Справа № 473/1644/20
Номер провадження1-кп/473/240/2020
ВИРОК
іменем України

"11" червня 2020 р. м. Вознесенськ
Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретар судових засідань ОСОБА_2 ,
учасники процесу:
прокурор ОСОБА_3 ,
обвинувачений ОСОБА_4 ,
потерпіла ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Вознесенська кримінальне провадження №0000657 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Таборівка, Вознесенського району, Миколаївської області, українець, громадянин України, з середньою освітою, не одружений, не працює, має на утриманні малолітню дитину 2020 р.н., не судимий в силу ст.89 КК України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
03.05.2020 близько 23.00 год. ОСОБА_4 перебував біля приватного будинку №24, по вул.Жовтневій в с.Таборівка, Вознесенського району, Миколаївської області. Побачивши на подвір`ї вказаного будинку автомобіль «ГАЗ» державний номер НОМЕР_1 , у ОСОБА_4 виник злочинний умисел та корисливий мотив, спрямований на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи злочинний умисел, ОСОБА_4 зайшов на подвір`я з незагородженої сторони та підійшов до автомобіля «ГАЗ» державний номер НОМЕР_1 , упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, демонтував з автомобіля «ГАЗ» державний номер НОМЕР_1 акумуляторну батарею марки «Vega 140Ah 900A R+», яку в подальшому таємно викрав. Після чого ОСОБА_4 викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 1890 грн.
Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.1 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
11 червня 2020 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 була укладена угода про примирення. Згідно з угодою про примирення обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, сторони дійшли згоди щодо призначення покарання ОСОБА_4 за ч.1 ст.185 КК України у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 850 гривень.
В угоді про примирення зазначено, що потерпіла ОСОБА_5 ніяких претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_4 не має, а шкоду їй відшкодовано повністю обвинуваченим до укладення угоди.
Вирішуючи питання про затвердження угоди про примирення, суд враховує, що відповідно до ч.1 п.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, який відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.
Судом було з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 розуміє права, визначені частиною 5 статті 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені частиною 1 статті 473 КПК України; обвинувачений вказав, що повністю визнає свою вину за пред`явленим обвинуваченням, цілком розуміє характер обвинувачення, згоден з видом та розміром покарання, яке до нього буде застосоване в результаті затвердження угоди про примирення.
Потерпіла та обвинувачений підтримали затвердження угоди на визначеній в ній умовах. Прокурор не заперечувала проти затвердження угоди про примирення, зазначивши, що її зміст, форма та порядок укладання відповідають вимогам чинного КПК України.
Судом роз`яснено, що наслідком затвердження угоди про примирення для сторін є обмеження їх права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України, для обвинуваченого - відмова від здійснення права на справедливий судовий розгляд. А для потерпілої - позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.
Суд переконався, що затвердження угоди сторонами є добровільним; відсутні обставини для відмови у затвердженні угоди про примирення, передбачені ч.7 ст.474 КПК України, правова кваліфікація діям ОСОБА_4 надана вірно за ч.1 ст.185 КК України; покарання, запропоноване сторонами, узгоджено у межах санкцій ч.1 ст.185 КК України, відповідає положенням Загальної частини Кримінального кодексу України.
Розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням становить 1890,00 гривень, яку відшкодовано.
Цивільний позов, судові витрати та речові докази в провадженні відсутні.
Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення від 11 червня 2020 року, укладену між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
На підставі затвердженої угоди про примирення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним за пред`явленим йому обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з дня вручення їй копії вироку суду.
Відповідно до п.3 ч.3 ст.394 КПК України вирок на підставі угоди про примирення може бути оскаржено прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарження вироку, якщо його не скасовано, - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1