Справа № 510/1141/20
Провадження № 1-кс/510/167/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 червня 2020 року м. Рені

Слідчий суддя Ренійського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

- за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Ренійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :
Слідчий СВ Ренійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про накладення арешту на:

купюру номіналом 500 грн. із серією та номером СЖ 3635978, яку упаковано у експертний пакет ЕХР0306369;

флеш-носій (карта пам`яті) марки «Kingston», із серійним номером ТЕ09000001; 3500007-002.А 00LF 120417, із відеозаписом, упакований у паперовий конверт №1.

Як виходить з наданого суду клопотання, 13.06.2020р. до Ренійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення від начальника СРПП Ренійського ВП ОСОБА_5 про те, що ОСОБА_6 , керуючи автомобілем ВАЗ 2102, державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі М-15 «Рені-Одеса-Бухарест», на 301 км, порушив вимогу дорожнього знаку 3.21 ПДР України, був зупинений працівниками Ренійського ВП та під час оформлення адміністративних матеріалів за порушення намагався надати неправомірну вигоду за неоформлення постанови про адміністративне правопорушення співробітникам СРПП Ренійського ВП.

Відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.06.2020р. за № 0000202 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

13.06.2020р. під час проведення огляду місця події було вилучено грошову купюру номіналом 500 грн. із серією та номером СЖ 3635978, яку упаковано у експертний пакет ЕХР0306369 та долучено до матеріалів кримінального провадження.

13.06.2020р. співробітником СРПП №1 Ренійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області старшим сержантом поліції ОСОБА_7 виданий флеш-носій (карта пам`яті) марки «Kingston», серійний номер ТЕ09000001; 3500007-002.А 00LF 120417 із відео-записом спроби надання неправомірної вигоди гр. ОСОБА_8 , який того ж дня в приміщенні робочого кабінету оглянуто, упаковано у паперовий конверт №1, та долучений до матеріалів кримінального провадження.

Вищевказані вилучені предмети були визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Беручи до уваги все вищевикладене, слідчий зазначає, що вищевказані об`єкти по даному кримінальному провадженню мають значення речових доказів, підлягають огляду, як речові докази, можуть бути предметом дослідження експертизи, конфіскації, з метою повного, всебічного та неупередженого дослідження всіх обставин справи, враховуючі реальну можливість зацікавлених осіб знищити їх, сховати, просить суд накласти арешт на вищевказане майно.

Слідчий у судове засідання не явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, просив про розгляд справи без його участі. Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України неявка осіб не є перешкодою для розгляду клопотання.

Дослідивши додані до клопотання матеріали, перевіривши доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ч. 3 ст. 171 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально- протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
З урахуванням положень ст. 2, 7 КПК України, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Як вбачається з витягу по кримінальному провадженню №0000202 від 13.06.2020р., до ЄРДР внесені данні про злочин з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 369 КК України.
З матеріалів, які надані слідчим в обґрунтування клопотання про накладення арешту на вилучене майно, слідчий суддя вбачає наявність вчинення суспільно небезпечного діяння, а щодо речових доказів грошової купюри та флеш-носія, - реальну можливість зацікавлених осіб знищити, приховати їх. Тому, з метою запобігання вищевказаних можливостей щодо речових доказів, з метою їх збереження, доцільно накласти на них арешт.

На підставі викладеного, керуючись ст. 98, 132, 170 - 173, ст. 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
Клопотання СВ Ренійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , про арешт майна задовольнити.

З метою збереження речових доказів - накласти арешт на майно, яке визнане речовими доказами по кримінальному провадженню №0000202 від 13.06.2020р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, а саме на:

купюру номіналом 500 грн. із серією та номером СЖ 3635978, яку упаковано у експертний пакет ЕХР0306369;

флеш-носій (карта пам`яті) марки «Kingston», із серійним номером ТЕ09000001; 3500007-002.А 00LF 120417, із відеозаписом, упакований у паперовий конверт №1,

-які долучені до матеріалів кримінального провадження.

На ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляція до Одеського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1