Провадження №1-кп/761/2778/2019
В И Р О К
іменем України

03 січня 2020 року місто Київ

Шевченківський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , в приміщенні суду під час відкритого судового розгляду кримінального провадження (відомості внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань 7 листопада 2019 року за № 0010662) по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, який офіційно не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 27 вересня 2019 року вироком Шевченківського районного суду м. Києва за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 гривень,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

У С Т А Н О В И В:

7 листопада 2019 року, приблизно об 11 годині 44 хвилини, обвинувачений ОСОБА_5 , будучи особою, раніше судимою за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185КК України, отже діючи повторно, перебуваючи в приміщенні магазину «Мегамаркет-Нивки», що за адресою: м. Київ, вул. Д. Щербаківського, 58, маючи умисел щодо таємного викрадення чужого майна, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, взяв з полиці магазину одну пляшку віскі «Maker`s Mark» вартістю 522,08 грн., одну пляшку коньяку «Bolgradskyi Bolgrad V.S.O.P.» вартістю 118,08 грн., одну пляшку соку «Jaffa» вартістю 16 грн., чотири упаковки бастурми «Алан» вартістю відповідно 77,23 грн., 131,63 грн., 70,21 грн., 65,82 грн., а всього майна на загальну суму 1001,05 грн., що належить ТОВ «ФРЕЯ 2017», після чого, сховавши цей товар у кишені власного одягу, пройшов з ним повз каси не розрахувавшись, а далі залишив місце вчинення кримінального правопорушення.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що 7 листопада 2019 року, приблизно об 11 годині 44 хвилини, перебуваючи в магазині «Мегамаркет-Нивки», він вирішив викрасти певні товари. Далі, як пояснив ОСОБА_5 , діючи непомітно для оточуючих, він взяв з полиці магазину різні товари, які сховав до кишень своєї куртки, після чого залишив приміщення магазину з викраденим.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому судом їм було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, оскільки обвинувачений ОСОБА_5 повторно вчинив таємне викрадення чужого майна, то такі його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_5 , суд бере до уваги і визнає обставинами, які пом`якшують покарання - його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Водночас, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд бере до уваги, що він вчинив повторний злочин через незначний проміжок часу з моменту засудження за вчинення крадіжки у минулому (27 вересня 2019 року), що, на думку суду, свідчить про його очевидну схильність до протиправних проявів корисливого характеру, а й отже на необхідність у застосуванні найбільш суворого виду покарання, передбаченого у санкції ч. 2 ст. 185 КК України, хоча і в мінімальному розмірі.

Разом з тим, беручи до уваги всі обставини даної справи, зокрема те що викрадений товар було повернуто потерпілій стороні, а претензії матеріального характеру до обвинуваченого не заявлялись потерпілим (цивільний позов у справі не подавався), зважаючи на дані, що характеризують обвинуваченого ОСОБА_5 , який на наркологічному та психіатричному обліках не перебуває, проте має окремі ускладнення зі здоров`ям, за час військової служби у минулому виключно позитивно характеризувався, а за місцем проживання негативної інформації відносно останнього не зафіксовано, враховуючи головним чином і те, що в судовому засіданні ОСОБА_5 щиро запевнив суд про недопустимість буд-яких протиправних вчинків у майбутньому, суд вважає, що в даному конкретному випадку є можливість його виправлення без відбування покарання, і тому по відношенню до нього застосовує ст. 75 КК України, і викладене, на думку суду, є справедливим а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Питання про долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності з вимогами ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 349, 368, 370, 374, 376 КПК України, суд,

З А С У Д И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за якою призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку 1 (одного) року не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою скасувати та звільнити останнього з-під варти у залі суду.

Після набрання вироком законної сили, речові докази по справі, які передані на зберігання представнику потерпілого вважати повернутими законному володільцю, а інші речові докази - зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його оголошення.

Суддя ОСОБА_1