Дата документу 13.03.2020 Справа № 554/1975/20
Провадження № 1кс554/3274/2020
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2020 року слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Полтава скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 03 березня 2020 року,-
В С Т А Н О В И В :
06 березня 2020 року до суду надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви про кримінальні правопорушення, в якій він прохав зобов`язати уповноважених осіб ТУ ДБР, розташоване у м.Полтаві внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ст.ст. 365 КК України.
Скаргу обґрунтовує тим, що ним на адресу ДБР, розташованого у м.Полтава було надіслано заяву від 03.03.2020 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 365 КК України, працівниками слідчих органів Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області. У заяві він вказував, що ухвалою Червонозаводського районного суду м.Харкова від 10 грудня 2018 року зобов`язано прокуратуру Харківської області розпочати досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001599 за ч.1 ст. 366 КК України та № 0001600 за ч.1 ст. 367 КК України. З того часу пройшло понад 14 місяців, але жодної інформації про будь-які слідчі дії до нього не надходило. Його, як заявника, не викликали на допит, не повідомляли, який саме слідчий мав би займатися досудовим розслідуванням. Спираючись на вказані факти, прохав внести відомості до ЄРДР щодо злочинних дій за ст. 365 КК України представниками слідчих органів Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області. Однак станом на 5 березня 2020 року не отримав жодної інформації щодо виконання вимог ст.214 КПК, тому звернувся до слідчого судді за скаргою.
У судовому засіданні 10 березня 2020 року заявник ОСОБА_3 та його представник адвокат ОСОБА_4 підтримали скаргу, надали пояснення, аналогічні викладеним у скарзі. Судове засідання було відкладеним для надання копії заяви про скоєння злочину, з якою ОСОБА_3 звертався до ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві.
У судове засідання в режимі відео конференції із Дзержинським районним судом м.Харкова 13 березня 2020 року заявник та його представник не з`явилися. ОСОБА_3 надіслав заяву про розгляд скарги без його участі (а.с.19).
Слідчий ТУ ДБР, розташованого у м.Полтава у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомлено.
Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Заслухавши учасників справи, дослідивши наявні у матеріалах скарги докази, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
З матеріалів скарги вбачається, що ОСОБА_3 звернувся до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві із заявою від 03 березня 2020 року про вчинення кримінальних правопорушень, в якій просив внести заяву до ЄРДР про вчинення представниками слідчих органів Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області злочину, передбаченого ст. 365 КК України.
У заяві вказав, що ухвалою Червонозаводського районного суду м.Харкова від 10 грудня 2018 року зобов`язано прокуратуру Харківської області розпочати досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001599 за ч.1 ст. 366 КК України та № 0001600 за ч.1 ст. 367 КК України. З того часу пройшло понад 14 місяців, але жодної інформації про будь-які слідчі дії до нього не надходило. Його, як заявника, не викликали на допит, не повідомляли, який саме слідчий мав би займатися досудовим розслідуванням. Підозрює, що кримінальні провадження взагалі не розслідувалися чи були припинені в протизаконний спосіб (а.с.20-21).
Відомості, викладені у заяві, не були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Статтею 214 КПК України визначено, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. визначено, що відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.
Згідно з ч.5 ст.214 КПК України до ЄРДР має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.
Підставами вважати заяву такою, що містить відомості про злочин, є наявність в ній обєктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то обставини викладені в них не можуть вважатися такими, які мають бути обовязковими для внесення до ЄРДР.
Системний аналіз положень ст.ст.214,303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні, і вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.
Пунктом 1.2 розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України №69 від 17.08.2012 року, встановлено, що відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. До Реєстру підлягають внесенню відомості, які характеризують кримінальне правопорушення (п.2.2 розділу ІІ положення).
Положенняст.214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Зазначені положення кримінального процесуального закону та закону про кримінальну відповідальність свідчать про те, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення (злочин).
Отже, критерієм, що дає змогу вважати заяву про злочин такою, що підлягає внесенню до ЄРДР, є наявність в ній об`єктивних даних, які дійсно свідчать про вчинення кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Відповідно до ст.7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Заявник вказував на те, що, на його думку, зазначені в заяві дії осіб підлягають кваліфікації за ст.365 КК України.
При цьому, заявником в поданих заявах наводяться виключно власні міркування та припущення щодо вчинення злочину вказаними у заявіособами, оскільки злочинність таких дій не підтверджується достатніми об`єктивними даними, а тому зазначене не може бути підставою для ініціювання кримінального провадження та проведення досудового розслідування.
В даному контексті варто враховувати, що основним складовим елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень (адміністративних, дисциплінарних та інших).
Крім того, доводи заяви ОСОБА_3 зводяться до непогодження із процесуальними діями представників слідчих органів Холодногарського ВП ГУНП в Харківській області у кримінальному провадженні, що не може слугувати підставами для внесення відомостей до ЄРДР, а підлягає оскарженню у порядку, передбаченому КПК України.
Таким чином, доводи заявника у заяві від 03 березня 2020 року є його особистою оцінкою дій вказаних осіб і ґрунтуються лише на припущеннях щодо можливої протиправності дій, а тому не відповідають вимогам ст.214 КПК України.
Згідно з ч.5 ст.40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Кримінальним процесуальним законодавством передбачено оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, з якими не згодні інші учасники провадження.
Таким чином, незважаючи на те, що заявник вважає заяву від 03 березня 2020 року повідомленням про вчинення злочину, передбаченого ст.365 КК України, проте остання за своїм змістом не містить фактичних даних, які вказують на ознаки складу вищезазначеного злочину, а тому така заява, з огляду на її зміст, в даному випадку не є підставою для внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що, в свою чергу, унеможливлює автоматичне внесення відомостей до ЄРДР за вказаною кваліфікацією дій, про що просить заявник.
Отже, згідно наведених вище норм законодавства за таким повідомленням про внесення відомостей до ЄРДР Територіальним управлінням ДБР, розташованим у місті Полтаві, не порушено вимог кримінального процесуального законодавства, що регламентують порядок розгляду заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення.
Згідно вимог ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого слідчим суддею постановляється ухвала про скасування рішення слідчого, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги.
Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя дійшов до висновку про відсутність законодавчо визначених підстав для внесення заяви ОСОБА_3 від 03 березня 2020 року до ЄРДР, а тому в задоволенні скарги на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань необхідно відмовити.
Керуючись статтями 306, 307 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 03 березня 2020 року - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1