Справа № 567/1462/19 .
У Х В А Л А

12.12.2019 м. Острог

Слідчий суддя

Острозького районного суду

Рівненської області ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю

прокурора ОСОБА_3

розглянувши внесене у кримінальному провадженні №0000413, клопотання заступника начальника СВ Острозького ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором ОСОБА_3 , про арешт майна

встановив:

заступник начальника СВ Острозького ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 звернувся в суд із клопотанням, яке погоджене прокурором, про арешт майна, в якому просить накласти арешт на майно, вилучене в ході проведення особистого обшуку підозрюваного ОСОБА_5 , а саме: берци чорного кольору із маркувальними позначками на підошві "45".

В обґрунтування клопотання зазначив, що в провадженні СВ Острозького ВП ГУНП в Рівненській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до ЄРДР за №0000413 від 11.12.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 п.1 ч.2 ст.115 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється в тому, що 11.12.2019 приблизно о 00:26 год., перебуваючи біля будинку своєї колишньої дружини ОСОБА_6 , що у АДРЕСА_1 , маючи умисел на позбавлення життя двох осіб загально небезпечним способом, діючи з мотивів помсти, на ґрунті особистих неприязних відносин, які склалися між ним та його колишньою дружиною, за допомогою дерев`яної палиці здійснив розбиття віконного скла будинку, куди в подальшому закинув заздалегідь приготовлені пляшки із легкозаймистою підпаленою речовиною, яку підготував завчасно для реалізації свого наміру.
Таким чином ОСОБА_5 реалізував свій умисел, направлений на позбавлення життя двох і більше осіб та виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки від заподіяного шуму прокинулися мешканці будинку, а саме ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які виявили пожежу та власними зусиллями відразу її ліквідували.

11.12.2019 в порядку ст.208 КПК України, в ході затримання ОСОБА_5 було проведено особистий обшук останнього, в ході якого було вилучено берци чорного кольору із маркувальними позначками на підошві «45», які було поміщено у полімерний сейф пакет НПУ №7242613.

Зазначає, що в ході досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вилучене під час обшуку підозрюваного взуття, оскільки є об`єктивні підстави вважати, що дане майно є речовими доказами та доказами злочину, а тому наявна необхідність у запобіганні його приховування, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення чи передачі стороннім особам.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала, посилаючись на обставини викладені в ньому та просила задоволити. Зазначила, що на даний час вказані речі, які було вилучено в ході обшуку, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні та є необхідними, зокрема, для проведення відповідних експертиз та слідчих дій.

Заступник начальника СВ Острозького ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 , підозрюваний ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_8 в судове засідання не з?явились, подали на адресу суду заяви про розгляд клопотання в їх відсутності. Відповідно до ст.172 КПК України їх неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Встановлено, що на підставі повідомлення ОСОБА_6 11.12.2019 року до ЄРДР за №0000413 внесено дані про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, п.1 ч.2 ст.115 КК України.

З матеріалів клопотання вбачається, що досудовим розслідування встановлено, що 11.12.2019 приблизно о 00:26 год., ОСОБА_5 , перебуваючи біля будинку своєї колишньої дружини ОСОБА_6 , що у АДРЕСА_1 , маючи умисел на позбавлення життя двох і більше осіб розбивши вікно будинку, закинув підготовлені пляшки із легкозаймистою підпаленою речовиною, яку підготував завчасно для реалізації свого злочинного наміру. ОСОБА_5 реалізував свій умисел, направлений на позбавлення життя двох і більше осіб та виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак від обставин, що не залежали від його волі, злочин не було закінчено.
11.12.2019 в ході огляду прилеглої території господарства ОСОБА_6 у АДРЕСА_1 було проведено огляд місця події, де за підсобним приміщенням на ґрунті земельної ділянки, було виявлено об`ємний слід взуття, який був залитий гіпсовою сумішшю, після чого гіпсовий зліпок було вилучено та поміщено до коробки, яку було упаковано та опечатано.

11.12.2019 в порядку ст.208 КПК України, в ході затримання ОСОБА_5 було проведено особистий обшук останнього, в ході якого було вилучено берци чорного кольору із маркувальними позначками на підошві «45», які було поміщено у полімерний сейф пакет НПУ №7242613.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження для досягнення його дієвості є арешт майна.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, метою арешту є забезпечення кримінального провадження, збереження речових доказів, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Згідно з приписом ч.2 ст.168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

Сукупний аналіз вищевказаних норм дає підстави вважати, що вилучене під час обшуку майно, є тимчасово вилученим майном, яке при наявності передбачених ст.98 КПК України ознак, може бути визнано речовим доказом, та на яке при наявності передбачених ст.170 КПК України підстав, ухвалою слідчого судді може бути накладено арешт.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно постанови заступника начальника СВ Острозького ВП ГУНП в Рівненській області від 11.12.2019 року, вказане майно визнано речовими доказами в кримінальному провадженні.

Отже, оскільки речі, вилучене взуття підозрюваного, саме по собі та в сукупності з іншими речами та документами кримінального провадження має важливе значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, є необхідним для проведення трасологічної експертизи з метою порівняння вилученої в ході огляду місця події слідової картини, та є доказом злочину, відповідає критеріям ст.98, 167 КПК України, тому наявні достатні підстави для накладення на нього арешту.

Накладення арешту на вищевказане майно має істотне значення у даному кримінальному провадженні, оскільки це майно є речовими доказами та може бути підтвердженням вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення.

Відповідно до статей 7 та 16 КПК України загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

В судовому засіданні слідчим доведено, що арешт вилученого взуття, має суттєве значення для встановлення обставин кримінального провадження, а також має значення для встановлення осіб причетних до злочину, тому є необхідність його збереження як речових доказів.

При цьому частина 7 ст.236 КПК України визначає, що предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження.

Враховуючи, що незастосування заходу забезпечення кримінального провадження (арешту майна) з забороною його відчуження може привести до зникнення, втрати відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за №0000413 від 11.12.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, п.1 ч.2 ст.115 КПК України, враховуючи правову підставу для арешту майна, тобто виключення можливості втрати слідів злочину, можливість використання майна як доказів у кримінальному провадженні, розумність та співмірність обмеження права власності та наслідки арешту майна, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав для арешту зазначеного у клопотанні майна.

На підставі викладеного, керуючись ст.131, 167, 170-173, 309, 376 КПК України, слідчий судя

ухвалив:

клопотання задоволити.

Накласти арешт на берци чорного кольору із маркувальними позначками на підошві "45", поміщені у полімерний сейф пакет НПУ №7242613.

Покласти на слідчого в даному кримінальному провадженні обов`язок забезпечити зберігання арештованого майна, згідно Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1