ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа 766/1962/20 Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/819/571/20 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія умовно-дострокове звільнення
У Х В А Л А
іменем України

09 червня 2020 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції м. Херсоні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 18 лютого 2020 року про відмову в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великий Жванчик Дунаєвського району Хмельницької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого,
засудженого 29.11.2018 року Бериславським районним судом Херсонської області за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України на 3 роки 2 місяці позбавлення волі.
Зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 06.09.2017 по 29.11.2018 року.
Початок строку: 29.11.2018 року, кінець строку: 06.08.2020 року.

в с т а н о в и л а:

Відмовляючи в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, суд в ухвалі зазначив, що засуджений за час відбування покарання не був працевлаштований, є особою неодноразово судимою за вчинення умисних злочинів, зараз відбуває покарання за вчинення умисного злочину, раніше умовно-достроково звільнявся від відбування покарання, проте це не призвело до позитивних змін в особистості засудженого і не створило у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві. Крім того, засудженому ОСОБА_7 у 2019 року адміністрацією колонії було відмовлено у внесенні щодо нього подання до суду про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 , не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, вказує на про наявність позитивних даних, які характеризують його особу, та мають бути прийняті до уваги. Зазначає, що йому залишилось відбувати незначний строк покарання, за час відбування покарання він не притягувався до дисциплінарної відповідальності. Просить застосувати до нього умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Заслухавши доповідача щодо суті поданої апеляційної скарги, доводи засудженого ОСОБА_7 , який підтримав свої апеляційні вимоги та просив їх задовольнити, думку прокурора про залишення апеляційної скарги засудженого ОСОБА_7 без задоволення, а ухвали суду першої інстанції без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Згідно зі ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до сформованої судової практики «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст.50 КК України.

Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, у тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним не є факт відбуття певної частини покарання, а факт доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Судом першої інстанції при розгляді клопотання дотримано зазначених вище вимог закону в повному обсязі.

Згідно вироку Бериславського районного судом Херсонської області від 29.11.2018 року ОСОБА_7 засуджено за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України на 3 роки 2 місяці позбавлення воліза вчинення злочину середньої тяжкості. Йому зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 06.09.2017 по 29.11.2018 року, тобто 1 рік 2 місяці 23 дні.

Як убачається з матеріалів провадження та наданої характеристики, ОСОБА_7 в установах виконання покарань знаходиться з 17.09.2017 року. Під час утримання в слідчому ізоляторі м. Миколаєва ОСОБА_7 не заохочувався та до дисциплінарної відповідальності не притягувався. З 03.11.2017 року він відбуває покарання в ДУ «Північна виправна колонія №90», за місцем відбування покарання характеризується посередньо, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, адміністрацією установи не заохочувався. Дотримується правомірних, ввічливих взаємовідносин з представниками адміністрації установи, не працевлаштований, конфліктних ситуацій не допускає.

Зважаючи на те, що висновок про застосування умовно-дострокового звільнення має ґрунтуватися на оцінці поведінки засудженого за весь час відбування покарання, наявність посередньої характеристики на особу засудженого є недостатньою для прийняття рішення про те, що за весь час відбування покарання ОСОБА_7 сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

15.04.2019 року ОСОБА_7 відмовлено в заміні покарання більш м`яким, як такому, що не став на шлях виправлення.

23.07.2019 року ОСОБА_7 відмовлено в умовно-достроковому звільненні, оскільки він не довів своє виправлення.

Згідно із ст.6 КВК України, виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Жодних даних про те, що поведінка засудженого ОСОБА_7 та ставлення до праці є сумлінними, в матеріалах провадження немає.

Належне дотримання особою умов відбування покарання є обов`язком засудженого та не може бути враховано як обставина, що вказує на доведення особою свого виправлення.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 є неодноразово судимою особою, раніше 22.06.2005 року до нього було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, однак його виправленню та припиненню злочинної діяльності це не сприяло і не створило у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві, він знову вчиняв нові умисні злочини, за які його було засуджено. Звільнившись у 2016 році з місць позбавлення волі, він належних висновків для себе не зробив та знову вчинив нові умисні злочини, за які зараз відбуває покарання, що свідчить про його схильність до вчинення злочинів та небажання стати на шлях виправлення.

Колегія суддів зауважує, що дані, які б свідчили про стабільну сумлінну поведінку та ставлення до праці засудженого ОСОБА_7 за весь час відбування покарання, в матеріалах справи відсутності, а тому не має підстав для застосування ст.81 КК України щодо нього.

Посилання апелянта на те, що йому залишилось відбувати незначний строк покарання, яке призначено за вироком суду, не приймаються до уваги, оскільки такі обставини не є визначальними для застосування положень ст.81 КК України.

З огляду на викладене вище, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про те, що засуджений ОСОБА_7 не довів своє виправлення, є обґрунтованим, а вказівки апелянта про те, що він характеризується в цілому позитивно, а отже заслуговує на умовно-дострокове звільнення безпідставними.

Порушень кримінального процесуального закону при розгляді клопотання засудженого ОСОБА_7 , не встановлено.

Підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, колегія судів не знаходить.

Керуючись ч.2 ст.376, ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 18 лютого 2020 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання залишити без зміни.

Ухвала набирає чинності з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_2
Судді: (підпис) ОСОБА_4
(підпис) ОСОБА_3