Справа № 308/1539/20
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

04.03.2020 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового розгляду : прокурорки ОСОБА_5 ,
захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/138/20, за апеляційною скаргою, яку подав захисник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 ,
В С Т А Н О В И В :
ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 лютого 2020 року задоволено погоджене прокурором Ужгородської місцевої прокуратури Закарпатської області ОСОБА_8 (далі прокурор) клопотання слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_9 (далі слідчий) та застосовано щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Золочів, Львівської області, тимчасово проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, не працюючого, із середньою спеціальною освітою, раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України кримінального правопорушення запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 16 квітня 2020 року.

З матеріалів за клопотанням убачається, що 16 лютого 2020 року до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло погоджене прокурором клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 .. У клопотанні слідчий вказує на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України кримінального правопорушення, тобто у вчиненні дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним, анальним або оральним проникненням у тіло іншої особи з використанням геніталій або будь-якого іншого предмета, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування), вчинене щодо неповнолітньої особи. Відповідно до клопотання, 14 лютого 2020 року приблизно о 15 й годині 40 хвилин, ОСОБА_6 , у стані алкогольного та наркотичного сп`яніння, за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_1 , в одній із кімнат вищевказаної квартири, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та настання суспільно-небезпечних наслідків, будучи обізнаним про те, що потерпіла ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є неповнолітньою, з метою задоволення своєї статевої пристрасті, із застосуванням до неї фізичного насильства, яке виразилось у насильному триманні та стисканні рук потерпілої, бажанням принизити потерпілу та прагненням сексуального ствердження, поборовши фізичний опір неповнолітньої ОСОБА_10 , пов`язаний із небажанням вступати з ним у статевий контакт, вступив із нею у статеві зносини природнім способом, у результаті чого неповнолітня потерпіла отримала тілесні ушкодження у вигляді синців на різних частинах тіла характерних для зґвалтування. У клопотанні вказується на те, що оголошена ОСОБА_6 підозра у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема, протоколами: прийняття заяви про злочин від 14.02.2020; протоколом огляду місця події від 14.02.2020; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_10 від 15.02.2020; допиту свідка ОСОБА_11 . У клопотанні також вказується на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який, відповідно до ч. 3 ст. 152 КК України, передбачена кримінальна відповідальність і може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12-ти років, що злочин вчинено відносно особи, яка не досягла повноліття. Слідчий також посилається на те, що з урахуванням положень п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність декількох ризиків, передбачених у п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: незаконного впливу на потерпілу, оскільки підозрюваний знає її тривалий час ; переховування від слідства та суду, оскільки ОСОБА_6 орендує квартиру за адресою АДРЕСА_1 , а зареєстрований у АДРЕСА_2 , перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином чи вчинити інше кримінальне правопорушення. Враховуючи вищевикладене, орган досудового слідства не зможе запобігти вищенаведеним ризикам, при застосуванні щодо підозрюваного ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів. Просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, без визначення розміру застави.
В ухвалі слідчого судді вказується на те, що органом досудового розслідування доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, у тому числі, зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема, протоколами: прийняття заяви про злочин від 14.02.2020; протоколом огляду місця події від 14.02.2020; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_10 від 15.02.2020; допиту свідка ОСОБА_11 . У клопотанні також вказується на те, що за вчинене кримінальне правопорушення (злочин), який відноситься до особливо тяжких злочинів, може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12-ти років, що злочин вчинено відносно особи, яка не досягла повноліття. З урахуванням фактичних обставин, за яких вчинено злочин, даних про особу підозрюваного, слідчий суддя прийшов до висновку, що існує реальний ризик того, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, впливати на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином чи вчинити інше кримінальне правопорушення, про відсутність підстав для застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу, оскільки інший запобіжний захід може не запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні слідчого, встановлені ризики визнав доведеними, клопотання обґрунтованим, таким, що підлягає до задоволення.
В апеляційній скарзі адвокат вказує на те, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою. Стверджує, що підозра є необґрунтованою. Посилається на те, що в протоколі прийняття заяви про кримінальне правопорушення містяться розбіжності щодо часу проведення дії - дати складання, а відтак і дати вчинення кримінального правопорушення, у тому числі на те, що у протоколі зазначено, що дану заяву прийнято 12.02.2020, у той час, як ОСОБА_6 повідомлено про підозру в скоєнні кримінального правопорушення, яке мало місце 14.02.2020. Вважає непідтвердженими висновки, викладені у судовому рішенні, щодо ризиків, зокрема, загрози втечі. При цьому посилається на те, що з 2016 року підозрюваний є військовослужбовцем, що його звільнено зі служби «заднім числом» і про звільнення він довідався лише після затримання, що ОСОБА_6 раніше до кримінальної відповідальність не притягувався, має помешкання в АДРЕСА_1 , а відтак наміру переховуватись від слідства та суду не має. Непідтвердженим вважає і висновок щодо ризиків незаконного впливу на свідків та потерпілу, знищення або спотворення речей, які мають істотне значення для справи, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином або вчинення іншого кримінального провадження, що дані про такі ризики ґрунтуються лише на припущеннях сторони обвинувачення і не містять жодного доказу на підтвердження реальності таких ризиків. Просить ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 17.02.2020 скасувати, постановити нову, якою щодо підозрюваного ОСОБА_6 обрати більш м`який запобіжний захід, зокрема, у вигляді домашнього арешту або особистого зобов`язання.
Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення учасників судового розгляду: захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу; прокурорки ОСОБА_5 , яка заперечувала щодо задоволення апеляційної скарги; перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Апеляційна скарга розглядається за відсутності підозрюваного ОСОБА_6 , неявка якого із урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає її розгляду. При прийнятті рішення про розгляд апеляційної скарги за відсутності підозрюваного ОСОБА_6 враховується те, що підозрюваний належним чином повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги; заяв чи клопотань про відкладення її розгляду на інший день до апеляційного суду не надходило.

Відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.

Відповідно до ст. 194 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам.

Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про обрання запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_6 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає вимогам ст. ст. 183, 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.

З ухвали слідчого судді вбачається, що клопотання розглядалось за участі як підозрюваного ОСОБА_6 , так і його захисника адвоката ОСОБА_7 , що свідчить про дотримання слідчим суддею передбачених ст. 193 КПК України вимог, у тому числі, дотримання права особи на захист.

Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що надані органом досудового розслідування докази доводять обставини, що свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України кримінального правопорушення. Указаний висновок підтверджується приєднаними до клопотання матеріалами (доказами), зокрема: протоколами: прийняття заяви про злочин від 14.02.2020; протоколом огляду місця події від 14.02.2020; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_10 від 15.02.2020; допиту свідка ОСОБА_11 , на підставі яких 15.02.2020 слідчий виніс повідомлення ОСОБА_6 про підозру, яке цього ж дня йому вручено. Зі змісту вказаних вище доказів вбачається, що ОСОБА_6 вчинив діяння сексуального характеру, пов`язане із вагінальним, анальним або оральним проникненням у тіло іншої особи з використанням геніталій або будь-якого іншого предмета, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування), вчинене щодо неповнолітньої особи. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При цьому, колегія суддів приходить до висновку про те, що додані до клопотання матеріали (докази) підтверджують обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг учинити вищевказане кримінальне правопорушення. З урахуванням наведеного, доводи апеляційної скарги про необґрунтованість підозри відхиляються. Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

Обґрунтованим, на думку колегії суддів, є й висновок слідчого судді про те, що підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, з метою уникнення покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винним у вчиненні передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України кримінального правопорушення, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілу та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином чи вчинити інше кримінальне правопорушення. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів вважає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення та фактичні обставини його вчинення, у своїй сукупності з тяжкістю кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється - відноситься до особливо тяжких, за який може бути призначене покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років), повністю підтверджують наявність вищевказаних ризиків та висновок слідчого судді й у цій частині.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання також убачається, що слідчий та прокурор під час розгляду клопотання посилалися на вищенаведені обставини, і що слідчим суддею таким дана належна оцінка.

Вищенаведені обставини свідчать і про обґрунтованість висновку слідчого судді про те, що інші, більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою можуть бути недостатніми для запобігання вищенаведеним ризикам, у зв`язку із чим, доводи апеляційної скарги про те, що слідчим суддею не перевірена наявність реальних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження в ході розгляду апеляційної скарги та жодним чином не спростовують вказаного висновку слідчого судді.

Крім того, колегія суддів вважає, що, постановляючи ухвалу про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, врахував і положення ст. ст. 182, 183 КПК України, та обґрунтовано не визначив розмір застави, оскільки злочин скоєно із застосуванням насильства.

Доводи апеляційної скарги про розбіжності щодо часу проведення дії - дати складання протоколу про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, а відтак і дати вчинення кримінального правопорушення, у тому числі і про те, що у протоколі зазначено, що дану заяву прийнято 12.02.2020, у той час, як ОСОБА_6 повідомлено про підозру в скоєнні кримінального правопорушення, яке мало місце 14.02.2020, - колегія суддів вважає такими, що не спростовують висновок слідчого судді про обґрунтованість підозри.

З урахуванням наведеного вище, відхиляються і доводи апеляційної скарги про час звільнення підозрюваного зі служби. При цьому, колегія суддів враховує, що стороною захисту в підтвердження вказаних доводів апеляційному суду не надані будь які докази (документи).

Під час розгляду клопотання та прийнятті судового рішення слідчим суддею враховані і дані, що характеризують особу підозрюваного : орендує квартиру за адресою АДРЕСА_1 , а зареєстрований у АДРЕСА_2 .

Разом із тим, слідчим суддею встановлено строк дії запобіжного заходу відповідно до вимог ч. 1 ст. 197 КПК України.

На які-небудь інші доводи в обґрунтування незаконності судового рішення в апеляційній скарзі не вказується і на такі не посилалася сторона захисту в ході апеляційного розгляду судового провадження.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни.

При прийнятті рішення колегія суддів також враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що жодних доказів чи даних про обставини, які б свідчили про незаконність ухвали слідчого судді, до апеляційної скарги не додано, й на такі під час її розгляду стороною захисту не вказувалось.

Керуючись ст.ст.176-178, 181, 183, 194 ,376, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ :
апеляційну скаргу, яку подав захисник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 , залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 лютого 2020 року, якою щодо підозрюваного за ч. 3 ст. 152 КК України ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 16 квітня 2020 року, залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: