Справа № 487/5522/19
Провадження № 1-кс/487/218/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.01.2020 року

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління ДБР, розташованого у м.Миколаєві щодо відмови у визнанні потерпілим в кримінальному провадженні №0000110,
ВСТАНОВИВ:

21.12.2019 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління ДБР, розташованого у м.Миколаєві щодо відмови у визнанні потерпілим в кримінальному провадженні №0000110.
Вимоги ОСОБА_3 , мотивував тим, що 07.10.2019 року слідчим Першого слідчого відділу слідчого Управління ТУ ДБР розташованого у місті Миколаєві винесено постанову про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000110 від 12.03.2019 року за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.383 КК України. Дану постанову він отримав поштою 13.12.2019 року.
Вважає, що постанова слідчого Першого слідчого відділу слідчого Управління ТУ ДБР розташованого у місті Миколаєві підлягає скасуванню відповідно до вимог ст.ст. 303,304 КПК України.
В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 , вимоги щодо скарги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник ТУ ДБР розташованого в місті Миколаєві в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просив залишити скаргу ОСОБА_3 без розгляду.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасника справи, дослідивши матеріали скарги дійшов до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованим у місті Миколаєві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000110 від 12.03.2019 відомості до ЄРДР внесені на виконання ухвали слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси по справі № 522/22769/18 від 24.01.2019, відповідно до якої службову особу прокуратури Одеської області зобов`язано внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення, які містяться в заяві Шевченко від 05.11.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.383 КК України.
Постановою слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління ДБР, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_4 від 07.10.2019, відмовлено у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000110 від 12.03.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.383 КК України.

Згідно ст.2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 1 ст.21КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Згідно з ч.3 ст.26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до п. 5 ч. 1ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Положеннями частин 1 та 2 ст.55 КПК України передбачено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, діючий КПК України не передбачає обов`язку посадових осіб органів досудового розслідування приймати процесуальне рішення про визнання особи потерпілою, оскільки згідно з ч. 2 ст.55КПК України права та обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення.

Отже, з цього моменту така особа, за відсутності постанови про відмову у визнанні потерпілим, відповідно до ст.220 КПК України може вносити клопотання про вчинення процесуальних дій, які мають бути розглянуті, зокрема і щодо такої процесуальної дії, як вручення повідомлення про процесуальні права та обов`язки.

У той же час, за змістом ч. 5 ст.55КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим. В такому випадку, оскарженню підлягає саме така постанова на підставі п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Процесуальною підставою прийняття рішення про відмову у визнанні потерпілим відповідно до ст.55КПК України є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява подана особою, якій не завдано шкоди. При цьому відповідні підстави згідно із зазначеною статтею мають бути належним чином мотивовані.

Відповідно до вимог ч.3 ст.110КПК України рішення слідчого приймається виключно у формі постанови.

Постанова слідчого про відмову у визнанні потерпілим має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту свої прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають можливість визнання особи потерпілою, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Так, слідчим суддею встановлено, що в постанові про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_3 від 07.10.2019 року, слідчим Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління ДБР, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_4 зазначено, що 03.10.2019 до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Миколаєві надійшло клопотання від свідка ОСОБА_3 про визнання потерпілим та вручення пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого.

Проте, зазначене клопотання ОСОБА_3 про залучення в якості потерпілого та вручення пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого по кримінальному провадженню №0000110 не може бути задоволено, з причин передбачених в диспозиції ст.383 КК України, а саме:

1.Об`єктивна сторона злочину характеризується активною поведінкою діями, які підлягають у неправдивому, тобто такому, що не відповідає дійсності, повідомленні про вчинення злочину, яке направляється до суду, прокурора, слідчого або до органу досудового розслідування. Повідомлення про злочин має бути неправдивим, тобто таким, яке не відповідає і дійсності або в повному обсязі, або хоча б частково. Неправдиві відомості можуть стосуватися, наприклад, події злочину або особи, що начебто його вчинила, окремих обставин вчинення злочину (місця, часу, застосованих засобів, знарядь тощо). Змістом повідомлення мають бути відомості про вчинення саме злочину (закінченого чи незакінченого), а не адміністративного чи дисциплінарного проступку, а неправдивість цього повідомлення характеризує лише фактичні обставини злочин а не юридичну їх оцінку. Якщо особа повідомляє дійсні (правдиві) відомості, але по миляться щодо їх юридичної оцінки (кваліфікації), то ознаки злочину, передбачені ст. 383 КК, відсутні;

2.Суб`єктивна сторона злочину характеризується лише прямим умислом вказівка закону на завідомо неправдивий характер повідомлення свідчить про усвідомлення винним того, що спрямовані ним на адресу відповідних органів відомості не відповідають дійсності, і його бажання вчинити такі дії. Помилкова думка про відповідність відомостей дійсності виключає відповідальність за ст. 383 КК.

Проте, всупереч положенням ст.110 КПК України вказана постанова не містить відомостей про зміст обставин, які стали підставами для прийняття постанови, не наведено обґрунтування необхідності прийняття рішення про відмову у задоволенні заяви про залучення ОСОБА_3 в якості потерпілого у кримінальному провадженні.

За такого, слідчий суддя вважає постанову слідчого від 07.10.2019 року про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_3 передчасною та не вмотивованою, оскільки постанова не містить конкретних фактичних обставин із посиланням на докази, які дають підставу дійти висновку, що ОСОБА_3 не завдано кримінальним правопорушенням фізичної, майнової або моральної шкоди.

Таким чином, неналежне мотивування постанови про відмову у визнанні потерпілим, з одного боку, не відповідає вимогам процесуального законодавства, а з іншого не дає слідчому судді змоги перевірити правильність прийнятого слідчим рішення про наявність чи відсутність шкоди для конкретної особи у зв`язку із вчиненням кримінального правопорушення.

За таких обставин скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління ДБР, розташованого у м.Миколаєві щодо відмови у визнанні потерпілим в кримінальному провадженні №0000110 підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 55,303-307 КПК України, слідчий судя

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.
Скасувати постанову слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління ДБР, розташованого у м.Миколаєві від 07.10.2019року щодо відмови у визнанні потерпілим ОСОБА_3 в кримінальному провадженні №0000110 .
Зобов`язати слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління ДБР, розташованого у м.Миколаєві повторно розглянути заяву ОСОБА_3 про визнання його потерпілим в кримінальному провадженні №0000110 .

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1