В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.05.2020 року Тростянецький районний суд Сумської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Тростянець кримінальне провадження №0000114 від 24.04.2020 з обвинувальним актом та угодою про визнання винуватості відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Білка Тростянецького району Сумської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 навесні 2020 року дізнався про те, що на ділянці місцевості поблизу с. Новоселівка Тростянецького району на поверхні землі знаходяться родовища корисних копалин, а саме нагромадження піску, видобування яких на даний час ніким не проводиться, після чого у нього виник злочинний умисел, направлений на незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення з території поблизу с. Новоселівка Тростянецького району з метою власного збагачення.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення, 23.04.2020 близько 15 години, точний час в ході досудового розслідування встановлено не було, ОСОБА_4 , діючи умисно з корисливих мотивів, з метою незаконного видобування корисних копалин загальнодержавного значення, за попередньою домовленістю зі своїм знайомим ОСОБА_6 , який був впевнений в тому, що у Колісника маються всі необхідні дозвільні документи, направився на територію поблизу с. Новоселівка Тростянецького району Сумської області.

Того ж дня, 23.04.2020 ОСОБА_4 на тракторі-навантажувачі МТЗ-80 разом з ОСОБА_6 , який рухався за кермом автомобіля ЗІЛ ММЗ 45-07, реєстраційний номер НОМЕР_1 , прибули на вищевказану територію. З використанням трактора МТЗ-80 ОСОБА_4 у вищезазначеному місці здійснив видобуток шляхом викопування з поверхневого шару ґрунту піску та завантажив його до кузова автомобіля ЗІЛ ММЗ 45-07. Після цього ОСОБА_4 з використанням автомобіля ЗІЛ ММЗ 45-07 перевіз видобутий пісок додому за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 та повернувся до родовища для наступного рейсу. Коли ОСОБА_4 з використанням трактора МТЗ-80 продовжив видобуток піску та завантажував його до кузова автомобіля ЗІЛ ММЗ 45-07, на ділянку місцевості прибули працівники поліції, які пересвідчились у відсутності дозвільних документів у ОСОБА_4 на видобуток корисних копалин, припинили його незаконну діяльність.

Таким чином, ОСОБА_4 діючи умисно з корисливих мотивів, з метою незаконного видобування корисних копалин загальнодержавного значення, а саме піску з території поблизу с. Новоселівка Тростянецького району Сумської області, з метою власного збагачення, у порушення ст.ст.15, 16 Кодексу України «Про надра», не маючи дозволу на користування земельною ділянкою для цілей, пов`язаних з використанням надр і належним чином оформленого спеціального дозволу (ліцензії) на видобуток корисних копалин загальнодержавного значення, вчинив незаконне видобування піску, який відповідно до переліку корисних копалин загальнодержавного значення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.12.1994 №827, віднесено до корисних копалин загальнодержавного значення, загальною вагою 6000 кг.

Таким чином, дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.240 КК України, тобто незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення.

Під час судового розгляду між сторонами кримінального провадження начальником Тростянецького відділу Охтирської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 з участю захисника ОСОБА_5 досягнуто та підписано угоду від 05.05.2020 про визнання винуватості ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України, за змістом якої обвинувачений ОСОБА_4 беззаперечно визнав обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні та зобов`язувався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні, на стадії судового розгляду активно співпрацювати з прокурором та суддею з метою повного та найшвидшого розгляду провадження.

Сторони погоджуються на призначення ОСОБА_4 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України із застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання. Своїм підписом обвинувачений, захисник, прокурор підтвердили обізнаність з умовами угоди та наслідками її укладення.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав в повному обсязі, фактичні обставини, викладені у обвинувальному акті не оспорював, просив затвердити угоду, наслідки укладення та невиконання угоди розуміє, угода укладена ним добровільно, без будь-якого тиску, впливу, погроз щодо нього або обіцянок.

Захисник обвинуваченого у судовому засіданні угоду при визнання винуватості підтримала, вказала що у її присутності була укладена вказана угода, наслідки укладення і затвердження угоди її підзахисному були зрозумілі.

Прокурор у судовому засіданні угоду про визнання винуватості підтримав у повному обсязі, просив її затвердити.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

Згідно ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Факт скоєння обвинуваченим ОСОБА_4 злочину суд вважає доведеним, а його дії кваліфікує за ч.2 ст.240 КК України як незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення.

Судом з`ясовано, що обвинувачений розуміє права, визначені п.п.1-4 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК України та КК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При призначенні виду та міри покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, який згідно ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який в силу ст.89 КК України не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, не працює, на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, має задовільний стан здоров`я, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

До пом`якшуючих покарання обставин, суд, згідно ст. 66 КК України, відносить визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання не встановлено.

Зважаючи на вказане, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченому узгоджену сторонами вид та міру покарання, яке буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та буде цілком відповідати тяжкості вчиненого і особі винного, а саме враховуючи пом`якшуючі провину обставини щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність завданих збитків та заподіяної шкоди, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, який має погашені судимості, суд вважає за можливе призначити покарання, нижче від найнижчої межі, передбаченого у санкції частини статті за інкримінований злочин (ст.69 КК України), а саме у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.

Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні. Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався і суд не вбачає підстав для його обрання.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду від 05 травня 2020 року, укладену між начальником Тростянецького відділу Охтирської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у присутності захисника ОСОБА_5 , про визнання винуватості ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України.

ОСОБА_4 визнати винуватим за пред`явленим обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України і за цим законом призначити йому узгоджену сторонами міру покарання, із застосуванням ст.69 КК України, у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_4 у місячний строк після набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_4 не обирати.

Скасувати накладений ухвалою слідчого судді Тростянецького районного суду Сумської області від 04.05.2020 арешт на майно та речові докази після набрання вироком законної сили:

- трактор МТЗ-80, автомобіль «ЗІЛ ММЗ 45-07», д.н.з. НОМЕР_1 , технічний талон транспортного засобу автомобіля «ЗІЛ ММЗ 45-07» - повернути власнику фермерському господарству «Родина»;

- пісок, вагою 6000 кг, що знаходиться в кузові автомобіля «ЗІЛ ММЗ 45-07», д.н.з. НОМЕР_1 повернути до кар`єру, що розташований на території поблизу с. Новоселівка Тростянецького району Сумської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Тростянецький районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обвинуваченим та його захисником вирок може бути оскаржений виключно з підстав, зазначених в п. 1 ч.4 ст.394 КПК України.

Прокурором вирок може бути оскаржений виключно з підстав, зазначених в п.2 ч.4 ст.394 КПК України

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1