У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 липня 2020 року м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_4 на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 12 червня 2020 року, якою відносно
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Зелений Гай Жовтневого району Миколаївської області, є громадянином України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,-
- продовжено строк тримання під вартою до 09.08.2020 року включно.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_4 просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою в клопотанні прокурора про продовження йому запобіжного заходу відмовити, змінити запобіжний захід з тримання під вартою на інший більш м`який запобіжний захід.
Узагальнені доводи апелянта.
Обвинувачений ОСОБА_4 вважає ухвалу суду незаконно, а подальше тримання його під вартою недоцільним, таким, що порушує норми національного та міжнародного законодавства.
Зазначає, що знаходиться під вартою з 31.07.2017р. Твердить, що за час його перебування під вартою встановлені судом на початковій стадії розслідування ризики перестали існувати або значно зменшились.
Звертає увагу на те, що він має міцні соціальні зв`язки, підтримує родинні відносини зі своєю сім`єю, на його утриманні перебуває хворий батько, має постійне місце мешкання та реєстрації, є інвалідом 3 групи, в умовах тримання під вартою захворювання має прояв загострення, впливає на суттєве погіршення стану його здоров`я, належна допомога не забезпечується, посередньо характеризується за місцем мешкання, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
________________________________________________________________________________

Провадження 11-кп/812/725/20 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_5

Категорія: ст. 186 ч.2 КК категорія: продовження строку Доповідач апеляційного суду ОСОБА_1

тримання під вартою

Обставини, встановлені судом першої інстанції.
В провадженні Центрального районного суду м. Миколаєва перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0003368, за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.
В судовому засіданні прокурор звернувся із клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який спливає 14.06.2020 р., оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які існували на момент обрання даного запобіжного заходу, не зменшилися, а обрання іншого, менш суворого запобіжного заходу, не забезпечить належної поведінки обвинуваченого щодо виконання ним своїх процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні та не дасть можливості запобігти цим ризикам.
Врахувавши, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину в період випробувального терміну, в провадженні Ленінського районного суду м. Миколаєва перебуває кримінальне провадження за його обвинуваченням у вчиненні аналогічного злочину, не має міцних соціальних зв`язків, до затримання офіційно не працював, відсутні дані з приводу неможливості його перебування в умовах ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» за станом здоров`я.
Матеріали провадження свідчать про те, що на даний час у судовому засіданні не допитані свідки та потерпілий, наявні ризики вчинення інших кримінальних правопорушень та впливу на потерпілих та свідків, суд дійшов висновку про те, що застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу неможливе.
Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується.
02.07.2020р. на адресу апеляційного суду надійшло клопотання від обвинуваченого ОСОБА_4 , в якій він просив суд розглянути апеляційну скаргу без його участі.
Цього ж дня прокурором, а також захисником направлені клопотання про розгляд апеляційної скарги обвинуваченого у письмовому провадженні.
З урахуванням положень ч. 1 ст. 406 КПК України, апеляційний суд ухвалює рішення за результатами письмового провадження.
Вивчивши матеріали, надані судом, та обговоривши доводи апеляційної скарги обвинуваченого, апеляційний суд дійшов наступного.

Судом першої інстанції під час судового розгляду кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0003368, за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, постановлено ухвалу про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 .

Рішенням Конституційного Суду України від 13 червня 2019 року визнано неконституційним закріплене у ст. 392 КПК України обмеження права учасників кримінального провадження окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що ухвали суду першої інстанції про продовження строку тримання під вартою, постановлені на стадії судового розгляду до ухвалення судового рішення по суті, підлягають перегляду в апеляційному порядку.
Разом з тим, на даний час нормативне регулювання положень кримінального процесуального закону ще не здійснено і порядку розгляду таких скарг не визначено.
За таких обставин, апеляційний суд вважає за необхідне при вирішенні питання щодо строків та порядку розгляду цих справ керуватись загальними засадами кримінального провадження.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані.
З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину за попередньою змовою групою осіб в період відбуття іспитового строку, в провадженні Ленінського районного суду м. Миколаєва перебуває кримінальне провадження за його обвинуваченням у вчиненні аналогічного злочину, не одружений, до затримання офіційно не працював, на даний час у судовому засіданні не допитані свідки та потерпілий. Судове провадження на даний час триває.
Наведені обставини дають можливість припускати, що обвинувачений може незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п. п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому вірним є висновок суду першої інстанції про наявність зазначених ризиків.
З урахуванням тяжкості злочину, пов`язаного із погрозою застосування насильства, та наявністю ризиків незаконного впливу на потерпілого та свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про необхідність продовження строку тримання під вартою для забезпечення виконання ОСОБА_4 процесуальних обов`язків, оскільки застосування більш м`якого запобіжного заходу, про що просить апелянт, не зможе запобігти вказаним ризикам.
Посилання апелянта на наявність міцних соціальних зв`язків, постійного місця мешкання і реєстрації та інші характеризуючі дані не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали суду, оскільки не спростовують висновків суду про можливість вчинення ОСОБА_4 дій, передбачених ст. 177 КПК України.
Стосовно відсутності кваліфікованої медичної допомоги в місцях позбавлення волі, то відповідно до ст. 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення», медичне обслуговування, а також лікувально-профілактична і протиепідемічна робота в місцях попереднього ув`язнення організуються і проводяться відповідно до законодавства про охорону здоров`я.

Ув`язненим і засудженим надається медична допомога з урахуванням положень Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 1769/5 від 14.06.2019 р., та Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, затвердженого наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я № 239/5/104 від 10.02.2012 р.

Будь-яких даних на підтвердження того, що ОСОБА_4 не може отримувати належне лікування в умовах утримання в слідчому ізоляторі, під час апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції не надано, а тому апеляційний суд, лише на підставі доводів апелянта, не має можливості самостійно дійти висновку про його неможливість утримуватись в умовах установи попереднього ув`язнення.
Апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання щодо продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , які б були безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_4 .
Керуючись ст. ст. 406, 407, 418, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в :
ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 12 червня 2020 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_4 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: