Дата документу 22.06.2020 Справа № 320/5863/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
______________________________________________________________________
Провадження № 11-сс/807/656/20 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 320/5863/19 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2020 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участі:

скаржника ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 14 листопада 2019 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 14 листопада 2019 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Мелітополі, ОСОБА_8 від 27 вересня 2019 року про закриття кримінального провадження, внесеного 21 травня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000074, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 14 листопада 2019 року та постановити нову ухвалу, якою скасувати постанову слідчого Державного бюро розслідувань від 27 вересня 2019 року про закриття кримінального провадження.

Апелянт вважає, що досудове розслідування було проведено неповно, однобоко та необ?єктивно, оскільки слідчим не були допитані всі свідки подій, а саме, співкамерники, та не була проведена почеркознавча експертиза, а слідчий суддя необґрунтовано зазначила в ухвалі про те, що дисциплінарна комісія проводилась за його участі та що догана була йому оголошена, при цьому, після прийняття рішення не оголосила оскаржувану ухвалу від 14 листопада 2019 року.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги, ОСОБА_6 та захисника, які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження, доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.

Згідно зі ст. 215 КПК України, досудове розслідування здійснюється у формі досудового слідства. Зазначена норма, як і в цілому положення Глави 19 КПК України, визначають форму та регламентують порядок проведення досудового слідства, однак не встановлюють переліку процесуальних та слідчих дій, які обов`язково належить здійснити в ході досудового розслідування для його закінчення.

Орган досудового розслідування в залежності від описаних заявником обставин, в яких останній вбачає ознаки кримінально-караних діянь, на власний розсуд визначає об`єм перевірочних дій, достатніх за переконанням слідчого чи прокурора, для прийняття мотивованого рішення відповідно до положень ч. 2 ст. 283 КПК України.

Частиною 2 ст. 9 КПК України передбачено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до положень ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних (слідчих) розшукових дій, витребування та отримання речей, документів тощо, проведення інших процесуальних дій.

Доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів чи обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів (ст. 84 КПК України).

Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів (ст. 85 КПК України).

Відповідно до положень Кримінального процесуального кодексу України, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження. Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження у сукупності.

Вичерпний перелік підстав закриття кримінального провадження міститься в ст. 284 КПК України, згідно з якою кримінальне провадження, в тому числі, закривається в разі встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення (п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України).

Імперативним приписом, зафіксованим у ст. 7 цього Кодексу, законодавець визначив, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини тощо.

Згідно з положеннями ст. 110 КПК України, постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Тобто, на слідчого суддю, відповідно до норм КПК України, покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить постанова висновки слідчого щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.

Як вбачається з матеріалів за скаргою, 02 травня 2019 року із Генеральної прокуратури України до прокуратури Запорізької області надійшла заява ОСОБА_6 , згідно з якою співробітниками ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» постановами № 320 від 04 червня 2018 року, від 02 грудня 2016 та № 94 від 17 березня 2017 року на нього були накладені дисциплінарні стягнення, проте, з жодною із постанов його не ознайомлювали та свого підпису він на них не ставив, у зв`язку з чим, просив внести відомості до ЄРДР та організувати перевірку законності накладення на нього стягнень.

31 травня 2019 року за заявою засудженого ОСОБА_6 було розпочато досудове розслідування кримінального провадження, внесеного 21 травня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000074, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

Під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000074, в якості свідків було допитано засудженого ОСОБА_6 , начальника ДУ Запорізький слідчий ізолятор» ОСОБА_9 , заступника начальника відділу соціально-виховної та психологічної роботи ОСОБА_10 .

Крім того, слідчим Першого слідчого відділу СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі, ОСОБА_8 , начальнику ДУ «Вінницька установа виконання покарань (№1)» було надане доручення про проведення слідчих (розшукових) дій, надісланий запит про надання необхідних документів, а прокурором 02 липня 2019 року, в порядку ст. 36 КПК України, слідчому було надано вказівки для виконання.

Частиною 1 ст. 366 КК України передбачено кримінальну відповідальність за складання, видачу службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів.

З об`єктивної сторони зазначений злочин може полягати у таких формах: 1) внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей; 2) інше підроблення документів; 3) складання завідомо неправдивих документів; 4) видача завідомо неправдивих документів.

Суб`єктивна сторона службового підроблення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, характеризується тільки прямим умислом, бо винний діє завідомо, тобто усвідомлює неправдивий характер тих відомостей, що вносяться ним до офіційних документів, або усвідомлює, що документ, який він видає, повністю чи частково не відповідає дійсності.

Досудовим розслідуванням було встановлено, що 04 червня 2018 року дисциплінарною комісією ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» у складі: начальника СІЗО ОСОБА_9 , заступника начальника СІЗО із СВПР ОСОБА_11 та начальника оперативного відділу ОСОБА_12 , за участю засудженого ОСОБА_6 , було розглянуто матеріли про накладення на останнього дисциплінарного стягнення у вигляді догани та за результатами розгляду на засудженого ОСОБА_6 постановою № 320 від 04 травня 2018 року було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани, а 05 червня 2018 року вказану постанову було оголошено начальником відділення СПС ОСОБА_10 , що виключає кримінальну відповідальність за ст. 366 КК України.

За наслідками проведеного досудового розслідування, слідча Першого слідчого відділу СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі, ОСОБА_8 27 вересня 2019 року ухвалила постанову про закриття на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінального провадження, внесеного 21 травня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000074, у зв`язку з відсутністю в діях службових осіб ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

На думку колегії суддів, під час проведення досудового розслідування слідчим відповідно до вимог ст. 223 КПК України було вжито необхідних заходів, спрямованих на отримання (збирання) доказів та їх перевірку, а саме, було досліджено та перевірено необхідні обставини, їм надано належну оцінку, досудове розслідування проведено із застосуванням всіх можливих засобів для всебічного, неупередженого та об`єктивного розслідування, з перевіркою всіх фактичних обставин справи, що може мати суттєве значення для розслідування кримінального провадження.

Під час судового розгляду провадження слідчий суддя, у свою чергу, перевірив доводи, наведені ОСОБА_6 у скарзі, та надав їм правильної оцінки, встановивши, що досудовим розслідуванням кримінального провадження, внесеного 21 травня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000074, проведено належну перевірку обставин, про які вказує ОСОБА_6 у своїй скарзі.

Отже, перевіряючи законність прийнятого рішення про закриття кримінального провадження, слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження, дотримався вимог кримінального процесуального закону, виклавши у рішенні наведені мотиви прийнятого рішення, у зв`язку з чим, колегія суддів вважає, що слідчий суддя правильно встановив, що висновок слідчої Першого слідчого відділу СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі, ОСОБА_8 від 27 вересня 2019 року про закриття на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінального провадження, внесеного 21 травня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000074, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, є обґрунтованим.

Виходячи з того, що відповідно до ст. 242 КПК України проведення експертизи є необов`язковим, а ч. 2 ст. 94 КПК України передбачено, що жоден доказ не має наперед встановленої сили, колегія суддів вважає довід апелянта про непроведення почеркознавчої експертизи неспроможним.

Також, всупереч твердженням ОСОБА_6 , немає необхідності у допиті засуджених, які були з ним в камері, оскільки ці особи не були присутніми під час засідання дисциплінарної комісії ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» та при оголошенні 05 червня 2018 року начальником відділення СПС ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» ОСОБА_10 постанови про накладення на ОСОБА_6 дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

З урахуванням викладеного колегія суддів не вбачає підстав для скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження та ухвали слідчого судді по доводам апеляційної скарги ОСОБА_6 .

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 14 листопада 2019 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Мелітополі, ОСОБА_8 від 27 вересня 2019 року про закриття кримінального провадження, внесеного 21 травня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000074, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: