У Х В А Л А

30 червня 2020 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області:

головуючий - суддя ОСОБА_1 ,
за участі: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000216 за обвинуваченням ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Суданка Первомайського району Харківської області, є громадянином України, має середньо-спеціальну освіту, одружений, не працює, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , востаннє судимий вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 01.07.2010 за частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України, за сукупністю вироків, до позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців, постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 01.04.2014 звільнений умовно-достроково на не відбутий строк 1 рік 9 місяців 8 днів,
у злочині, передбаченому частиною 1 статті 317 Кримінального кодексу України,

у с т а н о в и в :

Згідно обвинувального акта від 12.03.2018 ОСОБА_4 обвинувачується у наданні приміщення для незаконного виготовлення, вживання наркотичних засобів за наступних обставин: 19 березня 2015 року ОСОБА_4 перебуваючи за місцем проживання в квартирі АДРЕСА_2 , безоплатно надав квартиру за вказаною вище адресою стороннім особам, які зловживають наркотичними і психотропними речовинами, а саме ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , для спільного незаконного виготовлення та вживання наркотичних засобів, з метою отримання наркотичного сп`яніння, які того ж числа близько 12:30 години у приміщенні вказаної квартири разом зі ОСОБА_4 незаконно виготовили особливо небезпечний наркотичний засіб - концентрат з макової соломки, частину якого вжили шляхом проведення ін`єкції. Того ж дня близько 13:00 години під час проведення обшуку цієї квартири працівниками Первомайського РВ ГУ МВС України в Харківській області було затримано ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а також виявлено та вилучено особливо небезпечний наркотичний засіб - концентрат з макової соломки, вагою у перерахунку на суху речовину 5,8244 г.

Ухвалою слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 23 лютого 2018 року у відношенні ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід - домашній арешт строком до 30.03.2018.

Обвинувачений ОСОБА_4 на судові засідання 05.12.2018, 24.01.2019, 14.03.2019, 22.04.2019, 10.06.2019, 11.07.2019, 11.09.2019 не з`явився.

Судом неодноразово доручалося Первомайському відділу поліції здійснити привід обвинуваченого ОСОБА_4 , однак приводи не були виконані через відсутність обвинуваченого за місцем проживання та відсутність відомостей про його фактичне місце проживання чи перебування.

15.10.2019 прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про застосування запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_4 у виді тримання під вартою, а також про оголошення розшуку обвинуваченого ОСОБА_4 і надання дозволу на його затримання з метою приводу в судове засідання для забезпечення розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 15 жовтня 2019 року оголошено розшук обвинуваченого ОСОБА_4 , надано дозвіл на його затримання, з метою його приводу до Зміївського районного суду Харківської області для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою, зі встановленим строком дії ухвали до 15.04.2020.

В подальшому, ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 24 квітня 2020 року повторно надано дозвіл на затримання ОСОБА_4 , з метою його приводу до Зміївського районного суду Харківської області для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою, зі встановленим строком дії ухвали до 24.10.2020.

До розшуку обвинуваченого провадження у справі було зупинено.

30.06.2020 обвинувачений ОСОБА_4 самостійно прибув до суду, у зв`язку з чим провадження у справі було відновлено.

Під час судового засідання прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання про застосування у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу - тримання під вартою.

На обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що ОСОБА_4 , якому судом неодноразово надсилались повістки про виклик в судове засідання, не з`являвся до Зміївського районного суду без повідомлення причин, за місцем свого проживання обвинувачений ОСОБА_4 був відсутній, що вказує на ухилення обвинуваченого ОСОБА_4 від суду та викликало необхідність його розшуку.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри та обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 317 Кримінального кодексу України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 може продовжити переховуватись від суду, перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення, вважав, що є підстави для обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу.

З урахуванням вимог статті 178 Кримінального процесуального кодексу України, а саме: вагомих доказів про вчинення обвинуваченим злочину, репутацію підозрюваного, який вчинив злочин будучи звільненим з місць позбавлення волі умовно-достроково, фактичне місце проживання покинув без повідомлення суду, з рідними відносин не підтримує, на судове засідання не з`являвся, прокурор вважав не можливим застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_4 проти клопотання заперечував та пояснив, що не прибував до суду через наркотичну та алкогольну залежність, від якої добровільно лікувався в реабілітаційному центрі з квітня 2019 року. На цей час він позбавився такої залежності і має можливість та бажання самостійно прибувати до суду.

Захисник ОСОБА_5 проти клопотання заперечувала з посиланням на обставини, що були повідомлені обвинуваченим з приводу його перебування в реабілітаційному центрі.

Вислухавши доводи учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного:

Відповідно до статті 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно з пунктом 1"с" статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: - законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Статтею 2 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до частини 1 статті 12 Кримінального процесуального кодексу України під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Статтею 178 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Частиною 1, пунктом 5 частини 2 статті 183 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: 5) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до частини 1 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Суд взяв до уваги, що ОСОБА_4 обвинувачується у злочині, передбаченому частиною 1 статті 317 Кримінального кодексу України, який відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України є злочином середньої тяжкості, за який найсуворіше покарання передбачене у виді позбавлення волі на строк до 5 років.

Суворість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у цьому злочині, в сукупності з відомостями щодо його ухилення від суду та перебування у розшуку, свідчать про високий ризик ухилення обвинуваченого від суду.

Обвинувачення у новому злочині під час невідбутого покарання після умовно-дострокового звільнення від відбування покарання за попереднім вироком, а також відомості що кримінального провадження № 0000980 за обвинуваченням ОСОБА_4 за частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України, яке перебуває у провадженні Пермомайського міськрайонного суду Харківської області, у поєднанні з відомостями про його судимості, які починаються з 2004 року, свідчать про високий ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.

Таким чином, у кримінальному провадженні є достатньо відомостей, які вказують на наявність декількох ризиків, передбачених у статті 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Сукупність вказаних обставин вказує на недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж взяття під варту, з метою забезпечення виконання обвинуваченим своїх обов`язків.

Доводи сторони захисту, наведені в якості заперечень проти клопотання, не містять відомостей щодо поважності причин неодноразового неприбуття обвинуваченого до суду.

Будь-яких доказів на підтвердження неможливості прибуття до суду за станом здоров`я обвинувачений не надав.

Оцінивши обставини визначені статтею 178 Кримінального процесуального кодексу України, суд дійшов висновку, що надані стороною обвинувачення докази доводять обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим вказаного кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України, і на які вказується у клопотанні прокурора; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні; 4) наявність відомостей, що ОСОБА_4 перебуваючи на волі переховувався від суду.

За таких обставин, клопотання про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою є обґрунтованим і підлягає задоволенню незважаючи на виключний характер цього запобіжного заходу.

Відповідно до частини 3 статті 183, пункту 2 частини 5 статті 182 Кримінального процесуального кодексу України належить визначити розмір застави - 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 42 040 грн 00 коп., який є достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, та у разі внесення застави покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною 5 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 176-178, 182-184, 186, 193, 194, 196, 197, 350 Кримінального процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в :

1. Задовольнити клопотання прокурора ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 .

2. Застосувати у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід - тримання під вартою в ДУ "Харківський слідчий ізолятор".

3. Взяти під варту ОСОБА_4 із зали суду та встановити строк дії ухвали про тримання під вартою з 30 червня 2020 року до 28 серпня 2020 року.

4. Визначити розмір застави - 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 42 040 (сорок дві тисячі сорок) грн 00 коп., яка може бути внесена протягом строку тримання під вартою.

5. У разі внесення застави звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 з під варти та покласти на нього наступні обов`язки: не відлучатися із с. Суданка Первомайського району Харківської області без дозволу суду; повідомляти суд про своє фактичне місце проживання та засоби зв`язку; прибувати за кожним викликом до суду.

6. У разі невиконання обов`язків ОСОБА_4 застава звертається в дохід Державного бюджету України та може бути застосовано інший запобіжний захід.

7. Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Зміївський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий: ОСОБА_1