Придніпровський районний суд м.Черкаси
Номер провадження 1-кс/711/1286/20
Справа № 711/3607/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2020 року слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 слідчого ОСОБА_7 , скаргу ОСОБА_3 , щодо бездіяльності слідчого, прокурора в частині неповернення тимчасово вилученого майна,-

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси із скаргою щодо бездіяльності слідчого, прокурора в частині неповернення тимчасово вилученого майна.

Скаргу обґрунтовує тим, що старшим слідчим в ОВС СУ ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_8 під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000081 17.05.2020 проведений обшук за адресою проживання ОСОБА_3 : АДРЕСА_1 .

Під час проведення обшуку слідчим вилучено: пластикові бірки для опломбування знарядь лову, журнали обліку вилучених водних ресурсів, книга обліку доходів ФОП ОСОБА_9 , декларації виробника, накладні на рибу, звіти про обсяги вилову водних біоресурсів, мобільний телефон HUAWEI ІМЕІ: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 із СІМ-картою мобільного оператора ПРАТ «Київстар», а також кошти в сумі 430 000 гривень та 12 400 доларів США. Про вилучення вказаних документів та речей слідчим внесені відомості до протоколу обшуку від 17.05.2020.

Варто зазначити, що вказані предмети та документи не підпадають під перелік речей, дозвіл на відшукання та вилучення яких, наданий ухвалою слідчого судді від 04.10.2019.

Також зазначені предмети, документи та кошти під час обшуку видані особисто ОСОБА_3 , не є предметами, що вилучені з обігу або ж такими, обіг яких обмежений, тому вони не підлягали безумовному вилученню.

Крім того, ухвала слідчого судді від 05.05.2020, якою надано дозвіл на проведення обшуку, не передбачала вилучення мобільних телефонів чи інших електронних засобів зв`язку. Тому, на сьогодні, у органу досудового розслідування відсутня правова підстава для утримання мобільного телефону із СІМ-карткою, що належить ОСОБА_3 .

Кошти, вилучені слідчим, є його особистими фінансовими заощадженнями, що, крім того, використовуються у підприємницькій діяльності. Жодного доказу того, що кошти є здобутими злочинним шляхом органом досудового розслідування, під час проведення обшуку, не надано.

Згідно із положеннями ч. 7 ст. 236 КПК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо не надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом із обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

У відповідності до ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

Згідно з вимогами ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Враховуючи те, що процедура накладення арешту на вищевказане майно не застосовувалася воно підлягає поверненню.

Задовольнити скаргу та визнати протиправною бездіяльність слідчого, прокурора, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, що належить ОСОБА_3 .

На підставі наведеного просив суд зобов`язати старшого слідчого в ОВС СУ ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_8 чи іншого слідчого, який входить до групи слідчих у кримінальному провадженні № 0000081, чи прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у провадженні повернути майно, що належить ОСОБА_3 та вилучене під час обшуку за адресою реєстрації останнього, зокрема: мобільний телефон HUAWEI МЕІ: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 із СІМ- картою мобільного оператора ПРАТ «Київстар», а також кошти в сумі 430 000 гривень та 12 400 доларів США.

В судовому засіданні ОСОБА_3 та його представники скаргу підтримали, просили її задовольнити. Пояснили, що під час розгляду скарги ОСОБА_3 повернуто мобільний телефон HUAWEI МЕІ: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 із СІМ- картою мобільного оператора ПРАТ «Київстар».

Прокурор та слідчий в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечували, посилаючись на те, що вказані грошові кошти, які були вилучені під час проведення обшуку не є тимчасово вилученим майном.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані сторонами докази та оцінивши обставини справи вважаю, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 22.01.2020 року до ЄРДР внесено відомості за № 0000081 за ч.3 ст. 191 КПК України стосовно того, що до Черкаського районного відділення поліції Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області надійшов службовий рапорт за результатами розгляду звернення керівника громадської організації про те, що посадовими особами суб`єктів господарювання здійснюється промисловий вилов риби із порушенням вимог чинного законодавства, а також з перевищенням квот на добування водних біоресурсів, з приховуванням в обліковій документації фактичних обсягів виловленої риби, чим на думку заявника завдано збитків державі.
Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05.05.2020 року надано дозвіл заступнику начальника відділу СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 та групі слідчих, які здійснюють досудове розслідування вказаного злочину, на проведення обшуку в квартирі за місцем проживання ОСОБА_3 , за адресою АДРЕСА_1 , яка згідно свідоцтва про право власності належить ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , та ОСОБА_3 , з метою встановлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукування знарядь кримінально правопорушення, або майна, яке було добуто в результаті його вчинення, а саме: облікових документів, втому числі і «чорнових» записів щодо обліку незаконно виловленої риби та її подальшого руху; грошових коштів отримані від вказаної злочинної діяльності, крім того журналів обліку вилучених водних живих ресурсів (промислові журнали) та додатки до них, промислових квитків та талонів, журналів обліку прийнятих та реалізованих водних живих ресурсів, квитанцій про здачу/прийняття живих біоресурсів, документів, відповідно яких плавзасоби та рибалок випускають на воду, договорів купівлі продажу риби документів фінансово-господарської звітності, інших речей чи документів, які можуть мати значення для фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення , або визнанні знаряддям кримінального правопорушення.
З мотивувальної частини ухвали слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05.05.2020 року вбачається, що слідчий звернувся до суд з клопотанням про проведення обшуку у кримінальному провадженні № 0000081, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ч.3 ст. 191 КПК України.
Отже, дозвіл на проведення обшуку було надано з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 191 КК України, відшукання знаряддя саме цього кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення.
З протоколу обшуку від 17.05.2020 року вбачається, що під час проведення обшуку в рамках досудового розслідування кримінального провадження №0000081 від 22.02.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 191 КК України, за місцем проживання ОСОБА_3 було вилучено грошові кошти: 430 000 гривень та 12400 доларів США.

Відповідно до ч. 2 ст.93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревіізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Частиною першою статті 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Виходячи з аналізу положення ч.1 ст.98 КПК випливає, що лише після того, як слідчий, прокурор встановить належність певних матеріальних об`єктів до кримінального провадження (вони були знаряддям вчинення злочину, зберегли або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій), він складає вмотивовану постанову про визнання їх та приєднання до кримінального провадження як речових доказів.

Як вбачається з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадстьких формувань, ОСОБА_3 зареєстрований як фізична особа піддприємець і здійснює діяльність з роздрібної торгівлі рибою, ракоподвбними та молюсками в спеціалізованих магазинах.

Як вбачається з виписки ПАТ КБ «Привтабанк» за період з 01.01.2020 року по 21.05.2020 року, на рахунок ОСОБА_3 надходили грошові кошти 27.03.2020 року - 98800 грн., 28.03.2020 29800 грн., 02.04.2020 року 184768 грн., 15.04.2020 року 135497 грн., 28.04.2020 року 118064 грн.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05.05.2020 року надано дозвіл заступнику начальника відділу СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 та групі слідчих, які здійснюють досудове розслідування вказаного злочину, на проведення обшуку в квартирі за місцем проживання ОСОБА_3 , за адресою АДРЕСА_1 , яка згідно свідоцтва про право власності належить ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , та ОСОБА_3 , з метою встановлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукування знарядь кримінально правопорушення, або майна, яке було добуто в результаті його вчинення, а саме: грошових коштів отриманих від вказаної злочинної діяльності

Отже, ухвалою слідчого судді надано дозвіл на проведення обшуку з метою відшукання грошових коштів отриманих від вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.191КК України.
Слідчий суддя вважає за необхідне вказати на наступне.
Так, здійснюючи досудове розслідування, слідчий повинен довести зв`язок вчиненого кримінального правопорушення та знаходження грошових коштів, які необхідно вилучити.

Слід зазначити, що у разі надання дозволу на вилучення коштів, здобутих злочинним шляхом, ці грошові кошти повинні бути ідентифіковані шляхом позначення серії та номеру купюри, саме в ухвалі слідчого судді, оскільки тільки так можливо встановити належність коштів до певного злочину.

З долученого до матеріалів скарги протоколу обшуку від 17.05.2020 року вбачається, що вилучені грошові кошти не ідентифіковані шляхом позначення серії та номеру купюри. Органом досудового розслідування не зазначено, в яких купюрах вилучалися грошові кошти, а лише зазначено, що вилучено 430 000 гривень та 12400 доларів США.

Судом встановлено, що заявник не перебуває в статусі ні підозрюваного, ні обвинуваченого в даному кримінальному провадженні, а з моменту вилучення грошових коштів він навіть не був допитаний як свідок.

Органом досудового розслідування не доведено, що вилучені грошові кошти були здобуті ОСОБА_3 , в результаті вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 191,

З огляду на вище зазначене вбачається, що вилучене майно ОСОБА_3 не мало значення для кримінального провадження, оскільки досудове розслідування щодо привласнення чи розтрати чужого майна, яке було ввірене особі чи перебувало в її віданні, вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб щодо ОСОБА_3 не проводилося і у такому випадку і мета обшуку не стосувалась вказаного майна.
Відповідно до ч.7 ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч.1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Зіставляючи зміст ухвали слідчого судді від 05.05.2020 року з даними, що містяться у протоколі обшуку 17.05.2020 року, приходжу до висновку, що дане судове рішення містило вказівку лише на вилучення грошових коштів, які були здобуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.191КК України.

Відповідно до сталої практики ЄСПЛ (серед багатьох інших, рішення ЄСПЛ у справах «Щокін проти України» від 14 жовтня 2010 року, «Сєрков проти України» від 7 липня 2011 року, «Булвес» АД проти Болгарії» від 22 січня 2009 року, «Трегубенко проти України» від 2 листопада 2004 року, «East/West Alliance Limited» проти України" від 23 січня 2014 року) напрацьовано три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно «суспільний», «публічний» інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям. ЄСПЛ констатує порушення статті 1 Першого протоколу, якщо хоча б одного критерію не буде додержано.

Критерій законності означає, що втручання держави у право власності особи повинно здійснюватися на підставі закону нормативно-правового акту, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм. Сам лише факт, що правова норма передбачає більш як одне тлумачення, не означає, що закон непередбачуваний. Сумніви щодо тлумачення закону, що залишаються, враховуючи зміни в повсякденній практиці, усувають суди в процесі здійснення правосуддя.

Втручання держави в право власності особи є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення «суспільного», «публічного» інтересу, при визначенні якого ЄСПЛ надає державам право користуватися «значною свободою (полем) розсуду». Втручання держави в право на мирне володіння майном може бути виправдане за наявності об`єктивної необхідності у формі суспільного, публічного, загального інтересу, який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності.

Принцип «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. «Справедлива рівновага» передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа несе «індивідуальний і надмірний тягар».

Під час розгляду вказаної скарги, суду не надано допустимих, в розумінні ст. 86 КПК України, доказів на підтвердження того, що вилучене майно було одержане злочинним шляхом, внаслідок вчинення кримінального правопорушення, чи є знаряддям злочину.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк. При цьому правом звернення зі скаргою закон наділяє визначених учасників кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться володільці тимчасово вилученого майна.

Розглядаючи скаргу в цілому варто зауважити, що кримінальне провадження здійснюється, зокрема, на засадах верховенства права, законності, змагальності сторін і забезпеченні права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності. Неухильне дотримання усіма учасниками кримінального провадження зазначених принципів є запорукою реалізації права на справедливий суд та права на ефективний засіб юридичного захисту, що передбачені Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (статті 6 і 13 Конвенції).
Принцип законності, закріплений ст.9 КПК України, передбачає, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Зазначеному принципу кореспондує гарантія права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом, що закріплене у ст.24 КПК України.
Відповідно до ч.7 ст.236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право, зокрема, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Отже законом прямо визначено, що під час обшуку речі (майно) можуть вилучатись лише тимчасово.
Згідно ст.16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом. На підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом, допускається тимчасове вилучення майна без судового рішення.
Таким чином, з огляду на обставини справи, вилучені під час проведеного обшуку 17.05.2020 року грошові кошти є тимчасово вилученим майном.

Згідно ст.169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

Згідно ч.5 ст.171 КПК України у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Як встановлено в судовому засідання сторона обвинувачення не зверталась до суду з відповідним клопотанням і на теперішній час відсутнє судове рішення, на підставі якого може здійснюватися обмеження прав володільця майна, вилученого під час проведення обшуку.

З огляду на зазначені приписи кримінально-процесуального закону та обставини справи у сторони обвинувачення відсутні підстави для утримання вилученого 17.05.2020 року під час проведення обшуку майна, а тому таке майно підлягає поверненню.

При цьому в контексті положень ч.1 ст.169, ч.5 ст.171 КПК України зазначене майно має бути негайно повернуте особі, у якій воно вилучалось.

Таким чином, здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, усуваючи допущені під час досудового розслідування порушення прав скаржника ОСОБА_3 на володіння своїм майном, вважаю за необхідне задовольнити скаргу та зобов`язати зобов`язати уповноважену особу - слідчого, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000081 від 22.01.2020 року повернути ОСОБА_3 вилучені в ході проведеного 17.05.2020 року, на підставі ухвали слідчого судді від 05.05.2020 року обшуку грошові кошти: 430 000 гривень та 12400 доларів США.

На підставі вищевикладеного і керуючись ст.ст.303-307 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Скаргу задовольнити.

Зобов`язати уповноважену особу - слідчого, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000081 від 22.01.2020 року повернути ОСОБА_3 вилучені в ході проведеного 17.05.2020 року, на підставі ухвали слідчого судді від 05.05.2020 року обшуку грошові кошти: 430 000 гривень та 12400 доларів США.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 03.07.2020 року о 14.00 год.

Слідчий суддя: ОСОБА_1