Справа № 341/2034/19
Провадження № 1-кп/349/49/20
У Х В А Л А
10 червня 2020 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні № 0000367 від 26 листопада 2019 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_5

потерпілий ОСОБА_6

користувач майна ОСОБА_3

встановив:

18 березня 2020 року до суду надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна в частині користуванні транспортним засобом та передачу йому на відповідальне зберігання речового доказу по справі.

У судовому засіданні 10 червня 2020 року ОСОБА_3 , який є користувачем майна, заявив клопотання про часткове скасування арешту речового доказу по справі автомобіля марки «VOLКSWAGEN TOURAN», чорного кольору, 2005 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , естонської реєстрації на які ухвалою слідчого судді Галицького районного суду Івано-Франківської області від 04 вересня 2019 року накладено арешт, в частині користування майном.

В обгрунтування клопотання зазначив, що транспортний засіб, на який накладено арешт, та який знаходяться на зберіганні в Галицькому ВП Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області необхідний йому для особистого користування. Крім того, автомобіль зберігається в неналежних умовах, що призводить до псування майна.

Обвинувачений, зхисник обвинуваченого у судове засідання не прибули.

Прокурор заперечував щодо задоволення клопотання і чаткового скасування арешту майна з передачею майна на відповідальне зберігання ОСОБА_3 . Вважає клопотання передчасним та таким, що не підлягає до задоволення.

Потерпілий ОСОБА_6 підтримав клопотання про передачу транспортного засобу в користування ОСОБА_3 з підстав, наведених у клопотанні.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Згідно положень ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Статтями 2 та 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

За ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Метою накладення арешту є забезпечення збереження речових доказів згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України та запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч.1 ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Враховуючи, що арешт було накладено з метою проведення ряду експертиз, станом на даний час досудове розслідування, під час якого з автомобілем проведено усі необхідні слідчі та процесуальні дії, завершено, а тому в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба з метою недопущення звуження певних прав та свобод користувача майна ОСОБА_3 , приходжу до висновку про можливість часткового скасування арешту на майно ОСОБА_3 в частині користування майном з переданням вищезазначеного майна на відповідальне зберігання ОСОБА_6 .

Керуючись ст. 174 КПК України,

ухвалив:

Клопотання ОСОБА_3 задовольнити.

Скасувати арешт автомобіля марки «VOLКSWAGEN TOURAN», чорного кольору, 2005 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , естонської реєстрації в частині користування транспортним засобом і передати автомобіль на відповідальне зберігання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителю АДРЕСА_2 .

Автомобіль марки «VOLКSWAGEN TOURAN», чорного кольору, 2005 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , естонської реєстрації підлягає негайному поверненню ОСОБА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1