Єдиний унікальний номер судової справи 201/5119/20
Номер провадження 1-кс/201/1952/2020
УХВАЛА
Іменем України

15 червня 2020 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0000573 внесеного до ЄРДР 22.05.2017 року за ознаками ч. 1 ст. 365 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська зі скаргою, в якій просить поновити йому строк на оскарження постанови і скасувати постанову слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 від 22.02.2019 року про закриття кримінального провадження № 0000573 внесеного до ЄРДР 22.05.2017 року за ознаками ч. 1 ст. 365 КК України.

В обґрунтування скарги ОСОБА_3 зазначив, що ним неодноразово оскаржувалася постанова слідчого про закриття кримінального провадження № 0000573, внесеного до ЄРДР 22.05.2017 року, але слідчим прийняте аналогічне за змістом процесуальне рішення, правове обґрунтування рішення майже повністю текстуально повторює попередні постанови слідчого. Відмінність полягає лише у допиті двох оперативних працівників СКР Дзержинського РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області - ОСОБА_5 і ОСОБА_6 . Остання постанова зовсім не містить жодних пояснень, у ній зазначено, що показання останніх є аналогічними показам допитаного оперуповноваженого ОСОБА_7 . По відношенню до ОСОБА_3 були застосовані неправомірні дії під час затримання і допиту до часу прибуття його адвоката. Також за відсутності захисника проведено затримання, огляд і вилучення належних йому особистих речей, в тому числі срібного ланцюга, який в подальшому був обізнаний потерпілою ОСОБА_8 .

Також слідчий 25.07.2015 року проігнорував вимоги заявника, як затриманої особи, щодо невідкладного проведення СМЕ на предмет завдання працівниками поліції легких тілесних ушкоджень, проведення якої слідчим навмисно відстрочено до 31.07.2015 року. Наслідком чого став висновок лікаря СМЕ про те що, на тілі заявника тілесних ушкоджень не виявлено.

Крім того, посилався на те, що слідчі прокуратури за заявою ОСОБА_3 проводили перевірки дотримання законності працівниками силових структур у травні, червні, жовтні та листопаді 2017 року , січень, лютий 2019 року , але жодного разу заявник не допитувався. В матеріали трьох прокурорських перевірок відсутні відомості щодо перевірки фактичного часу затримання.

Заявник посилався на медичну довідку обстеження 25.07.2015 року в Криворізькій міській лікарні №1, яка слідчим не досліджена, але долучена останнім до матеріалів.

На підставі вищевикладеного, просив вимоги скарги задовольнити.

ОСОБА_3 і прокурор в судове засідання, призначене на 15.06.2020 року не з`явилися, про дату, місце і час розгляду скарги були повідомлені належним чином. Забезпечення участі заявника у розгляді скарги здійснювалося Державною установою «Криворізька установа виконання покарань № 3». У зв`язку із чим, враховуючи ч.6 ст. 9 КПК України, суд вважає за необхідне застосувати загальні засади кримінального провадження, передбачені ст. 28 КПК України та розглянути скаргу без участі вищевказаних учасників з метою прийняття процесуального рішення по ньому в розумні строки.

Неявка слідчого або прокурора не перешкоджає розгляду скарги, що відповідає положенням ч. 3 ст. 306 КПК України.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження, зіставивши доводи скарги з вимогами закону, приходить до такого висновку.

Як видно з матеріалів скарги в провадженні другого СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області перебувало кримінальне провадження №0000573 від 22.05.2017р., відомості про яке внесені до ЄРДР на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу, за заявою ОСОБА_3 щодо неправомірних дій працівників Дзержинського РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України.

ОСОБА_3 фактично був затриманий працівниками поліції приблизно 20 годин 00 хвилин 24.07.2015 року, що підтверджується не тільки показами останнього, а й постановами про закриття кримінального провадження від 27.11.2017 року, 27.06.2017 року та від 22.02.2019 року. Приблизно о 05 години 00 хвилин 25.07.2015 року слідчий ОСОБА_9 без участі захисника вилучив у підозрюваного ланцюг з металу білого кольору, який належить останньому, що йому подарувала колишня співмешканка і можуть підтвердити його знайомі, що є порушенням права на захист, передбаченого ст. 63 КУ України та ст. 20 КПК України. Також захисника підозрюваному було надано лише 25.07.2015 року о 07 годині 00 хвилин, хоча до цього здійснено ряд процесуальних дій, а саме, затримання підозрюваного, вилучення особистих речей.

Крім того, права підозрюваному були роз`яснені належним чином лише 25.07.2015 року, коли вручено пам`ятку та підозру, вже за участі захисника, що надає об`єктивні підстави вважати, що було порушено право на захист підозрюваного.

Також суд, дослідивши медичну довідку з обстеження ОСОБА_3 від 25.05.2015 року в Криворізькій міській лікарні №1, приходить до висновку, що останньому дійсно були нанесені тілесні ушкодження, а отже, зібрані докази під час досудового розслідування можуть бути неповні та отримані під тиском співробітників поліції, що має собою як наслідок положення теорії про плоди отруйного дерева (Fruit of the Poisonous Tree) , яке закріплене в ч. 1 ст. 87 КПК України.

Дослідивши постанови про закриття кримінального провадження від 27.11.2017 року, 27.06.2017 року та від 22.02.2019 року, суддя слідчий приходить до висновку, що дійсно упродовж досить тривалого часу працівниками слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області не здійснено жодних дій, спрямованих на з`ясування фактичних обставин вчиненого правопорушення.

Останню постанову про закриття провадження від 22.02.2019 року доповнено показаннями двох свідків, працівників СКР Дзержинського РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , хоча в постанові не зазначений виклад їх пояснень, а лише те, що їхні покази стосовно подій затримання ОСОБА_3 є аналогічними показами допитаного ними оперуповноваженого ОСОБА_7 .

Також у травні, червні, жовтні, листопаді 2017 року, січні, лютому 2019 року за клопотанням ОСОБА_3 слідчим ОСОБА_4 проводилася перевірка щодо дотримання законності з боку працівників силових структур поліції, яка жодних результатів не дала, хоча ані в постанові, ані в будь-якому іншому документі не зазначено, які взагалі дії були вчинені.

Також не перевірялися факти можливого впливу на обвинуваченого з боку працівників поліції, оскільки висновком судово-медичної експертизи від 31.07.2015 року № 1539 тілесні ушкодження не виявлені, а відповідно до довідки від 25.07.2015 року: наявні садна на передпліччі передньої частини грудної клітини та шкірі лобу застарілі, наявний рубець на правій голені, , що суперечить висновку експерта.

При розгляді даної скарги, суд звертає увагу на те, що завданням кримінального провадження, відповідно до ст. 2 КПК України, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

На підставі ч. 2 ст. 9 КПК України керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених випадках, - на потерпілого.

Статтею 93 КПК України встановлено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

У свою чергу, слідчий, прокурор під час досудового розслідування, зобов`язаний детально та всебічно перевірити доводи особи, що подала таку заяву.

Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину чи самої події, то він має звернути увагу на те, що б така постанова у обов`язковому порядку містила детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить вона висновки щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.

Практика Європейського Суду з Прав Людини щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

А в рішенні ЄСПЛ у справі «Бучинська проти України» Суд констатував факт того, що не може дійти висновку, що органи влади зробили усе від них залежне для забезпечення оперативного та всебічного вжиття заходів для збору доказів, встановлення місцезнаходження та притягнення до відповідальності винних (див. рішення у справі «Бучинська проти України» заява № 35493/10 від 30.04.2015, п. 49), бо за потреби зростаючих високих стандартів у сфері захисту прав людини та основоположних свобод, неминуче вимагається більша рішучість при оцінці порушень основоположних цінностей демократичного суспільства (див. рішення у справі «Сельмуні проти Франції, заява № 235803/94, параграф 95, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, параграфи 148, 149), оскільки тягар доведення можна покласти на органи влади, адже саме вони мають надати задовільні та переконливі пояснення (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини, заява № 21986/93, п. 100, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, параграф 150).

Постановою прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 від 22.02.2019 року кримінальне провадження № 0000573 від 22.05.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України, закрите у зв`язку з встановленням відсутності в діях працівників Дзержинського РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_3 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України, а також іншого складу кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого повинна бути вмотивованою та містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України, однак дані вимоги кримінально процесуального закону слідчим не були виконані, оскільки постанова про закриття кримінального провадження не містить мотивів прийняття такого рішення та повного їх обґрунтування.

За змістом постанови про закриття кримінального провадження від 22.02.2019р., висновок про встановлення відсутності складу кримінального правопорушення, слідчий обґрунтував тим, що зібрані докази не є підставою для прийняття рішення про притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності про відсутність в діях працівників вказаних вище правоохоронних органів складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 365 КК України, а також складу іншого кримінального правопорушення.

Постанова про закриття кримінального провадження повинна містити достатні відомості, які б свідчили про те, що усім обставинам справи у порядку ст. 94 КПК України було надано необхідну правову оцінку в сукупності, що свідчить про те, що встановлена, на даний час, органом досудового розслідування сукупність доказів, якою обґрунтовуються зроблені ним висновки, не може вважатися такою, що не залишає місце сумнівам, а наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978р. у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011р., (ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України).

Проте, суд вважає, що органом досудового розслідування не було дотримано вимог ст.ст. 9, 91, 110 КПК України, оскільки висновки щодо обставин, які обумовлюють закриття провадження у справі були зроблені передчасно, без належної перевірки обставин викладених в заяві скаржника та не надавши відповідної оцінки доказам, які були здобуті під час проведення досудового розслідування у всій їх сукупності.

Окремі посилання слідчого в постанові про закриття кримінального провадження носять загальний характер, без змістовного, конкретного аналізу доказів, співставлення показань потерпілого і свідків, дослідження доказів, що містяться у матеріалах провадження. Викладені обставини вказують про неповноту досудового розслідування, у зв`язку із чим постанова слідчого від 22.02.2019 року про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню.

Щодо посилань заявника на необґрунтованість підозри у скоєнні кримінального правопорушення, неправдиві показання свідків, порушення під час проведення з ним слідчого експеримента, неправдиві і суперечливі висновки експертиз та недоведеність його вини у скоєнні кримінального правопорушення, то означені питання знаходяться поза межами судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, який здійснюється слідчим суддею згідно зі п. 18 ч. 1 ст. 3 і глави 26 КПК України.

Заявником порушено 10-тиденний строк звернення до суду зі скаргою, але заявлене клопотання про поновлення такого строку у зв`язку з тим, що заявник не був обізнаний про хід кримінального провадження і отримав оскаржувану постанову лише 19.05.2020 року за його заявою до суду. За вказаних обставин строк оскарження підлягає поновленню.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 91, 93, 94, 107, 110, 303 - 307 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_3 строк для подання скарги до слідчого судді.

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 від 22.02.2019 року про закриття кримінального провадження № 0000573 внесеного до ЄРДР 29.10.2015р. за ознаками ч. 2 ст. 365 КК України задовольнити.

Постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0000573, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.05.2017 року, винесену слідчим в особливо важливих справах другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 22 лютого 2019 року з підстав, передбачених п.2 ч. 1 ст. 284 КПК України скасувати.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1