КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/208/2020 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 100 КПК України Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5
за участю:
прокурора ОСОБА_6
представника власників майна ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , адвоката ОСОБА_10
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційні скарги представника власників майна ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , адвоката ОСОБА_10 , та власника майна ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 20 березня 2019 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 та визначено порядок зберігання речових доказів у кримінальному провадженні №0000420 від 11.07.2018 шляхом передачі Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (), в управління для реалізації або передачі в управління у порядку та на умовах, визначених Законом України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», об`єкту нерухомого майна - земельну ділянку з кадастровим номером :72:453:0133, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 000, яка на праві приватної спільної часткової власності належить ОСОБА_8 з частковою 1/4, ОСОБА_9 з часткою 1/4 та ОСОБА_7 з часткою 1/2, та на яку накладено арешт.

Приймаючи рішення, слідчий суддя, з метою збереження економічної вартості майна, на яке накладено арешт, прийшов до висновку про задоволення клопотання прокурора.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, представник власників майна ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , адвокат ОСОБА_10 та власник майна ОСОБА_8 подали апеляційні скарги.

Адвокат ОСОБА_10 в поданій апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді скасувати, посилаючись на її незаконність та необгрунтованіть, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про визначення порядку зберігання речових доказів.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги адвокат зазначає, що клопотання прокурора не містить об`єктивних даних стосовно того, що ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 є причетними до кримінального правопорушення, щодо якого внесені відомості до ЄРДР. Вказує про відсутність доказів вчинення кримінального правопорушення за участю власників майна. Апелянт стверджує про необґрунтованість твердження прокурора про проведення огляду земельної ділянки, під час якого встановлено відсутність будь-яких будинків, оскільки факт наявності будинку АДРЕСА_1 встановлено судовими рішеннями Солом`янського районного суду міста Києва.

Також апелянт зазначає про порушення слідчим суддею вимог ст. 172 КПК України та вказує про порушенням норм матеріального та процесуального права при постановленні оскаржуваного судового рішення.

Одночасно автор апеляційної скарги ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження. В обґрунтування причин пропуску строку вказує, що ухвалу слідчого судді отримано нею 16.10.2019 (а.с. 174).

Власник майна ОСОБА_8 , в поданій апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді скасувати, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що ухвалене слідчим суддею рішення про передачу ділянки Національному агентству є передчасним, безпідставним та незаконним. Власник майна вказує про відсутність підстав та доказів для передачі земельної ділянки Національному агентству. Додає про відсутність мотивів прийнятого судового рішення.

Одночасно автор апеляційної скарги ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження. В обґрунтування причин пропуску строку вказує, що про оскаржуване судове рішення стало відомо 17.10.19. за допомогою Єдиного державного реєстру судових рішень.

Заслухавши доповідь судді, пояснення адвоката ОСОБА_10 , яка підтримала подану апеляційну скаргу та просила її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги адвоката ОСОБА_10 та власника майна ОСОБА_8 , підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Так, у відповідності до абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Враховуючи, що власник майна ОСОБА_8 участі у судовому засіданні не приймала, про наявність оскаржуваного судового рішення стало відомо 17.10.19. за допомогою Єдиного державного реєстру судових рішень, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання апелянта щодо поновлення строку на апеляційне оскарження з підстав, наведених у ньому, підлягає задоволенню, оскільки цей строк пропущений з поважних причин.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні Генеральної прокуратури України перебувають матеріали кримінального провадження №0000420, відомості про яке 11.07.2018 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 197-1, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 364 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 26 лютого 2019 року задоволено клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 та накладено арешт наземельну ділянку з кадастровим номером :72:453:0133, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 000, яка на праві приватної спільної часткової власності належить ОСОБА_8 з частковою 1/4, ОСОБА_9 з часткою 1/4 та ОСОБА_7 з часткою 1/2, із забороною відчужувати та будь-яким іншим чином розпоряджатися (користуватися) таким нерухомим майном, у тому числі, але не виключно, продавати, міняти, дарувати, розділяти (виділяти), передавати в іпотеку, оренду, вносити до статутного капіталу юридичних осіб та інше (а.с.101-103).

24.01.2019 постановою старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України земельну ділянку з кадастровим номером :72:453:0133, визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні (а.с. 97-99).

20.03.2019 прокурор відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 звернулася до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про визначення порядку зберігання речових доказів, яке ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 20 березня 2019 року задоволено та визначено порядок зберігання речових доказів у кримінальному провадженні №0000420 від 11.07.2018 шляхом передачі Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (), в управління для реалізації або передачі в управління у порядку та на умовах, визначених Законом України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», об`єкту нерухомого майна - земельну ділянку з кадастровим номером :72:453:0133, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 000, яка на праві приватної спільної часткової власності належить ОСОБА_8 з частковою 1/4, ОСОБА_9 з часткою 1/4 та ОСОБА_7 з часткою 1/2, та на яку накладено арешт.

Однак, з таким рішенням колегія суддів погодитись не може, виходячи з наступного.

Дослідивши клопотання сторони обвинувачення про визначення порядку зберігання речових доказів та додані до нього матеріали, на переконання колегії суддів, слідчим суддею, при постановленні оскаржуваного судового рішення, залишено поза увагою те, що прокурором у клопотанні не наведено належних та достатніх підстав для передачі земельної ділянки з кадастровим номером :72:453:0133, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 000, Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, в управління для реалізації або передачі в управління у порядку та на умовах, визначених Законом України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», об`єкту нерухомого майна, на яке накладено арешт, що в даному випадку порушує права володільців майна, визначених ст. 41 Конституції України.

Згідно положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно вимог ч. 5 ст. 100 КПК України, речові докази та документи, надані суду, зберігаються в суді, за винятком випадків, передбачених частиною шостою цієї статті, а також речових доказів у вигляді громіздких або інших предметів, що вимагають спеціальних умов зберігання, які можуть знаходитися в іншому місці зберігання.

Відповідно до ч. 6 ст. 100 КПК України, речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню: повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження; передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду для реалізації, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження; знищуються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду, якщо такі товари або продукція, що піддаються швидкому псуванню, мають непридатний стан; передаються для їх технологічної переробки або знищуються за рішенням слідчого судді, суду, якщо вони відносяться до вилучених з обігу предметів чи товарів, а також якщо їх тривале зберігання небезпечне для життя чи здоров`я людей або довкілля.

У відповідності до абз. 7 ч. 6 статті 100 КПК України, речові докази вартістю понад 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження, передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, для здійснення заходів з управління ними з метою забезпечення їх збереження або збереження їхньої економічної вартості, а речові докази, зазначені в абзаці першому цієї частини, такої самої вартості - для їх реалізації з урахуванням особливостей, визначених законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері виявлення та розшуку активів, на які може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, та/або з управління активами, на які накладено арешт або які конфісковано у кримінальному провадженні.

У пункті 4 частини 1 статті 9 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», вказано, що на Національне агентство покладено функцію з проведення оцінки, ведення обліку та управління активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні.

У відповідності до абз. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», управляючи активами, Національне агентство забезпечує збереження активів, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, та їх економічної вартості.

Разом з тим, наведених вимог Закону ініціатор клопотання не дотримався, оскільки клопотання сторони обвинувачення не містить мотивування необхідності передачі майна Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів та мету такої передачі.

Так, прокурор у клопотанні зазначає, що незастосування заходів щодо передачі в управління Національному агенту майна, та, як наслідок, невжиття заходів щодо збереження економічної вартості та корисних властивостей майна, запобігання можливості його знищення та неправомірного використання, унеможливить досягнення завдань кримінального провадження.

Проте, як вбачається з клопотання сторони обвинувачення, прокурором не зазначено яким чином незастосування заходів щодо передачі в управління Національному агенту земельної ділянки, на яку ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 26 лютого 2019 року накладено арешт, із забороною відчужувати та будь-яким іншим чином розпоряджатися (користуватися) нерухомим майном, у тому числі, але не виключно, продавати, міняти, дарувати, розділяти (виділяти), передавати в іпотеку, оренду, вносити до статутного капіталу юридичних осіб та інше, не забезпечить збереження економічної вартості вказаної земельної ділянки.

Враховуючи наведене, на переконання колегії суддів, прокурор, в розумінні вимог ст. 132 КПК України, не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які він послався у клопотанні про визначення порядку зберігання речових доказів, а слідчий суддя, у відповідності до ст. 94 КПК України, належним чином не оцінив ці докази з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення.
На підставі вищевикладених обставин, з урахуванням положень ч. 2 ст. 404 КПК України, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 про визначення порядку зберігання речових доказів.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Поновити власнику майна ОСОБА_8 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 20 березня 2019 року.

Апеляційні скарги представника власників майна ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , адвоката ОСОБА_10 , та власника майна ОСОБА_8 , задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 20 березня 2019 року, якою задоволено клопотання прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 та визначено порядок зберігання речових доказів у кримінальному провадженні №0000420 від 11.07.2018 шляхом передачі Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (), в управління для реалізації або передачі в управління у порядку та на умовах, визначених Законом України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», об`єкту нерухомого майна - земельну ділянку з кадастровим номером :72:453:0133, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 000, яка на праві приватної спільної часткової власності належить ОСОБА_8 з частковою 1/4, ОСОБА_9 з часткою 1/4 та ОСОБА_7 з часткою 1/2, та на яку накладено арешт, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 про визначення порядку зберігання речових доказів.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

________________________ ___________________________ __________________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4