Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

05 березня 2020 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції ОСОБА_4 (далі прокурор) на вирок Костопільського районного суду Рівненської області від 24 листопада 2016 року у кримінальному провадженні №0000252 (за внесеними відомостями до ЄРДР від 30 травня 2014 року) про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с.Розсохівське, Народицького р-ну, Житомирської обл., проживає по АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:

У поданій апеляційній скарзі прокурор просить вирок Костопільського районного суду Рівненської області від 24 листопада 2016 року відносно ОСОБА_5 скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавленні волі на строк 1 (один) рік. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 (один) рік з покладенням обов`язків, згідно ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Крім того, прокурор просить при апеляційному розгляді допитати обвинуваченого ОСОБА_5 ; свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , а також дослідити: рішення Березнівського районного суду від 17 червня 2013 року, ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 14 листопада 2013 року, ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 лютого 2014 року, виконавчий лист Березнівського районного суду від 26 грудня 2013 року, постанову державного виконавця від 17 січня 2014 року про відкриття виконавчого провадження, постанову державного виконавця від 14 квітня 2014 року про накладення на ОСОБА_5 штрафу, акт державного виконавця відділу ДВС Березнівського районного управління юстиції від 04 квітня 2014 року, акт головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у Рівненській області від 13 травня 2014 року, протокол огляду бетонної огорожі від 25 червня 2014 року, подання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_10 від 14 травня 2014 року.

Згідно оскаржуваного вироку, ОСОБА_5 у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.382 КК України визнано невинуватим і виправдано у зв`язку з недоведеністю у діянні складу кримінального правопорушення.

Органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що відповідно до рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 17 червня 2013 року, яке набрало законної сили 19 листопада 2013 року, його зобов`язано не чинити перешкод ОСОБА_9 в користуванні земельною ділянкою, що належить останньому на праві приватної власності, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №046003 від 31 серпня 2004 року для ведення особистого селянського господарства площею 885 кв.м. та розташованої в АДРЕСА_2 , для чого знести самочинно збудовану огорожу, що перекриває проїзд до вказаної земельної ділянки. Однак, починаючи з 19 листопада 2013 року ОСОБА_5 умисно не виконував вказане рішення, яке набрало законної сили, що виражалось у відмові знести самочинно збудовану огорожу.

Виправдовуючи ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочині, суд першої інстанції у вироку зазначив, що стороною обвинувачення не було надано доказів на підтвердження того, що ОСОБА_5 дійсно умисно не виконував рішення суду чи мав реальну можливість його виконати.

Ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 30 травня 2018 року вирок Костопільського районного суду Рівненської області від 24 листопада 2016 року відносно ОСОБА_5 було залишено без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Згідно постанови Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 26 вересня 2018 року за наслідками касаційної скарги прокурора, який приймав участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції, вищевказану ухвалу було скасовано та призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

У поданій на вирок суду апеляційній скарзі прокурор, покликаючись на безпідставне виправдання ОСОБА_5 доводить, що досудовим розслідуванням у відповідності до норм кримінального процесуального закону, було зібрано достатньо доказів вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, які, на думку прокурора, є належними і допустимими, у зв`язку з чим просить скасувати вирок як незаконний, а також такий, висновки якого не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, та просить ухвалити новий обвинувальний вирок. Зокрема додає, що виходячи зі змісту п.1 ч.3 ст.374 КПК України, у мотивувальній частині виправдувального вироку мають бути викладені аналіз та оцінка доказів, як тих, що були зібрані на досудовому слідстві, так і тих, що подані у судовому засіданні, а також висновки суду про те, чому суд відкинув докази обвинувачення. Однак суд першої інстанції вказаної норми кримінального процесуального закону не дотримався також.

Іншими учасниками судового провадження вирок суду в апеляційному порядку оскаржений не був.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора на підтримання вимог апеляційної скарги, які в судових дебатах він змінив і просив вирок скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції, міркування ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , які просять вирок суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, перевіривши матеріали провадження та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла таких висновків.

Частина 1 ст.404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з приписами ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Суд апеляційної інстанції вважає оскаржуване рішення суду першої інстанції необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню, з огляду на слідуюче.

Як вбачається із матеріалів провадження, начальник ВПВР управління ДВС ГУЮ у Рівненській області звернувся до Березнівського РВ УМВС України в Рівненській області з поданням №2443 від 14.05.2014 р. (далі подання) в якому просив порушити кримінальне провадження по факту умисного невиконання рішення суду та притягнути до відповідальності ОСОБА_5 за ст.382 КК України. В поданні зазначено, що 17.01.2014 р. державним виконавцем відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 1701/2484/12, виданого 26.12.13 р. Березнівським районним судом та надано строк для самостійного виконання рішення суду. 04.04.2014 р. державним виконавцем складено акт про те, що рішення суду не виконано. У зв`яку з невиконанням рішення суду державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу на ОСОБА_5 в розмірі 340-00 грн., згідно ст..ст.75,89 Закону про виконавче провадження (далі Закон), копію постанови 17.04.2014 р. направлено боржнику відповідно до вимог ст..31 Закону. 13.05.2014 р. державним виконавцем складено акт, що рішення не виконано. У зв`язку з невиконанням рішення Березнівського районного суду, 13.05.2014 р. державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу на ОСОБА_5 в розмірі 680-00 грн., згідно ст..ст.75,89 Закону, копію постанови 13.05.2014 р. направлено боржнику. Також в поданні зазначено, що згідно вимог Закону, у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону за невиконання законних вимог державного виконавця громадянами чи посадовими особами, за наявності ознак злочину в діях особи, яка умисно перешкоджає виконанню рішення чи іншим чином порушує вимоги Закону. В якості додатків до зазначеного подання було долучено відповідні матеріали на 8 аркушах.

Зазначене подання разом із долученими до нього додатками стали підставою для внесення відомостей до ЄРДР стосовно ОСОБА_5 за ч.1 ст.382 КК України.

Відповідно до ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити, зокрема, і виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); розмір пропонованої винагороди викривачу; дату та місце його складення та затвердження.

Викладаючи фактичні обставини кримінального правопорушення, слідчий в обвинувальному акті зазначив, що гр. ОСОБА_5 , житель АДРЕСА_1 , умисно не виконує рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 17.06.2013 р., яке набрало законної сили 19.11.2013 р.

Щодо правової кваліфікації, то в обвинувальному акті вказано, що ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що відповідно до рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 17 червня 2013 року, яке набрало законної сили 19 листопада 2013 року, зобов`язано ОСОБА_5 не чинити перешкод ОСОБА_9 в користуванні ним земельною ділянкою, що належить йому на праві приватної власності, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №046003 від 31 серпня 2004 року для ведення особистого селянського господарства площею 885 кв.м. та розташованої в АДРЕСА_2 , для чого знести самочинно збудовану огорожу, що перекриває проїзд до вказаної земельної ділянки. Однак, починаючи з 19 листопада 2013 року, ОСОБА_5 умисно не виконував вказане рішення, яке набрало законної сили, що виражалось у відмові знести самочинно збудовану огорожу.

Частина 1 ст.382 КК України передбачає відповідальність за умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню.

Таким чином, на думку колегії суддів, для притягнення особи до кримінальної відповідальності за умисне невиконання рішення суду, що набрало законної сили, законодавець пов`язує з рядом вчинюваних дій державним виконавцем, які він повинен виконати після відкриття виконавчого провадження, в тому числі і накласти стягнення на боржника у разі невиконання ним самостійно рішення суду. Зазначені дії державного виконавця повинні міститися в обвинувальному акті, які входять до переліку як виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, що в даному обвинувальному акті не відображено. При цьому колегія суддів звертає увагу, що важливим є виклад саме фактичних обставин кримінального правопорушення, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист.

Щодо матеріалів, які зазначені в поданні державного виконавця як додатки, то встановлено, що такими є ксерокопії процесуальних документів державного виконавця.

Однак, колегією суддів констатовано, що долучені до подання додатки являють собою незавірені копії документів та деякі з них являються частково нечитабельними, а стороною обвинувачення не вчинено жодних дій на отримання оригіналів доданих до подання документів з метою підтвердження їх достеменності. Крім того, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу, що долучені до подання документи мають відповідати вимогам ст.99 КПК України.

Частиною 3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21.04.1999 р. (далі Закон), встановлено, що виконавчий документ повинен бути підписаний уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплений печаткою. Скріплення виконавчого документа гербовою печаткою є обов`язковим у разі, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, за законом зобов`язаний мати печатку із зображенням Державного Герба України.

Проте, в матеріалах провадження міститься ксерокопія виконавчого листа, долученого до подання державного виконавця, виданого Березнівським районним судом Рівненської області від 17.06.2013 р., який посвідчений підписами судді та секретаря (т.1; ст.12), однак, поза увагою суду першої інстанції залишився той факт, що він не скріплений гербовою печаткою, у зв`язку з чим колегія суддів визнає це порушенням вимог ч.3 ст.18 Закону.

У зв`язку з наведеним є незрозуміла позиція слідчого щодо внесення відомостей до ЄРДР на підставі документів, які не відповідають вимогам законодавства та, які надійшли від державного органу.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Вказані порушення вимог кримінального процесуального законодавства колегія суддів відповідно до ч.1 ст.412 КПК України визнає істотними та такими, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, що є підставою для скасування судового рішення з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити частково апеляційну скаргу прокурора, вирок суду першої інстанції скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 412, 415, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Костопільського районного суду Рівненської області від 24 листопада 2016 року у кримінальному провадженні №0000252 (за внесеними відомостями до ЄРДР від 30 травня 2014 року) про обвинувачення ОСОБА_5 скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення цим судом та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач - ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3