У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11.03.2020 Справа №607/4388/20

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши в залі суду у м. Тернополі клопотання старшого слідчого СВ Тернопільського РВП ТВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_5 про арешт майна,
ВСТАНОВИВ :
Старший слідчий СВ Тернопільського РВП ТВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 за погодженням із прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000324 від 29 січня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України із клопотанням про накладення арешту на наступне майно: 1)автомобіль марки Toyota модель Venza, 2010 року випуску, ДНЗ

НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію

НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_6 , реєстраційний

номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ; 2)автомобіль марки Citroen модель Berlingo, 2012 року випуску, ДНЗ НОМЕР_5 , № кузова НОМЕР_6 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_7 , власником якого є ОСОБА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ; 3)квартиру, загальною площею 90.3 кв.м., АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 (свідоцтво про право власності від 18.04.2014 № НОМЕР_8 ); 4)нежитлові і господарські приміщення, загальною площею 78.3 кв.м., №№ VI, VII, АДРЕСА_2 , право власності на які зареєстровано за ОСОБА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 (свідоцтво про право власності від 18.04.2014 № НОМЕР_9 ); 5) квартиру, загальною площею 56.1 кв.м., АДРЕСА_3 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 (договір купівлі-продажу, ВКВ 788070, 10.12.2007, приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_7 , за реєстром № 5294); 6)квартиру, загальною площею 43.4 кв.м., АДРЕСА_4 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 (свідоцтво про право власності на житло від 05.11.2014, що видане на підставі розпорядження (наказу) від 05.11.2004 №37938); 7) нежитлові приміщення, загальною площею 35 кв.м., в будинку АДРЕСА_5 , право власності на які зареєстровано за ОСОБА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 (договір дарування приміщення, 16.11.2004, приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_7 , за реєстром № 1243); 8) житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами по АДРЕСА_6 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 (договір дарування, 04.10.2004, приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу ОСОБА_8 , за реєстром № 8488);

9)земельну ділянку, площею 0,1000 га, по АДРЕСА_7 право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 (договір купівлі-продажу, ВВМ 868014, 12.11.2004, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9 , за реєстром № 9880); 10)квартиру, загальною площею 55.7 кв.м., АДРЕСА_8 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 (договір купівлі-продажу, ВСР 095502, 01.03.2006, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_10 , за реєстром № 859); 11) квартиру АДРЕСА_9 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 (договір купівлі-продажу, 08.11.2004, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_11 , за реєстром № 4819), посилаючись на те, що на даний час існує ризик відчуження вказаного майна до завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні.

У судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 клопотання підтримав та просить його задовольнити.

ОСОБА_12 , яка є рідною сестрою померлого ОСОБА_6 , у судовому засіданні щодо задоволення клопотання заперечила з підстав його незаконності та необґрунтованості.

Вивчивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя вважає, що у задоволенні клопотання слід відмовити, виходячи з наступних мотивів.

Як вбачається із клопотання, 28 січня 2016 року до Тернопільського РВП ТВП ГУНП в Тернопільській області надійшла заява від ОСОБА_13 про те, що 24.02.2015 року після смерті ОСОБА_14 , настоятеля Тернопільської церкви Різдва Христового, його сестра ОСОБА_12 та брат ОСОБА_15 на її думку незаконно заволоділи майном, яке належало її покійному брату ОСОБА_6 ..

За даним фактом внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000324 від 29 січня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

28.02.2020 року в Тернопільське районне відділення поліції ТВП ГУНП в Тернопільській області надійшло клопотання захисника ОСОБА_13 адвоката ОСОБА_16 , що зареєстроване за вх.. №П-21 адв. від 28.02.2020 року.

У своєму клопотанні ОСОБА_16 зазначає, що на даний час існує загроза відчуження та вчинення інших реєстраційних дій направлених на зміну права власності або приховування майна, яке унеможливить в подальшому рішення суду. В теперішній час нерухоме та рухоме майно яке належало померлому ОСОБА_6 , громадянами ОСОБА_12 та ОСОБА_15 використовується з ціллю отримання прибутку - майно здається в оренду та один автомобіль уже відчужений у зв`язку із чим з метою забезпечення цивільного позову у вищевказаному кримінальному провадженні, прийняття судом законного та обґрунтованого рішення та для виконання рішення суду просить накласти арешт на наступне майно, що належало покійному ОСОБА_6 : 1)автомобіль марки Toyota модель Venza, 2010 року випуску, ДНЗ

НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію

НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_6 , реєстраційнийномер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ; 2)автомобіль марки Citroen модель Berlingo, 2012 року випуску, ДНЗ НОМЕР_5 , № кузова НОМЕР_6 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_7 , власником якого є ОСОБА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ; 3)квартиру, загальною площею 90.3 кв.м., АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 (свідоцтво про право власності від 18.04.2014 № НОМЕР_8 ); 4)нежитлові і господарські приміщення, загальною площею 78.3 кв.м., №№ VI, VII, АДРЕСА_2 , право власності на які зареєстровано за ОСОБА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 (свідоцтво про право власності від 18.04.2014 № НОМЕР_9 ); 5) квартиру, загальною площею 56.1 кв.м., АДРЕСА_3 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 (договір купівлі-продажу, ВКВ 788070, 10.12.2007, приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_7 , за реєстром № 5294); 6)квартиру, загальною площею 43.4 кв.м., АДРЕСА_4 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 (свідоцтво про право власності на житло від 05.11.2014, що видане на підставі розпорядження (наказу) від 05.11.2004 №37938); 7) нежитлові приміщення, загальною площею 35 кв.м., в будинку АДРЕСА_5 , право власності на які зареєстровано за ОСОБА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 (договір дарування приміщення, 16.11.2004, приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_7 , за реєстром № 1243); 8) житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами по АДРЕСА_6 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 (договір дарування, 04.10.2004, приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу ОСОБА_8 , за реєстром № 8488);

9)земельну ділянку, площею 0,1000 га, по АДРЕСА_7 право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 (договір купівлі-продажу, ВВМ 868014, 12.11.2004, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9 , за реєстром № 9880); 10)квартиру, загальною площею 55.7 кв.м., АДРЕСА_8 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 (договір купівлі-продажу, ВСР 095502, 01.03.2006, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_10 , за реєстром № 859); 11) квартиру АДРЕСА_9 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 (договір купівлі-продажу, 08.11.2004, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_11 , за реєстром № 4819).

У відповідності до свідоцтва про право власності на житло, виданого ТзОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» 05.11.2004 року квартира АДРЕСА_4 зареєстрована на праві приватної власності за ОСОБА_6 , згідно з розпорядженням від 05.11.2004 року №37938.

Відповідно до облікової картки приватного транспортного засобу власником автомобілів Citroen Berlingo, 2012 року випуску, днз. НОМЕР_5 , № кузова НОМЕР_6 та Toyota Venza, 2010 року випуску, днз. НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_2 є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно реєстраційного посвідчення № НОМЕР_10 , виданого Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна 15.11.2006 року квартира АДРЕСА_9 належить на праві приватної власності ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_11 08.11.2004 року за реєстром №4819.

У відповідності до реєстраційного посвідчення, виадного Тернопільським РГБТІ 28.10.2004 року житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами по АДРЕСА_6 , зареєстрований на праві приватної власності за ОСОБА_6 на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу ОСОБА_17 04.10.2004, за реєстром № 8488.

Згідно договору купівлі-продажу від 12.11.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9 за реєстром №9880 власником земельної ділянки площею 0,1000 га, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_7 є ОСОБА_6 .

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно індексний номер:20709164 від 18.04.2014 року квартири АДРЕСА_10 зареєстрована на праві приватної власності за ОСОБА_6 .

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер:20710656 від 18.04.2014 року нежитлове приміщення, господарські приміщення №№ VI, VII, VII в будинку АДРЕСА_2 зареєстровані на праві приватної власності за ОСОБА_6 .

Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 01.03.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_18 , за реєстром №859 власником квартири АДРЕСА_8 є ОСОБА_6 .

У відповідності до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №17019427, виданого ТзОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» 12.12.2007 року квартираи АДРЕСА_3 зареєстрована на праві приватної власності за ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу ВКВ 788070, посвідченого приватним нотаріусом тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_7 10.12.2007 року, за реєстром №5294.

Згідно реєстраційного посвідчення, виданого Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації 17.11.2004 року приміщення загальною площею 35 кв.м., що розташовані за адресою АДРЕСА_5 зареєстровані на праві приватної власності за ОСОБА_6 на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_7 16.11.2004 року за реєстром №1243.

У відповідності до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У частині першій ст. 16 КПК України зазначено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Зі змісту ст.132 КПК України вбачається, що вирішуючи питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у кожному випадку розгляду відповідних клопотань слідчі судді зобов`язані: - сумлінно і принципово здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, діяти у межах і відповідно до вимог закону;- перевіряти наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, з`ясовувати можливість досягнення мети, на яку посилається автор клопотання, без застосування цих заходів;- зважати, що незалежно від визначеного процесуальним законом суб`єкта ініціювання застосування заходів забезпечення обов`язок довести наявність трьох необхідних складових для їх застосування (частина третя статті 132 КПК України) покладається на слідчого та/або прокурора;- враховувати, що докази на підтвердження обставин, викладених у клопотанні про застосування заходів забезпечення, подаються особою, яка заявляє таке клопотання.
Частиною третьою ст.132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі арешт майна, не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч.2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.

У відповідності до ч.6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Частиною восьмою ст.170 КПК України передбачено, що вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

Таким чином, підставою для арешту майна, що застосовується з метою забезпечення цивільного позову, поданого у кримінальному провадженні є наявність шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Вказаний арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, за умови, що вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

У відповідності до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3--1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Частиною першою ст..173 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Як вбачається із клопотання слідчого, відомості про кримінальне провадження за №00000324 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 січня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище або що завдала значної шкоди потерпілому.

У клопотанні слідчий зазначає, що підставою для накладення арешту на майно є необхідність забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні.

Разом з тим, слідчим не долучено до клопотання витяг із Єдиного реєстру досудових розслідувань, не надано слідчому судді інформацію про хід досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, не зазначено про наявність матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, її вартість та осіб, яким вона завдана, не вказано про те чи в рамках даного кримінального провадження виносились повідомлення про підозру та кому саме, чи вживались попередньо будь-які заходи забезпечення кримінального провадження, чи був поданий у вказаному кримінальному провадженні цивільний позов, а якщо так, то ким саме та його розмір, не надано доказів його обґрунтованості, не зазначено вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову .

При цьому, як слідує зі змісту клопотання, слідчий з метою забезпечення цивільного позову, просить накласти арешт на майно, яке належить на праві власності не підозрюваному, обвинуваченому, засудженому, фізичній чи юридичній особі, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, чи юридичній особі, щодо якої здійснюється провадження, як цього вимагають положення ч.6 ст.170 КПК України, а померлій особі, тобто ОСОБА_6 .

За таких обставин, враховуючи те, що слідчим у клопотанні не доведено існування обставин, які є підставою для накладення арешту на майно, що належить померлому ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №00000324 від 29 січня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, зокрема наявність обґрунтованої підозри у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, розмір завданої кримінальним правопорушенням шкоди, наявність цивільного позову у кримінальному провадженні та його обґрунтованість і розмір, вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову та його співмірність із розміром завданої матеріальної шкоди, слідчий суддя приходить до переконання, що у задоволенні клопотання слідчого слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 167, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Тернопільського РВП ТВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 , яке погоджене прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_19 про арешт майна відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до апеляційного суду Тернопільської області протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою при оголошенні ухвали протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1