Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

22 січня 2020 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

судді доповідача ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 18 грудня 2019 року у кримінальному провадженні №0008052 (за внесеними відомостями до ЄРДР від 31 грудня 2015 року) за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.194, ч.1 ст.263, ч.1 ст.296 КК України, -

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисників підозрюваного ОСОБА_4 адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_9 ,

потерпілого ОСОБА_10 ,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 18 грудня 2019 року про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання старшого слідчого Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області капітана поліції ОСОБА_11 відмовити та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Згідно оскаржуваної ухвали слідчого судді, задоволено клопотання слідчого та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 02 год. 00 хв. 14.02.2020, без визначення розміру застави.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного вважає ухвалу слідчого судді незаконною та не обгрунтованою, оскільки, на його думку, вона ухвалена слідчим суддею із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, без об`єктивного з`ясування обставин, без підтвердження їх доказами, дослідженими під час судового засідання, що стосується мети застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а в оскарженому судовому рішенні не були наведені достатні мотиви щодо існування заявлених слідчим ризиків. Зазначає, що не знайшло підтвердження те, що підозрюваний має намір переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого або свідків , перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжувати кримінальне правопорушення у якому підозрюється. Вказує, що за місцем проживання підозрюваного проведено обшуки, тому є надуманим ризик, що він знищить, сховає або спотворить будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Також підозрюваний є засновником та учасником приватного підприємства з статутним капіталом в 412 000 грн., що спростовує ризик вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється. Наявність у підозрюваного доходів, перебування на його утриманні матері, міцних соціальних зв`язків, відсутності судимості спростовують доводи про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Слідчий суддя, задовольняючи клопотання слідчого та застосовуючи щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зазначив в ухвалі, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено максимальне покарання у вигляді десяти років позбавлення волі, та вказаний злочини, має суспільно - небезпечний характер, відсутність таких стримуючих факторів як постійне місце роботи та міцних соціальних зв`язків (неодружений, на утриманні дітей не має), а тому є усі підстави вважати, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, продовжувати свою злочинну діяльність, вчинивши інше кримінальне правопорушення.

До початку апеляційного розгляду на адресу Рівненського апеляційного суду надійшло письмове клопотання підозрюваного ОСОБА_4 про розгляд апеляційної скарги без його участі.

Заслухавши доповідь головуючого судді, доводи захисників підозрюваного ОСОБА_4 адвокатів ОСОБА_5 і ОСОБА_9 , які просили задовольнити подану апеляційну скаргу, думку прокурорів, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги захисника, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_5 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст.131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного і його поведінки.

У відповідності до вимог ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою, відповідно до ч.2 даної статті, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується).

Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Крім того, слід зазначити й про те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч.5 ст.9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Як вбачається з повідомлення про підозру від 18 грудня 2019 року, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.194, ч.1 ст.263, ч.1 ст.296 КК України.

В даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_4 з вчиненими кримінальними правопорушеннями підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дає підстави вважати, що причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.194, ч.1 ст.263, ч.1 ст.296 КК України, є обґрунтованою, що дає підстави для застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою здійснення подальшого розслідування.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, колегія суддів вважає, що наявність фактів та інформації, на які посилаються органи досудового розслідування та які містяться в матеріалах справи, можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_4 може бути причетний до вчинення кримінальних правопорушень, які йому інкримінують.

Також колегія суддів враховує наявність достатніх підстав вважати, що ризики, на які вказує слідчий у клопотанні, існують та підтверджуються матеріалами провадження. Зокрема, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено максимальне покарання у вигляді десяти років позбавлення волі, та вказаний злочини, має суспільно - небезпечний характер, відсутність таких стримуючих факторів як постійне місце роботи та міцних соціальних зв`язків (неодружений, на утриманні дітей не має), а тому є усі підстави вважати, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, продовжувати свою злочинну діяльність, вчинивши інше кримінальне правопорушення. Даних, які б вказували на неможливість застосування до ОСОБА_4 вказаного запобіжного заходу, не встановлено.

Крім того, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги захисника щодо зайняття підозрюваним ОСОБА_4 підприємницькою діяльність голослівними, оскільки доказів на підтвердження цього факту стороною захисту не надано.

Більше того, колегією суддів встановлено, що на розгляді у суді знаходиться кримінальне провадження за ч.1 ст.263 КК України, що свідчить про схильність підозрюваного до вчинення аналогічних злочинів, а тому перебуваючи на волі він може продовжувати займатись злочинною діяльністю і вчиняти нові кримінальні правопорушення повязані із зброєю та знищенням чужого майна.

Зважаючи на наявність зазначених ризиків слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який, на думку колегії суддів, буде достатнім засобом, здатним забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного та виключає собою можливість застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу.

Доказів на спростування висновків слідчого судді захисником в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами провадження не встановлено, і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.

На підставі наведеного, керуючись ст.404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 18 грудня 2019 року про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3