Єдиний унікальний номер 730/455/19
Номер провадження 1-кп/728/22/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2020 року місто Бахмач

Бахмацький районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бахмачі кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000525 від 29 серпня 2017 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця і жителя АДРЕСА_1 , освіта повна загальна середня, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною першою статті 121 Кримінального кодексу України (далі КК),

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_3

потерпілий - не з`явився

безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив вирок про наступне:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного Судом доведеним.

1. 13 січня 2019 року, близько 23 години 30 хвилин ОСОБА_3 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи поблизу приміщення магазину ПП ОСОБА_5 , що знаходиться у АДРЕСА_2 , під час сварки, на грунті неприязних відносин умисно наніс ОСОБА_6 декілька ударів дерев`яною битою по голові, у результаті чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої поєднаної черепно-лицевої травми, яка виражалась струсом головного мозку, переломом кісток правого вилицево-орбітального комплексу голови, в тому числі з переломом кісток основи черепа, а саме: крила клиноподібної кістки, переломом верхньої щелепи справа та крововиливом у її пазуху, забоєм м`яких тканин правої очно-щічно-вилицевої ділянки обличчя, синцем та садном правої очної ділянки з крововиливом у кон`юнктиву правого очного яблука, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

ІІ. Позиція обвинуваченого.

2.Обвинувачений ОСОБА_3 допитаний у судовому засіданні, вину у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) визнав повністю та погодився з всіма фактичними обставинами справи.

У скоєному щиро розкаявся, просив суворо не наказувати, пояснив, що більше подібного не вчинить.

ІІІ. Позиція потерпілого.

3.Потерпілий в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, в заяві вказав, що в питанні призначення покарання посилається на розсуд суду.

ІV. Оцінка Суду.

4.З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, відповідно до частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) Суд, вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, оскільки про таке не заперечують всі учасники судового провадження, які пояснили, що правильно розуміють зміст цих обставин, така їх позиція є добровільною, вони розуміють, що будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

5.Враховуючи показання обвинуваченого, співвіднісши їх з фактичними обставинами справи, приймаючи до уваги те, що фактичні обставини справи ніким не оспорюються, Суд знаходить, що дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за частиною першою статті 121 КК, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

6.Вина ОСОБА_3 у скоєному доведена у повному обсязі.

V. Призначення покарання.

7.Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 відповідно до статті 66 КК є щире каяття.

7.1. При цьому, Судом враховується, що щире каяття ОСОБА_3 проявилося в критичній оцінці ним свого діяння шляхом визнання вини, запевнення, що він більше подібного не вчинить і бажає виправитись.

8.Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_3 відповідно до статті 67 КК є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

9.Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_3 . Суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до статті 65 КК бере до уваги:

9.1. ступінь тяжкості вчиненого злочину, що згідно із статтею 12 КК є тяжким злочином;

9.2. враховує наслідки та обставини вчиненого злочину (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності);

9.3. особу винного його матеріальний та сімейний стан, стан здоров`я;

9.4. наявність постійного місця проживання та позитивної характеристики за таким;

9.5. наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання;

9.6. те, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався;

9.7. відсутність вимог потерпілого про призначення суворого покарання.

10. За таких обставин, Суд доходить висновку, що ОСОБА_3 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років в межах санкції частини статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.

11. Проте Суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час іспитового строку, тобто його припустимо звільнити від відбуття покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

12. При цьому, Суд, окрім наведених вище мотивів враховує, що відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Верховенство права це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо.

Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину.

Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина. Правова держава, вважаючи покарання передусім виправним та превентивним засобом, має використовувати не надмірні, а лише необхідні і зумовлені метою заходи (пункти 4.1., 4.2. мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 2 листопада 2004 року № 15рп/2004 «у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 69 Кримінального кодексу України (справа про призначення судом більш м`якого покарання)).

Закріплення в законі можливості звільнення особи від відбуття покарання з випробуванням є вираженням конституційних принципів додержання гуманізму, справедливості й законності.

13. Так, в даному конкретному випадку Судом враховуються індивідуальні особливості вчиненого діяння, тривалість протиправної поведінки та її наслідків, те що застосування статті 75 КК не забороняється в даній ситуації.

14. Також, обґрунтовуючи можливість застосування статті 75 КК до обвинуваченого Суд звертає увагу на те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених (частина друга статті 50 КК).

В цій ситуації відіграє значення і позиція сторони обвинувачення, яка підтримує публічне обвинувачення і реалізує відповідну функцію держави в кримінальному провадженні, яка зводиться до можливості застосування статті 75 КК в правовідносинах, що розглядаються.

Суд звертає увагу, що виходячи із змісту досудової доповіді уповноваженого органу з питань пробації, яка надана з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого останній може бути звільнений від відбування покарання з випробуванням.

15. Крім того, в такому випадку Суд реалізує свої повноваження, як частину дискреційних функцій і він вправі обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення спірних правових питань, спираючись на засади судочинства та обставини справи.

Так, до підстав для судового розсуду належать: кримінально-правові, відносно-визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції; принципи права; уповноважуючі норми (з використанням слів «може», «вправі»); юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення (наприклад, «особа винного», «щире каяття» тощо); оціночні поняття (наприклад, при врахуванні пом`якшуючих чи обтяжуючих обставин - статті 66, 67 КК, визначенні можливості виправлення засудженого без відбування покарання - стаття 75 КК); індивідуалізація покарання (визначення виду і розміру міри державного примусу).

Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 1 лютого 2018 року у справі № 634/609/15-к і зробив схожий висновок про можливість виправлення особи без позбавлення волі, з огляду на пом`якшуючі обставини (щире каяття та сприяння слідству, відсутність претензій до засудженого з боку потерпілих та другорядну роль кари як мети покарання).

16. Наведене в своїй сукупності є підставою для застосування до ОСОБА_3 статті 75 КК, що буде відповідати справедливому співвідношенню між вчиненим злочином та заходами, які застосовуються до винного і зумовлені метою кримінального покарання, є необхідними і не надмірними.

17. У зв`язку зі звільненням ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, необхідно покласти на нього обов`язки, передбачені статтею 76 КК.

18. Підстав для обрання більш м`яких або тяжких покарань Суд не знаходить.

VІ. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку.

19. Цивільний позов по справі не заявлявся.

20. Питання про речові докази необхідно вирішити відповідно до статті 100 КПК.

21. Процесуальні витрати по справі в розмірі 1665 грн. 80 коп. (одна тисяча шістсот шістдесят п`ять гривні 80 копійок) за проведення експертизи покладаються на ОСОБА_3 відповідно до статті 124 КПК.

22. Запобіжний захід ОСОБА_3 на момент ухвалення вироку не обраний і підстав для його обрання Суд не вбачає.

З цих підстав,
керуючись статтями 368, 370-371, 373-374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, Суд,

У Х В А Л И В :

1. ОСОБА_3 визнати винуватим за частиною першою статті 121 Кримінального кодексу України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

2. На підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_3 від відбуття призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 1 (один) рік не вчинить нового злочину.

3. Відповідно до статті 76 Кримінального кодексу України зобов`язати ОСОБА_3 :
3.1. періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

3.2. повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

4. Початок іспитового строку ОСОБА_3 слід рахувати з моменту проголошення вироку.

5. Речові докази: дерев`яну біту, яка зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Борзнянського ВП Бахмацького ВП ГУНП в Чернігівській області - знищити.

6. Стягнути з ОСОБА_3 1665 грн. 80 коп. (одна тисяча шістсот шістдесят п`ять гривні 80 копійок) процесуальних витрат на користь держави за проведення експертизи.

7. Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирати.

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок можуть бути подані апеляції до Чернігівського апеляційного суду через Бахмацький районний суд Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя Бахмацького районного суду
Чернігівської області ОСОБА_1