Справа № 353/50/20
Провадження № 1-кп/353/44/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2020 рокум.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора Тлумацького відділу Тисменицької місцевої прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника-адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Тлумачі кримінальне провадження, внесене 10.01.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за N 0000009 про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, з середньою освітою, розлученого, не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Кримінальне правопорушення вчинено за таких обставин:

23.10.2019 року приблизно о 15 год. 00 хв. ОСОБА_5 прийшов у гості до ОСОБА_4 , що за адресою: АДРЕСА_1 , щоб разом розпити алкоголь.

Зайшовши у житловий будинок, ОСОБА_5 побачив, що ОСОБА_4 спить, та в цей момент у нього виник умисел на таємне викрадення речей, які належать ОСОБА_4 . Тоді ОСОБА_5 підійшов до крісла, на якому знаходилась сумка потерпілого, і, відкривши її, у одному з відділів виявив грошові кошти у сумі 1000 грн.

В подальшому ОСОБА_5 , користуючись тим, що ОСОБА_4 спить і за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливих спонукань та з метою особистого збагачення, усвідомлюючи протиправність свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, таємно викрав із сумки ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 1000 грн., які поклав собі в кишеню.

Після цього ОСОБА_5 покинув місце події, грошовими коштами розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 1000 грн.

Під час проведення досудового розслідування, 20.01.2020 року між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 , у присутності захисника-адвоката ОСОБА_6 , була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст.471 КПК України.

Згідно даної угоди потерпілий та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (П`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (Вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок. Також, в угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та наполягає на затвердженні угоди про примирення.

Потерпілий пояснив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України та просить затвердити зазначену угоду.

Проаналізувавши надані матеріали, вислухавши пояснення обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_4 , думку прокурора ОСОБА_3 , який не заперечував проти затвердження угоди про примирення, та захисника-адвоката ОСОБА_6 , який просить затвердити угоду про примирення, суд вважає, що для затвердження угоди про примирення є правові підстави.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

В силу ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочиів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Як вбачається з наданих матеріалів кримінального провадження, дії обвинуваченого ОСОБА_5 обгрунтовано кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, вчинене ним кримінальне правопорушення згідно з положеннями ст. 12 КК України відноситься до категорії кримінальних правопорушень середньої тяжкості. Обвинувачений свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнає. Встановлено, що укладення угоди між потерпілим та обвинуваченим про примирення є добровільним. Зміст угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України.

При цьому з`ясовано, що ОСОБА_5 цілком розуміє п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Потерпілий ОСОБА_4 також розуміє наслідки затвердження даної угоди, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України.

При призначенні покарання, суд згідно із вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_5 раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на «Д» обліку в наркологічному кабінеті з 09.11.2006 року, працює не офіційно, розлучений.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, часткове добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого суд вважає, що узгоджене сторонами покарання відповідає не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, оскільки обвинувачений працює, хоча і неофіційно, має самостійний доход, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання. Також при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про примирення вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені Кримінальним Кодексом України.

Згідно ч. 5 ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про примирення суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи із викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення від 20.01.2020 року між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 , яка укладена у присутності захисника-адвоката ОСОБА_6 , і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлявся.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про примирення, укладену 20 січня 2020 року між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 у кримінальному провадженні N 0000009 про обвинувачення ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 50 (П`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (Вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.
Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених статтею 394 КПК України до Івано-Франківського апеляційного суду через Тлумацький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

ГоловуючийОСОБА_1