ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/857/20 Справа № 201/5662/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
підозрюваного (в режимі
відеоконференції) ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в режимі відеоконференції матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 червня 2020 року про задоволення клопотання старшого слідчого Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 погодженого із прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомиргород Кіровоградської області, громадянина України, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше судимого 26 серпня 2015 року Новомиргородським районним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 1, 4 ст. 70, 71 КК України до остаточного покарання 3 років 9 місяців позбавлення волі, звільненого на підставі ухвали Дзержинського районного суду м. Кривий Ріг від 01 червня 2018 року умовно-достроково на 10 місяців 23 дні,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 червня 2020 року клопотання старшого слідчого Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , погодженого із прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області ОСОБА_6 , поданого в рамках кримінального провадження №0001253, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 червня 2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України - задоволено.
Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів до 14 серпня 2020 року.
Встановлено, що датою закінчення дії цієї ухвали щодо тримання підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою є 14 серпня 2020 року.

Рішення суду обґрунтовано тим, що сукупність зібраних органом досудового розслідування доказів поза розумним сумнівом доводить причетність ОСОБА_7 до інкримінованого йому злочину, що підтверджується достатніми на цьому етапі слідства доказами, які містяться у матеріалах досудового розслідування: у протоколі прийняття заяви ОСОБА_10 про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 15 червня 2020 року, у протоколі огляду місця події від 15 червня 2020 року, у протоколі огляду від 15 червня 2020 року, у рапорті поліцейського взводу № 1 роти № 3 батальйону № 2 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції від 15 червня 2020 року, у протоколі допиту потерпілого ОСОБА_10 від 15 червня 2020 року, у довідці з Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня» щодо наявності у ОСОБА_10 тілесних ушкоджень, у протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15 червня 2020 року за участю потерпілого ОСОБА_10 , у протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15 червня 2020 року за участю свідка ОСОБА_11 , у протоколі допиту свідка ОСОБА_11 , у протоколі допиту свідка ОСОБА_12 , у протоколі огляду речей від 15 червня 2020 року.
Отже, наведені вище обставини свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, що у достатній мірі доведено прокурором під час розгляду клопотання.
Оцінюючи обґрунтування прокурора на підтвердження наявності наведених у клопотанні ризиків і докази, надані останнім на підтвердження своїх доводів, слідчий суддя прийшов до висновку, що прокурором під час розгляду клопотання доведена наявність достатніх підстав вважати, що існують такі ризики, як можливі спроби підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та вчинити інші кримінальні правопорушення, виходячи з наступного.
Так, у разі визнання підозрюваного ОСОБА_7 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років.
Водночас, слідчим суддею враховувались і дані про особу підозрюваного, який не одружений, офіційно не працевлаштований і не має постійного джерела доходу, проживає один у м. Новомиргород Кіровоградської області, що є тими обставинами, які вказують на відсутність у ОСОБА_7 міцних соціальних зв`язків.
При цьому, відповідно до довідки за відомостями персонально-довідкового обліку єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України від 15 червня 2020 року підозрюваний ОСОБА_7 раніше судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, судимість за які у встановленому законом порядку не знята і не погашена.
Більш того, як слідує з довідки про звільнення серія КІР № 00355 від 18 квітня 2020 року ОСОБА_7 звільнений з Державної установи «Кропивницький слідчий ізолятор» 18 квітня 2020 року по відбуттю строку покарання та обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного корисливого злочину, вчинення якого останньому інкримінується вже через півтори місяці після звільнення з місць позбавлення волі.
Отже, наведені дані є тими аргументами, які свідчать на користь доводів прокурора щодо суспільної небезпеки особи підозрюваного та можуть вказувати на схильність ОСОБА_7 до вчинення кримінальних правопорушень, адже останній, виходячи із наведених вище обставин, відповідних висновків для себе не зробив, не став на шлях виправлення і знов підозрюється у вчиненні умисного тяжкого корисливого злочину.
Таким чином, наведені дані про особу підозрюваного в сукупності з суворістю можливого покарання вказують на існування ризиків можливих спроб підозрюваного ОСОБА_7 переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків та вчинити інші кримінальні правопорушення, ступень яких є досить високим.
Відтак, слідчий суддя погодився із заявленими прокурором ризиками, передбаченими п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і визнає наявність існування цих ризиків доведеними у повній мірі.
Отже, з урахуванням сукупності встановлених обставин, зокрема, наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, вагомості наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину, тяжкості покарання, що загрожує останньому, у разі визнання його винуватим та даних про особу ОСОБА_7 , наведених вище, слідчий суддя дійшов до переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім і не зможе запобігти існуючим ризикам та забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що виправдовує застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 17 червня 2020 року та постановити нову ухвалу, якою обрати відносно ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ухвала суду першої інстанції є незаконної та необгрунтованою.
Судом не в повному обсязі досліджено підстави для обрання такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, зокрема прокурором та слідчим не доведено наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК України.
На думку захисника, в порушенні ст. 183 К1ІК України прокурором у клопотанні про застосування тримання під вартою не наведено фактів неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, докази якої мають бути надані для обрання виняткового запобіжного заходу - тримання під вартою.
Зазначає, що ОСОБА_7 має тісні соціальні зв`язки, постійне місце реєстрації та проживання, що унеможливлює переховування.
Звертає увагу, що обвинувачений ніколи в розшуку не перебував, від органів досудового розслідування та/або суду не переховувався, що спростовує ризики викладені в ухвалі слідчого судді, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування або суду.
Письмових доказів про те, що ОСОБА_7 може впливати на свідків чи вже впливає на останніх у сторони обвинувачення не має. Заяв чи інших клопотань від свідків про те, що останні хвилюється за своє життя чи здоров`я через неналежну поведінку підозрюваного до слідчого судді, слідчого, прокурора або суду не надходило, а отже немає підстав вважати даний вид ризику доведеним.
Інший ризик викладений в ухвалі слідчого судді, що підозрюваний може скоїти інше кримінальне правопорушення є не доведеним, оскільки останній має неофіційне місце роботи та дохід.
Слідчим суддею не взято до уваги п. 3, 4, 5, ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме: вік та стан здоровя підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які, кожен окремо, підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, доводи прокурора, яка вважала за необхідне залишити ухвалу слідчого судді без змін, а скаргу без задоволення, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого слідчим суддею дотримані, а доводи сторони захисту, викладені в апеляційній скарзі та в судовому засіданні щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, є безпідставними.
Так, з наданих матеріалів вбачається що під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, при цьому обставини, що дають підстави підозрювати його у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання.
Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення, колегія суддів зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Також приймається до уваги, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії» зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою, до того ж при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обгрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування.
Крім цього, у справі «Смірнови проти Росії» (п. 59) Європейський суд з прав людини зазначив, що в досудовому звільненні особі може бути відмовлено через доведеність таких основних підстав, як: ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 р. у справі «Штеґмюллер проти Австрії»); ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесу здійснення правосуддя (рішення ЄСПЛ від 27 червня 1968 р. у справі «Вемгофф проти Німеччини»); вчинення ним подальших правопорушень (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 р. «Мацнеттер проти Австрії») або спричинення ним порушень громадського порядку (рішення ЄСПЛ від 26 червня 1991 р. у справі «Летельєр проти Франції»).
Європейський суд з прав людини визнав допустимими підставами для взяття й тримання особи під вартою наявність із боку підозрюваного таких загроз, як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину. Проте й у цих випадках ЄСПЛ наголошує на тому, що наявність відповідних ризиків, які слугують підставою тримання підозрюваного під вартою, повинна бути доведена в кожному конкретному випадку.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя правильно встановив, що доводи поданого клопотання є обґрунтованими, а заявлені ризики об`єктивно існують і для їх запобігання, необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя врахував, що існують обґрунтовані ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, що ОСОБА_7 , знаходячись на свободі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, у зв`язку з чим обґрунтовано прийшов до висновку про застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не буде ефективним та доцільним, у зв`язку з чим доводи захисника про відсутність у провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КК України, є непереконливими.
Доводи ж апелянта про те, що суд першої інстанції не взяв до уваги дані, характеризуючі підозрюваного, які викладені в апеляційній скарзі, є безпідставними, оскільки суд при постановленні ухвали це врахував, однак з метою запобігти встановленим ризикам, беручи до уваги тяжкість злочину, у вчиненні якого він підозрюється, міру покарання, яка передбачена за нього у виді позбавлення волі, судом першої інстанції було обгрунтовано задоволено клопотання слідчого та застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою цілком правильним і обгрунтованим та не знаходить підстав для його зміни на даному етапі досудового розслідування на інший запобіжний захід.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 червня 2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ _______________ _______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4