Справа № 643/3521/19
Провадження № 1-кп/643/464/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 червня 2020 року Московський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6
захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальні провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч.2 ст. 190 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Московського районного суду м. Харкова перебуває вищезазначене кримінальне провадження.
Захисник адвокат ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про встановлення строку для сторони обвинувачення щодо подання доказів відповідно до ст. 114 КПК України, посилаючись на те, що з березня 2019 року в Московському районному суді м. Харкова перебуває на розгляді кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України. За період з березня 2019 року було призначено близько 20 судових засідань. Проте стороною обвинувачення не забезпечується участь потерпілих та свідків обвинувачення, що приводить до необгрунтованого зриву судових засідань, а як наслідок порушення розумних строків розгляду кримінального провадження у суді. Ухвалами суду від 23 вересня 2019 року та від 20 лютого 2020 року був застосований до свідка ОСОБА_9 привід, але сторона обвинувачення так і не змогла забезпечити явку цього свідка. Крім цього, ухвалою Московського районним суду м. Харкова від 15 листопада 2019 року об`єднані кримінальне провадження № 643/17556/19 за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, з кримінальним провадженням № 643/3521/19 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, в одне провадження під № 643/3521/19. По кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, з 2017 року сторона обвинувачення жодного разу не змогла забезпечити явку потерпілого ОСОБА_10 . На даний час, згідно встановленого обсягу та порядку дослідження доказів, триває судовий розгляд на стадії допиту потерпілих. Однак потерпілий та свідок в судове засідання не з`являються, органом досудового розслідування не встановлено місцезнаходження потерпілого та свідка. В цей же час, сторона обвинувачення наполягає на допиті вказаних осіб. Тому просить встановити стороні обвинувачення строк до 2 місяців для подання до суду доказів у даному кримінальному провадженні та забезпечити явку потерпілих та свідка обвинувачення в судове засідання. Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав клопотання захисника.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 заперечував проти клопотання захисника та зазначив, що потерпілий ОСОБА_10 є громадянином іншої держави, навчається у місті Харкові. З відомостей навчального закладу відомо, що останній повинен приїхати на здачу сесії.
Прокурор ОСОБА_3 заперечувала проти клопотання захисника адвоката ОСОБА_6 .
Захисник адвокат ОСОБА_8 , обвинувачений ОСОБА_7 покладалися на розсуд суду.
Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, та ознайомившись з наявними матеріалами кримінального провадження, дійшов наступного висновку.
Частиною 1 ст. 318 КПК України передбачено, що судовий розгляд має бути проведений і завершений протягом розумного строку.
Згідно з ст. 332 КПК України судовий розгляд відбувається безперервно, крім часу, призначеного для відпочинку та випадків відкладення судового засідання з причин, передбачених ч. 2 вказаної статті.
На даний час, згідно встановленого обсягу та порядку дослідження доказів, триває судовий розгляд в стадії допиту потерпілого та свідків.
Прокурором заявлено та судом задоволено клопотання про допит свідків сторони обвинувачення, зокрема ОСОБА_9 , присутність яких під час судового розгляду, згідно з ч. 3 ст. 23 КПК України, сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити з метою реалізації права сторони захисту на допит перед незалежним та неупередженим судом.
Зі свого боку суд, сприяючи розгляду справи в розумні строки, постійно направляв вказаному свідку судові повістки, а також при наявності клопотань постановляв ухвали про застосування до свідка примусового приводу.
За весь час розгляду даного кримінального провадження судом було допитано шістьох свідків обвинувачення. В той же час свідок ОСОБА_9 на неодноразові виклики до суду в судові засідання, виконані належним чином, не з`являється без поважних причин, будучи повідомленим належним чином про час та місце розгляду справи, причини неявки суду невідомі.
Таким чином, прокурор, не зважаючи на створення судом необхідних умов для виконання обов`язку, передбаченого ч. 3 ст. 23 КПК України, тривалий час не забезпечує прибуття свідка ОСОБА_9 у судове засідання для його безпосереднього допиту.
Крім того, за об`єднаним кримінальним провадженням прокурором тривалий час не забезпечена явка в судове засідання потерпілого ОСОБА_10 , не надано належних доказів відсутності потерпілого на території України.
Як вказує ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне відстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
При цьому, суд звертає увагу, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається в даному випадку на прокурора, проте стороною обвинувачення не вжито заходів з метою оперативного судового розгляду справи та дослідження наявних доказів.
Таке повільне представлення суду свідка сторони обвинувачення ОСОБА_9 та потерпілого ОСОБА_10 свідчить про неналежне виконання прокурорами своїх обов`язків, що призводить до неодноразового відкладення судових засідань та порушення принципу безперервного розгляду справи.
Відповідно до ст. 2 КПК України, завданням кримінального провадження, серед іншого, є забезпечення швидкого розслідування та судового розгляду. В п. 21 ч. 1 ст. 7 КПК України закріплено, що розумність строків є засадою кримінального провадження.
Вимоги про дотримання розумних строків провадження також закріплені в окремій статті 28 КПК України. Так, забезпечення судового провадження в розумні строки покладено на суд.
Як слідує зі змісту даної статті критерієм оцінювання розумності строку є складність справи, що може бути зумовлена як фактичними обставинами справи, так і різними правовими аспектами, пов`язаними зі справою опосередковано. Складність справи визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачених та інкримінованих епізодів злочинної діяльності, характеру фактичних даних, що підлягають встановленню, кількості учасників справи (потерпілих, свідків), обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення судового слідства, забезпечення допомоги перекладача, об`єднання матеріалів справи тощо.
Дотримання розумного строку розгляду провадження є елементом справедливого судового розгляду в розумінні ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої, кожен має право на доступ до правосуддя та на справедливий і відкритий розгляд його справи впродовж розумного строку.
У п. 116 рішення ЄСПЛ від 12.03.2009 р. у справі "Вергельський проти України" зазначено: "розумність тривалості провадження має оцінюватися у світлі конкретних обставин справи та з урахуванням таких критеріїв, як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів".
Згідно з позицією ЄСПЛ Конвенція покладає на держави-учасниці обов`язок організувати свою судову систему таким чином, щоб суди мали змогу діяти відповідно до вимог п. 1 ст. 6 Конвенції, зокрема розглядати справи впродовж "розумного строку" (рішення від 06.09.2005 р. у справі "Павлюлінець проти України").
Для визначення розумності строків кримінального провадження важливе значення має не тільки судове провадження у суді першої інстанції, а й провадження в апеляційній та касаційній інстанціях.
У п. 97 рішення Європейського суду з прав людини від 16.09.2010 р. у справі "Вітрук проти України" зазначено, що "в кримінальних справах "розумний строк", передбачений п. 1 ст. 6 Конвенції, починається з того часу, коли особі було "пред`явлено обвинувачення", тобто, іншими словами, з моменту офіційного повідомлення заявника компетентним органом про те, що він обвинувачується у вчиненні злочинів. Це визначення також застосовується до питання, чи мало місце "суттєве погіршення становища (підозрюваного)", чи ні. Щодо закінчення "відповідного строку", то в кримінальних справах період, передбачений п. 1 ст. 6 Конвенції, включає весь строк провадження у справі, у тому числі перегляд рішення в апеляції (п.70 рішення ЄСПЛ у справі "Меріт проти України" (Merit v. Ukraine))".
Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 114 КПК України для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження. Будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.
З огляду на вказане, з врахуванням принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, які на думку суду не будуть порушені, оскільки стороною обвинувачення заявлено про наявність певних доказів та запропоновано включити їх до порядку дослідження, тобто суд не вимагає надання інших доказів, про які не заявляв прокурор, однак представлення їх суду прокурором відбувається дуже повільно (забезпечення явки для допиту свідка сторони обвинувачення ОСОБА_9 та потерпілого ОСОБА_10 ), що призводить до затягування розгляду справи, та не дозволяє суду здійснити дослідження доказів у повному обсязі.
За таких обставин, враховуючи той факт, що справа знаходиться на розгляді в Московському районному суді м. Харкова з 11 березня 2019 р., а дослідження доказів триває з порушенням вимог розумності строку, тому суд вважає за доцільне, для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку, встановити стороні обвинувачення строк для подання до суду доказів у даному кримінальному провадженні, а саме: встановити стороні обвинувачення, в особі групи прокурорів в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001574 від 22.03.2018, - строк для подання до суду доказів у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, а саме: забезпечити присутність свідка обвинувачення ОСОБА_9 для його допиту, на 14 годину 30 хвилин 09 липня 2020 року; встановити стороні обвинувачення, в особі групи прокурорів в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000233 від 06.04.2017, - строк для подання до суду доказів у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, а саме: забезпечити присутність потерпілого ОСОБА_10 для його допиту протягом двох місяців.
Керуючись ст.ст. 28, 114, 318, 372, 376 ч.2 КПК України, суд -

у х в а л и в:

Встановити стороні обвинувачення, в особі групи прокурорів в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001574 від 22.03.2018, - строк для подання до суду доказів у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, а саме: забезпечити присутність свідка обвинувачення ОСОБА_9 для його допиту, на 14 годину 30 хвилин 09 липня 2020 року.
Встановити стороні обвинувачення, в особі групи прокурорів в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000233 від 06.04.2017, - строк для подання до суду доказів у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, а саме: забезпечити присутність потерпілого ОСОБА_10 для його допиту протягом двох місяців.
Роз`яснити стороні обвинувачення, що у випадку не виконання нею своїх обов`язків щодо подання доказів на підтвердження обвинувачення по зазначеним кримінальним провадженням у встановлений строк, кримінальне провадження буде розглядатись на підставі наявних доказів у суду станом на кінець граничного строку подання доказів.
Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1