КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №355/986/19Головуючий у І інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/1063/2020
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 січня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,

учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
потерпілого ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000326, по обвинуваченню:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, зареєстрованого та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Баришівського районного суду Київської області від 29 листопада 2019 року,-
В С Т А Н О В И В:
Вироком Баришівського районного суду Київської області від 29 листопада 2019 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, та призначено покарання у виді обмеження волі на строк 3 роки.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки та покладено на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.
По справі вирішено питання про речові докази та судові витрати.
За вироком суду ОСОБА_7 визнаний винуватим у тому, що він, 05.05.2019 року близько 06 год., керуючи автомобілем марки «Хюндай ІХ 35» д.н.з. НОМЕР_1 та рухаючись по автодорозі сполученням Київ-Харків, в районі 77 км., на території Баришівського району Київської області в напрямку міста Києва, допустив порушення п.п.2.3б, 12.1 ПДР України та здійснив зіткнення з автомобілем «Деу Сенс» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_9 , який перебував у нерухомому положенні з метою здійснити маневр розвороту.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді: струсу головного мозку, переломів правого і лівого надколінника, скалкового перелому правої п`яткової кістки, які у своїй сукупності відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 , не оспорюючи встановлені судом фактичні обставини та винуватість обвинуваченого у вчиненому злочині, просить змінити вирок у зв`язку із невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, внаслідок суворості.
В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що судом при призначенні покарання не було враховано ряд обставин, які, з позиції захисника, істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. За доводами захисника, судом не враховано активне сприяння обвинуваченим розкриттю злочину як обставину, яка пом`якшує його покарання, наявність у нього постійного місця роботи, а також те, що у ОСОБА_7 на утриманні перебуває неповнолітня дитина.
Крім цього, без врахування судом залишилось і те, що обвинувачений відшкодовує потерпілому завдану шкоду, що підтверджується розпискою останнього.
За наслідками розгляду апеляційної скарги просить змінити вирок суд в частині призначеного покарання, пом`якшивши його до штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Заслухавши суддю - доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 , його захисника та потерпілого, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора, який заперечував проти поданої апеляційної скарги та вважав вирок законним і обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження, проаналізувавши апеляційні доводи, провівши судові дебати та заслухавши останнє слово обвинуваченого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
Суд першої інстанції, допитавши обвинуваченого ОСОБА_7 , за згодою учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин кримінального провадження, які ніким не оспорювались, та розглянув кримінальне провадження в порядку, визначеному ч.3 ст.349 КПК України.
Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини злочину та правова кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.1 ст.286 КК України учасниками судового провадження не оскаржуються та не оспорюються, а тому, у відповідності до положень ст.404 КПК України, апеляційною інстанцією не перевіряються.
Призначаючи обвинуваченому по ч.1 ст.286 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, судом першої інстанції враховано характер і тяжкість злочину, вчиненого ОСОБА_7 із необережності, його наслідки, дані про особу винного, який на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, працює водієм, за місцем роботи характеризується позитивно.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд обґрунтовано визнав його щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
З урахуванням наведених обставин, позиції потерпілого, який просив не застосовувати до обвинуваченого покарання у виді позбавленні волі та додаткову міру покарання, наявності на утриманні ОСОБА_7 неповнолітньої дитини, а також те, що позбавлення обвинуваченого права керування транспортними засобами поставить його родину у скрутне матеріальне становище, суд дійшов висновку про необхідність призначення йому покарання у виді позбавлення волі без позбавлення права керування транспортним засобом.
Прийшовши до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання, суд на підставі ст.75 КК України звільнив його від відбування покарання з випробуванням та поклав на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції в повній мірі врахував усі конкретні обставини справи та дані, які характеризують особу обвинуваченого, у тому числі і ті, на які послався захисник, та дійшов правильного висновку як про необхідність призначення основного покарання у виді позбавлення волі, так і про можливість його звільнення від відбування покарання з випробуванням.
З урахуванням того, що призначене ОСОБА_7 основне покарання не передбачає його реальне відбуття, суд апеляційної інстанції позбавлений законом права змінити призначене покарання на штраф, яке є реальним покаранням, як цього просить захисник, оскільки цим фактично погіршується процесуальне становище обвинуваченого.
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції не вбачає законних підстав для зміни призначеного ОСОБА_7 покарання, а тому залишає вирок суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.
Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 409, 414, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Вирок Баришівського районного суду Київської області від 29 листопада 2019 року, ухвалений щодо ОСОБА_7 , залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

__________________ _________________ ________________ ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4