МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
справа №370/79/20

"26" лютого 2020 р. Макарівський районний суд Київської області

у складі: судді ОСОБА_1

із секретарем ОСОБА_2

сторони кримінального провадження, інші учасники судового провадження

прокурор ОСОБА_3

захисник ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду смт Макарів Макарівського району Київської області кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Перервинці Драбівського району Черкаської області, українця, громадянина України, який має загальну середню освіту, одружений, офіційно не працюючий, раніш не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в:
30.12.2019 року близько 21.20 години обвинувачений ОСОБА_5 на власному автомобілі марки «Volkswagen Т-4» державний номерний знак НОМЕР_1 , білого кольору, разом зі своєю дружиною ОСОБА_6 приїхав до магазину ТОВ «АТБ-маркет», магазин Продукти-913, що розташований за адресою: Київська область, смт Макарів, вулиця Б.Хмельницького, 7, для того щоб придбати продуктів харчування на новорічні свята.

Перебуваючи в приміщенні магазину обвинувачений ОСОБА_5 та ОСОБА_6 придбали всі необхідні продукти харчування, які вони склали до двох металевих візків для покупців.

В подальшому ОСОБА_5 та ОСОБА_6 пройшли через касу магазину, оплативши при цьому придбаний ними товар та повезли його на вказаних візках до свого автомобіля, який був припаркований неподалік приміщення «АТБ-Маркет» по вулиці Богдана Хмельницького в смт Макарів, Київської області. Підійшовши до свого автомобіля, ОСОБА_6 сіла до салону, а обвинувачений ОСОБА_5 почав самостійно складати придбані продукти харчування до автомобіля, де в цей час у ОСОБА_5 виник умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме: одного візка для покупців, оскільки він йому був потрібен для використання в господарстві.

Реалізуючи свій злочинний умисел, того ж дня о 22.05 годині обвинувачений ОСОБА_5 , переклавши придбані продукти харчування із візків до салону автомобіля, користуючись тим, що працівники магазину знаходились в приміщенні, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, з метою збагачення за рахунок чужого майна, шляхом вільного доступу, умисно, таємно, з корисливих мотивів, викрав один візок для покупців вартістю 1574.41 гривні, який попередньо погрузив до салону свого автомобіля, а другий візок, щоб відвести від себе підозру, завіз до приміщення ТОВ «АТБ-маркет» магазину Продукти-913, де його і залишив. Після цього, ОСОБА_5 повернувся до свого автомобіля та поїхав додому, тобто розпорядився викраденим майном на власний розсуд, заподіявши ТОВ «АТБ- маркет» магазин Продукти-913 матеріальних збитків на загальну суму 1574.41 гривні.
11.01.2020 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та прокурором Макарівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст..472 КПК України.

Відповідно даної угоди сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести обвинувачений у вигляді п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Відповідно до вимог ст..468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим чи про визнання винуватості.
Згідно до вимог ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, оскільки достовірно встановлено, що останній дійсно вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
При цьому судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені йому п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Обвинувачений ОСОБА_5 також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст.473 КПК України: а) для прокурора і обвинуваченого обмеження права на оскарження вироку.

Підстави оскарження обвинувального вироку, яким затверджена угода в апеляційному порядку, що визначені в ст.394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені в п.1 ч.3 ст.424 КПК України роз`яснені і зрозумілі.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільною, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, зокрема вимогам ст..65 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.
Обвинувачений погоджується на призначення угодженої міри та виду покарання.
Підстав для відмови в затвердженні угоди, судом не встановлено.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між прокурором та обвинуваченим і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.
Цивільний позов не заявлявся.
Процесуальні витрати відсутні.
Керуючись вимогами ст. 374, 475 КПК України, суд
з а с у д и в:
затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 11.01.2020 року в смт Макарів Макарівського району Київської області між обвинуваченим ОСОБА_5 та прокурором Макарівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 .
Обвинуваченого ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити покарання - п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 850.00 гривень (вісімсот п`ятдесят гривень 00 копійок).
Запобіжний захід не обирався.
Вирок суду може бути оскаржений з підстав, передбачених ст..394 КПК України до Київського апеляційного суду через Макарівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя