхідні дії спрямовані на позбавлення життя ОСОБА_9 , але не довів свій злочинний умисел до кінця, так як останній вчасно сховався із вікна за цегляну будівлю, яка прийняла постріл від рушниці та вчасно покинув будинок після займання від пожежі.

Крім того, 19.09.2019 у ОСОБА_5 на ґрунті ревнощів виник злочинний умисел на пошкодження та знищення чужого майна, а саме ОСОБА_9 , з метою реалізації якого ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , взяв полімерну каністру із легкозаймистою сумішшю, після чого для реалізації свого умислу, того ж дня, близько 22-23 годин, ОСОБА_5 , прибув до будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_9 . Перебуваючи на території домоволодіння, ОСОБА_5 із каністри облив легкозаймистою сумішшю двері та стіни будинку, розташованого за вищевказаною адресою, та здійснив її підпал, внаслідок чого відбулось займання житлового будинку. Після цього, ОСОБА_5 , знаючи про те, що майно ОСОБА_9 перебуває і за адресою: АДРЕСА_3 , з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, прослідував за вказаною адресою. Перебуваючи на території подвір`я, ОСОБА_5 помітив автомобіль «CHEVROLET AVEO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та завідомо знаючи, що вказаний автомобіль перебуває у користуванні ОСОБА_9 , облив легкозаймистою сумішшю зазначений автомобіль та будівлю, що розташована поряд, після чого здійснив їх підпал, внаслідок чого відбулось займання автомобіля та будівлі.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_5 , вогнем пошкоджено автомобіль «CHEVROLET AVEO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 та знищено будівлю за адресою: АДРЕСА_3 , чим ОСОБА_9 спричинено матеріальну шкоду.

Крім того, 19.09.2019, перебуваючи на території за адресою: АДРЕСА_1 , після закінчення всіх необхідних дій, направлених на позбавлення життя ОСОБА_9 , у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на позбавлення життя батьків останнього ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , шляхом підпалу будівлі, в якій останні тимчасово проживали.

Цього ж дня, близько 22-23 години, ОСОБА_5 з метою вбивства подружжя ОСОБА_12 , завідомо знаючи, що останні тимчасово проживають за адресою: АДРЕСА_3 , прибув на територію вказаного домоволодіння, де в будівлі помітив світло, тим самим впевнився, що ОСОБА_10 та ОСОБА_11 перебувають всередині. Після чого, з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, повторно, з метою вбивства, ОСОБА_5 із каністри, яку мав при собі, облив легкозаймистою сумішшю двері та стіни будівлі, в якій перебувала сім`я ОСОБА_12 , та здійснив її підпал, внаслідок чого відбулось займання вищевказаної будівлі із людьми в середині. Після цього ОСОБА_5 із місця злочину втік. В цей час, в будівлі перебували ОСОБА_10 , 3 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , які прокинувшись від тріску палаючих предметів та їдкого запаху диму, встигли покинути палаючу будівлю через вікно.

Таким чином, ОСОБА_5 виконав всі необхідні дії, спрямовані на позбавлення життя ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , вчинене шляхом підпалу будівлі, що є небезпечним для життя багатьох осіб, так як дії останнього були небезпечні для життя ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , але не довів свій злочинний умисел до кінця, так як останні вчасно встигли покинути палаючу будівлю.

20.09.2019 та 25.09.2019 органом досудового слідства проведений огляд місця події;

20.09.2019 відомості про вчинення кримінальних правопорушень за ч.2 ст.15, п.5 ч.2 ст.115, ч.2 ст.194, ч.2 ст.15, п.п.1, 5, 13 ч.2 ст.115 КК України внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000838;

20.09.2019 та 21.09.2019 органом слідства допитані потерпілі та свідки;

24.09.2019 ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, п.5 ч.2 ст.115, ч.2 ст.194, ч.2 ст.15, п.п.1,5,13 ч.2 ст.115 КК України, тобто в закінченому замаху на навмисне протиправне заподіяння смерті іншій людині (вбивство), вчинене способом, небезпечним для життя багатьох осіб, умисному пошкодженні чужого майна, вчиненому шляхом підпалу, та закінченому замаху, на умисне вбивство, тобто умисне противоправне заподіяння смерті двом особам, вчинене способом, небезпечним для життя багатьох осіб, вчинене особою, що раніше вчиняла умисне вбивство;

проведені судово-хімічна та товарознавча експертизи.

13.11.2019 досудове розслідування за підозрою ОСОБА_5 зупинено з огляду на такі обставини.

Після скоєння злочинів, 19.09.2019 за місцем свого мешкання ОСОБА_5 намагався покінчити із життям самогубством, шляхом пострілу у груди з мисливської зброї. Внаслідок спроби самогубства, ОСОБА_5 був госпіталізований до КНП «Зміївської ЦРЛ», після чого 21.09.2019 санавіацією переведений до КНП ХОР «Обласна клінічна лікарня», де знаходився на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні з 21.09.2019 по 25.10.2019 з діагнозом: вогнепальне сковзне верхньої третини лівого плеча з ускладненням багато уламковим переломом середньої та верхньої третини лівої плечової кістки зі зміщенням уламків, з пошкодженням судинно-нервового пучка. Стан після оперативного втручання ПХО, ревізії рани плеча, протезування лівої плечової артерії ауто веною, пластики плечової вени, фасціотомія лівого передпліччя, дренування (20.09.19), через кістковий остеосинтез лівої плечової кістки апаратом зовнішньої фіксації на стрежньовій основі (21.09.2019), післятравматична нейропатія лівого променевого, ліктьового, серединного нервів. В подальшому ОСОБА_5 проходив стаціонарні та амбулаторні лікування, проводились заплановані оперативні втручання, з подальшим реабілітаційним лікуванням в медичних закладах.

Після отримання довідки КНП ХОР «Обласна клінічна лікарня» №30/1056 від 03.03.2020 про те, що ОСОБА_5 03.03.2020 в задовільному стані виписаний на подальше амбулаторне лікування у травматолога та невролога за місцем мешкання, досудове розслідування 03.03.2020 по даному кримінальному провадженню відновлено.

13.03.2020 керівником Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області продовжено строк досудового розслідування до 14.04.2020.

Аналізуючи питання існування обґрунтованої підозри щодо вчинення зазначених злочинів підозрюваним та ризиків за ст.177 КПК України, слідчий суддя зазначає таке.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, а тому, враховуючи положення ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у п.175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що надані стороною обвинувачення докази, свідчать про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри, оскільки надані докази об`єктивно зв`язують її з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити вказані правопорушення.

Щодо існування у даному кримінальному провадженню ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, слідчий судді вважає доведеними стороною обвинувачення існування таких ризиків, які виправдовують застосування запобіжного заходу у вигляді тримання особи під вартою:

- ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчинені особливо тяжких злочинів, які караються виключно позбавленням волі на строк від 10 до 15 років (з урахуванням приписів ст.68 КК України);

- ризик незаконного впливу на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, адже підозрюваному відомі особи потерпілих та свідків, місце їх проживання, коло спілкування, близькі родичі, що дає йому можливість фізично чи психічно впливати на них та примусити змінити свої показання або взагалі відмовитися від них, щоб уникнути притягнення до кримінальної відповідальності; за заявою потерпілого ОСОБА_10 від 10.03.2020 на ім`я начальника відділу поліції підозрюваний продовжує погрожувати фізичною розправою членам сім`ї потерпілого;

- ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки характер, спосіб та тяжкість вчинених злочинів, що характеризується як злочин проти життя і здоров`я особи, дають підстави вважати, що перебуваючи на волі підозрюваний може вчинити й інший злочин проти життя і здоров`я особи, в тому числі потерпілих.

При вирішенні зазначеного питання судом беруться до уваги обставини щодо особи підозрюваного, а саме, що він розлучений, проживає один, за місцем проживання характеризується з позитивного боку, має малолітню доньку ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працює фізичною особою підприємцем, раніше не судимий, в період з 20.09.2019 по 03.03.2020 знаходився на стаціонарному та амбулаторному лікуванні з діагнозом вогнепальний ускладнений багатоуламковий перелом лівої плечової кістки, за довідкою КНП ХОР «Обласна клінічна лікарня» від 03.03.2020 підозрюваний 03.03.2020 виписаний у задовільному стані на подальше амбулаторне лікування за місцем мешкання; за довідкою від 23.03.2020, наданою Українським науково-дослідним інститутом протезування, підозрюваний госпіталізований з вказаним вище діагнозом для проходження курса фізичної реабілітації та протезування приблизно на 1 місяць, стан здоров`я ОСОБА_5 дозволяє проводити слідчі дії з його участю в умовах лікувального закладу та за його межами.

З огляду на викладене, враховуючи обставини, визначені ст.178 КПК України, слідчий суддя доходить висновку, що в судовому засіданні доведена необхідність застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного, який обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, п.5 ч.2 ст.115, ч.2 ст.194, ч.2 ст.15, п.п.1,5,13 ч.2 ст.115 КК України та щодо якого наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, однак з урахуванням встановлених судом обставин та обставин вчинення кримінального правопорушення, менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Доводи захисника та підозрюваного щодо стану здоров`я останнього таких висновків не спростовують та не впливають на обставини, за яких відносно підозрюваного на даному етапі не може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. За змістом наявних в матеріалах клопотання довідок лікарні підозрюваний знаходиться в задовільному стані, слідчому судді не надано медичної документації про те, що стан здоров`я підозрюваного є тяжким та таким, що перешкоджає його перебуванню у місці попереднього ув`язнення. Законом України «Про попереднє ув`язнення» підозрюваному гарантується право на вільний вибір і допуск лікаря для отримання медичної допомоги у місці попереднього ув`язнення, а порядок надання ув`язненим медичної допомоги, використання з цією метою не підпорядкованих органам, що здійснюють попереднє ув`язнення, державних та комунальних закладів охорони здоров`я, залучення їх медичного персоналу та проведення медичних експертиз визначається Кабінетом Міністрів України.

Також слідчий суддя відмічає, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як зазначає Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Отже, клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню

Враховуючи приписи п.2 ч.4 ст.183 КПК України розмір застави у даному кримінальному провадженні не визначається.

Керуючись статтями 183, 193, 194, 196, 197, 199 КПК України, слідчий суддя

Ухвалив

Клопотання заступника начальника СВ Зміївського ВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» строком на 22 дні, тобто в межах строку досудового розслідування, а саме з 24.03.2020 по 14.04.2020 включно, взявши його під варту в залі суду.

Строк тримання під вартою обчислювати з моменту взяття під варту.

Зобов`язати заступника начальника СВ Зміївського ВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_6 негайно повідомити близького родича підозрюваного про тримання під вартою останнього.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення, а підозрюваним, який утримується під вартою - в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1