Справа № 573/486/20
Номер провадження 1-кп/573/100/20
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и
13 квітня 2020 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Сум, мешканця АДРЕСА_1 , із середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, у лікарів нарколога, психіатра на обліку не перебуває, не інваліда, згідно зі ст. 89 КК Україи раніше несудимого,

за ч. 1 ст. 185 КК України,
в с т а н о в и в :
19 лютого 2020 року в ОСОБА_4 , який перебував за місцем свого проживання АДРЕСА_1 , виник умисел на викрадення майна з домогосподарства, а саме: чавунної пічної плити розміром 70 х 40 см, яка належить його матері ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, 19 лютого 2020 року в денний час ОСОБА_4 викрав з печі чавунну пічну плиту на дві конфорки розміром 70 х 40 см, вартістю згідно з висновком експертизи 556 грн., після чого продав її особі ромської національності, чим спричинив ОСОБА_6 матеріальної шкоди на вказану суму.

Виконуючи вказані дії, ОСОБА_4 розумів їх суспільну небезпечність, усвідомлював можливість настання суспільно-небезпечних наслідків від цих дій та бажав їх настання.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

16 березня 2020 року відповідно до ст. 471 КПК України між потерпілою ОСОБА_5 і підозрюваним ОСОБА_4 була укладена угода про примирення, згідно з якою останні дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 185 КК України. Останній зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в судовому провадженні, сприяти розслідуванню кримінального провадження, виявленню та припиненню інших відомих йому подібних кримінальних правопорушень.

Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 у виді 80 годин громадських робіт. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 і потерпіла ОСОБА_5 просили затвердити угоду про примирення.

Прокурор ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора в даному кримінальному провадженні, не заперечував проти затвердження угоди про примирення.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що угода підлягає затвердженню.

З огляду на положення п. 1 ч. 3 ст. 314, п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

У кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, який, згідно зі ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком правильно розуміє права, передбачені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди судом.

Потерпіла також цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про необхідність затвердження угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_4 і потерпілою ОСОБА_5 та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

З обвинуваченого ОСОБА_4 підлягають стягненню в дохід держави судові витрати за проведення експертизи в сумі 471 грн. 03 коп.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не застосовувався.

Згідно з вимогами ст. 100 КПК України речовий доказ: чавунну двохконфорочну плиту розміром 70 х 40 см, яка знаходиться на зберіганні в ОСОБА_7 , повернути ОСОБА_5 як власнику.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 370, 374, 475 КПК України, суд

у х в а л и в :
Затвердити угоду від 16 березня 2020 року про примирення, укладену між ОСОБА_4 і потерпілою ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, і призначити йому узгоджене сторонами покарання за цим злочином у виді 80 годин громадських робіт.

Стягнути з ОСОБА_4 471 грн. 03 коп. в дохід держави.

Речовий доказ: чавунну двохконфорочну плиту розміром 70 х 40 см, яка знаходиться на зберіганні в ОСОБА_7 , повернути ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду на підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;

3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя