Справа № 646/2888/20
№ провадження 1-кп/646/698/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К РАЇНИ

18.06.2020
Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника- ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000552 від 14.05.2020, стосовно обвинуваченого
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.. Геогляр, Шамахінського району, Азербайджан, азербайджанця, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 191 КК України, в присутності обвинуваченого ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_5 , 22.01.2018, приблизно о 10 год. 00 хв., перебуваючи на території ДП «Харківський завод транспортного устаткування», що розташований за адресою: м. Харків, вул. Достоєвського, 3, отримав для проведення ремонту від заступника головного інженера адміністративно- управлінського персоналу ДП «Харківський завод транспортного устаткування» ОСОБА_6 матеріальні цінності ДП «Харківський завод транспортного устаткування», а саме прес кривошипний КД 2130 (інвентарний номер 8106), прес кривошипний б/м (інвентарний номер 8108), прес фрикційний б/м (інвентарний номер 8036), маючи умисел на привласнення вказаного майна, яке було йому ввірене відповідно до видаткових накладних № ДП-0000002 від 22.01.2018 та № ДП-0000003 від 22.01.2018, в яких у графах «отримав» поставив свій підпис, діючи умисно, з метою власного незаконного збагачення, з корисливого мотиву за допомогою найнятого автотранспорту вивіз ввірене йому майно за територію ДП "Харківський завод транспортного устаткування", чим привласнив вказане майно, загальною масою 27 960 кг, вартістю як брухт чорного металу 162 727 гривень 20 копійок, довівши свій злочинний умисел до кінця та отримавши можливість розпорядитися ним як своїм власним. Дії ОСОБА_5 , суд кваліфікує за ч. 1 ст. 191 КК України, як привласнення чужого майна, яке було ввірене особі. Під час досудового розслідування між прокурором військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_3 з одного боку та підозрюваним ОСОБА_5 з іншого боку 14 травня 2020 року укладено угоду на підставі ст.ст. 468, 469,472 КПК України про визнання винуватості з урахуванням тих обставин, що ОСОБА_5 під час проведення досудового розслідування визнав свою винуватість у повному обсязі, та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у кримінальному провадженні, сприяти досудовому розслідуванню, вчиняти дії з метою співпраці з правоохоронними органами у викритті та виявленні аналогічних та інших кримінальних правопорушень.
Сторони за угодою про визнання винуватості погодились про призначення ОСОБА_5 покарання за ч.1 ст. 191 КК України у виді п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 гривень. Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного. Відповідно до вимог ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Згідно до вимог ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, підпадає під дію ч. 4 ст. 469 КПК України. Судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє положення п. 4, ч. 5 ст. 474 КПК України, що укладання угоди є добровільним, умови угоди не суперечать вимогам КПК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості. Обвинувачений погоджується на призначення узгодженого покарання. Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості. Судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи підлягають стягненню з ОСОБА_5 . Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України. Керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В :
Угоду від 14.05.2020 року між прокурором військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_3 та ОСОБА_5 у кримінальному провадженні про визнання винуватості за ч. 1 ст. 191 КК України - затвердити. Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 191 КК України та призначити йому узгоджене покарання у виді 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 гривень. Стягнути з ОСОБА_5 у прибуток держави витрати за проведення судової товарознавчої експертизи № 6/1561се-19 від 19.06.2019 у сумі 471,03 гривень. Речові докази у справі видаткові накладні № ДП-0000002, № ДП-0000003від 22.01.2018 ; товаро-транспортні накладні № ДП-0000002, № ДП-0000003від 22.01.2018- зберігати в матеріалах кримінального провадження. На вирок може бути подано апеляцію до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня проголошення вироку. Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору, учасникам судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, надіслати не пізніше наступного дня після проголошення вироку.
Суддя ОСОБА_1