Справа № 362/5098/19
Провадження № 1-кп/362/197/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.01.2020 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Васильків Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001066 від 02.08.2019 р. за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ониськове, Комінтернівського р-ну, Одеської обл., українця, громадянина України, неодруженого, на утриманні дітей немає, тимчасово не працюючого, має професійно-технічну освіту, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України, -
- та угоду про визнання винуватості від 29.08.2019 р. між прокурором та обвинуваченим, -

В С Т А Н О В И В :

В 20-х числах червня 2019 р., більш точний час не встановлено, приблизно о 12 годині ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою заволодіння предметами з місця поховання, зайшов на території кладовища « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: Київська обл., Васильківський р-н, м. Васильків, вул. Тимірязєва, де відшукав могилу з родинним похованням, а саме: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , народженої дитини померлою - Нагорного Андрія, після чого ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі, нехтуючи моральними засадами суспільства в частині поваги до померлих та місць їх поховання, діючи умисно, із корисливих мотивів, з метою наживи, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, а також, що його злочинні дії нікому непомітні, таємно, підійшов до вказаного місця поховання, де шляхом вільного доступу, за допомогою фізичної сили руками розхитав та зняв фрагмент чавунного огородження могили, яке самостійно виніс за межі кладовища.

Після цього ОСОБА_4 залишив місце злочину та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, а саме: вчинення злочину, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , на території ТОВ «Реал-TEX», здав на металобрухт вказану частину огородження ОСОБА_8 , за що отримав грошові кошти у сумі 300 гривень.

Тим самим, вказаними діями ОСОБА_4 , вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 297 КК України, тобто незаконне заволодіння предметами, з місця поховання, вчинене з корисливих мотивів.
29.08.2019 р. між обвинуваченим та прокурором була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.
Відповідно до даної угоди, прокурор Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області юрист 1 класу ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0001066 від 02.08.2019 р. та обвинуваченим ОСОБА_4 , у присутності захисника ОСОБА_5 , зі згоди потерпілого ОСОБА_9 , на підставі власноручно написаної заяви щодо не заперечення укладення даної угоди про визнання винуватості, дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 3 ст. 297 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 297 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком 1 (один) рік 6 (шість) місяців та покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Окрім того, додатково покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 297 КК України, визнав повністю та показав, що дійсно всі обставини і події, які зазначені в обвинувальному акті, викладені вірно. В скоєному щиро розкаявся. Не заперечував проти затвердження укладеної між ним та прокурором угоди на вищезазначених умовах.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні підтримав умови угоди про визнання винуватості, укладеної між ним та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні просив затвердити укладену між прокурором та його підзахисним угоду про визнання винуватості на вищевказаних умовах.

Потерпілий ОСОБА_9 в підготовче судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву про розгляд даного кримінального провадження у його відсутності, не заперечив проти затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 . Будь-яких претензій до обвинуваченого ОСОБА_4 він не має.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, укладення угоди є правомірним, та таким, що відповідає інтересам суспільства та держави.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, зокрема узгоджена сторонами міра покарання відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим Загальною частиною КК.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області юристом 1 класу ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0001066 від 02.08.2019 р. та обвинуваченим ОСОБА_4 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Судом, відповідно до ст. 66 КК України, беруться до уваги обставини, пом`якшуючі відповідальність обвинуваченого ОСОБА_4 : щире каяття.

Обставин, що обтяжують відповідальність обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні потерпілим заявлений не був.

Відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування, запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався та в судовому засіданні прокурором не було заявлено такого клопотання, а тому суд при постановленні вироку не застосовує до нього запобіжного заходу.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 29.08.2019 р. про визнання винуватості укладеної між прокурором Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області юристом 1 класу ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0001066 від 02.08.2019 р. та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Застосувати до призначеного покарання ОСОБА_4 ст. 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України додатково покласти на ОСОБА_4 обов`язок: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк ОСОБА_4 відраховувати з дня постановлення вироку.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Вирок на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому, потерпілому, захиснику та прокурору.

Суддя ОСОБА_1