Справа № 710/154/20
Провадження № 1-кс/710/28/20
УХВАЛА

про арешт майна

20.03.2020 м. Шпола

Слідчий суддя Шполянського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Шполянського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області, лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого начальником Шполянського відділу Смілянської місцевої прокуратури, ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000039, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.01.2020, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 307 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

20.03.2020 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшло клопотання слідчого СВ Шполянського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого начальником Шполянського відділу Смілянської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, в якому він просить накласти арешт на автомобіль «ВАЗ» 1999 року випуску фіолетового кольору з номером кузова автомобіля НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , видане 02.02.2001 на ім`я ОСОБА_5 , жителя АДРЕСА_1 , помістити автомобіль на майданчик тимчасово вилучених транспортних засобів Шполянського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області, а свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу залишити в матеріалах кримінального провадження до прийняття судом остаточного рішення по кримінальному провадженню за №0000039 від 27.01.2020.

Клопотання слідчий мотивує тим, що 27.01.2020 до ЧЧ Шполянського ВП ГУНП в Черкаській області надійшов рапорт від співробітника СКП Шполянського ВП про те, що ним в ході розгляду ОРС отримано оперативну інформацію про те, що громадянин Ю розповсюджує наркотичні засоби жителям м. Шпола та Шполянського району. За даним фактом відкрите кримінальне провадження №00000039 від 27.01.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 307 КК України. В ході розслідування кримінального провадження 18.03.2020 під час огляду місця події в м. Шпола по вул. Соборна виявлено автомобіль «ВАЗ», 1999 року випуску, фіолетового кольору, з номером кузова автомобіля НОМЕР_1 реєстраційний номер НОМЕР_2 , в якому відсутнє бокове скло зі сторони пасажира. Автомобіль в присутності понятих було оглянуто та поміщено на майданчик тимчасово вилученого автотранспорту Шполянського ВП ГУНП в Черкаській області. Указаний автомобіль визнано речовим доказом у кримінальному провадженні відповідно до постанови від 19.03.2020. В подальшому виникла необхідність у арешті вказаного автомобіля та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданого 02.02.2001 на ім`я ОСОБА_5 , жителя АДРЕСА_1 , оскільки вказаний автомобіль є речовим доказом у даному кримінальному провадженні, а передача автомобіля його власнику може потягнути за собою наслідки втрати речового доказу, що унеможливить забезпечити ефективного розслідування кримінального провадження. Тому слідчий звернувся до суду з даним клопотанням.

Слідчий СВ Шполянського ВП в Черкаській області в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду клопотання був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд клопотання у його відсутність та вказав, що підтримує клопотання .

Прокурор Шполянського відділу Смілянської місцевої прокуратури в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду клопотання був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд клопотання у його відсутність та вказав, що підтримує клопотання .

Власники майна до суду не з`явилися.

Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя вважає, що дане клопотання підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Згідно ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Статтею 131 КПК України, передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

За змістом ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, суд повинен враховувати зокрема: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Слідчим суддею встановлено.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 27.01.2020 року, було зареєстровано кримінальне провадження №0000039. Правова кваліфікація кримінального провадження ч.1 ст. 307 КК України. (а.с.7).

Постановою заступника керівника Смілянської місцевої прокуратури Черкаської області молодшого радника юстиції ОСОБА_6 від 27.01.2020 призначено групу прокурорів у кримінальному провадженні № 0000039 від 27.01.2020 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 307 КК України, у складі: прокурора Шполянського відділу Смілянської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , Шполянського відділу Смілянської місцевої прокуратури ОСОБА_8 , начальника Шполянського відділу Смілянської місцевої прокуратури ОСОБА_4 . Старшим групи призначити начальника Шполянського відділу Смілянської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , якій доручити керувати діями інших прокурорів (а.с.5).

Згідно постанови про призначення групи слідчих, винесеної заступником начальника СВ Шполянкського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області капітаном поліції ОСОБА_9 від 27.01.2020 призначено: слідчо-оперативну групу у кримінальному провадженні №0000039 від 27.01.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.307 КК України у складі: слідчого СВ Шполянського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_10 ; слідчого СВ Шполянського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 ; слідчого СВ Шполянського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області лейтенанта поліції ОСОБА_11 . Старшим групи призначити слідчого СВ Шполянського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_10 , якому доручити керувати діями інших слідчих. (а.с.6).

За даними постанови про зміну групи слідчих від 19.03.2020 змінено слідчо-оперативну групу у кримінальному провадженні №0000039 від 27.01.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.307 КК України та додано до групи слідчих т.в.о. слідчого СВ Шполянського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_12 (а.с.6).

Згідно протоколу огляду місця події від 18.03.2020 під час огляду місця події в м. Шпола по вул. Соборна виявлено автомобіль «ВАЗ», 1999 року випуску, фіолетового кольору, з номером кузова автомобіля НОМЕР_1 реєстраційний номер НОМЕР_2 , в якому відсутнє бокове скло зі сторони пасажира. (а.с.7-8).

Постановою слідчого СВ Шполянського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області лейтенанта поліції ОСОБА_13 від 19.03.2020 серед іншого вилучений автомобіль «ВАЗ», 1999 року випуску, фіолетового кольору, з номером кузова автомобіля НОМЕР_1 реєстраційний номер НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 видане Шполянським РП ДАІ Смілянського МРЕВ 20.0.2001 на ім`я ОСОБА_5 , визнано речовими доказами в кримінальному провадженні № 0000039. (а.с.9-10).

За даними заяви від 18.03.2020 ОСОБА_14 надав згоду на огляд його автомобіля працівниками поліції. (а.с.11).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію ТЗ серія НОМЕР_3 від 20.02.2001, автомобіль марки ВАЗ, модель 11113, рік випуску 1999, колір фіолетовий, № шасі (рама) кузов (коляска) НОМЕР_4 , тип транспортного засобу легковий купе, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_5 , (а.с.12).

За змістом посвідчення водія № НОМЕР_5 виданого ДАІ МВС УВС, ОСОБА_14 має право керувати транспортними засобами категорії А, В, С. (а.с.13).

Згідно протоколу додаткового допиту свідка від 19.03.2020 ОСОБА_14 пояснив, що автомобіль «ВАЗ 11113» 1999 року випуску фіолетового кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , придбав у жителя м. Шпола, восени 2018 року. Жінка продавала автомобіль у зв`язку зі смертю чоловіка ОСОБА_5 . Вона передала свідку свідоцтво на автомобіль. (а.с.16-17)

В ході огляду 18.03.2020 було виявлено на передньому сидінні автомобіля жіночу сумку чорного кольору в якій наявні гроші, 3 купюри номіналом 500 грн., 16 купюр по 200 грн., 5 купюр по 100 грн., 5 купюр по 50 грн., 4 купюри по 10 грн., 2 купюри по 1 грн., 3 купюри наміром 5 гривень. Також в сумці виявлено предмет схожий на пістолет чорного кольору з магазином і патронами в кількості 14 штук. Також виявлено два мобільних телефони, ювелірні вироби з металу жовтого кольору, три згортки з фольги в яких наявна порошкоподібна речовина білого кольору, три поліетиленових пакета з речовиною рослинного походження зеленого кольору зі специфічним запахом та блокнот. ОСОБА_14 пояснив, що це належить ОСОБА_15 (а.с.20-21).

Надаючи оцінку доводам клопотання необхідно зауважити, що одним з принципів кримінального провадження є недоторканність права власності, відповідно до якого позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом (ст.16 КПК).

Згідно ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Як передбачено ч.10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештоване майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Зазначені положення закону кореспондуються з положеннями статті 100 КПК, відповідно до якої речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю (ч.1 ст.100 КПК).

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Спірне майно було вилучене 18.03.2020 року, цього ж дня шляхом подачі через відділенням поштового відділення зв`язку, що підтверджується квитанцією від 19.03.2020 №ПН 55 слідчий звернувся до суду із відповідним клопотанням про арешт вилученого рухомого майна, тобто своєчасно у строк передбачений КПК України.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно до ч.1 ст.1 Протоколу першого до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, (захист власності), кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» №30352/03 п.31 рішення від 06.11.2008, Суд наголошує таке. Перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Конвенції передбачає, що будь-яке втручання органу влади у мирне володіння майном повинно бути «законним»: у п. 2 встановлено, що держави мають право контролювати використання майна шляхом введення «законів». Крім того, принцип верховенства права одна з підвалин демократичного суспільства закріплений в усіх статтях Конвенції. Питання, чи було досягнуто справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним (див.: п. 39 рішення від 9 червня 2005 р. № 68443/01 у справі «Бакланов проти Росії»; п. 33 рішення від 24 березня 2005 р. № 58254/00 у справі «Фрізен проти Росії»).

У рішенні Європейського суду з прав людини від у справі «Смірнов проти Росії» заява № 71362/01, п.57 рішення від 07.06.2008 Європейським Судом було висловлено правову позицію про те, що утримання владою речових доказів може виявитися необхідним в інтересах належного відправлення правосуддя, що є «правомірною метою» в «загальних інтересах» населення. При вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно ч.1 ст. 286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, карається штрафом від двохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Відповідно до ч.1 ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника та володільця майна, з метою попередження приховування або відчуження майна чи інших негативних наслідків, які можуть перешкодити всебічному та повному проведенню досудового розслідування.

Автомобіль марки ВАЗ, модель 11113, рік випуску 1999, колір фіолетовий, № шасі (рама) кузов (коляска) НОМЕР_4 , тип транспортного засобу легковий купе, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_5 , є тимчасово вилученим майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що він є предметом злочину, та має значення для кримінального провадження, згідно ст. 98 КПК України, як речовий доказ вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 307 КК України.

З метою збереження речових доказів для забезпечення подальшого призначення судових експертиз, є підстави для задоволення клопотання слідчого про накладення арешту.

Слідчий суддя вважає, що вказаний автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу відповідає вимогам ст. 98 КПК України, і таке обмеження права власності як арешт, буде співрозмірним і відповідатиме цілям кримінального провадження, а саме з метою збереження речових доказів.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.98, 132, 167, 169, 170-174, 371, 372, 395, КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого Шполянського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області, лейтенанта поліції ОСОБА_3 , задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме : автомобіль «ВАЗ», 1999 року випуску, фіолетового кольору, з номером кузова автомобіля НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , та на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , видане 02.02.2001 на ім`я ОСОБА_5 , жителя АДРЕСА_1 , до прийняття судом остаточного рішення по кримінальному провадженню за №0000039 від 27.01.2020. Залишити вказаний автомобіль на майданчику тимчасово тримання Шполянського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області до прийняття рішення по вказаному кримінальному провадженню. Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу залишити в матеріал ах кримінального провадження.

Копію ухвали після її постановлення вручити прокурору, слідчому, власнику майна.

Виконання ухвали покласти на Шполянський ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області.

Згідно положень статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду через Шполянський районний суд Черкаської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1