печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 липня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні зали суду у м. Києві судове провадження за клопотанням старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000236 та клопотання захисника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, -

ВСТАНОВИВ:
23.07.2019 року у провадженні слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000236.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що у Головному слідчому управлінні Національної поліції України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000236 щодо ОСОБА_6 за фактом дорожньо-транспортної пригоди, відомості про який внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.11.2016 з кваліфікацією за ч. 3 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 21.11.2016 о 21.00 год. водій ОСОБА_6 , керуючи технічно соправним автомобнілем Audi-A6, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по сухій прямій асфальтованій проїзній частині автодороги державного значення Н-10 «Стрий
ІваноФранківськЧернівціМамалига» зі сторони м. Івано-Франківська в напрямку м. Коломия в с. Одаї Тисменицького району Івано-Франківської області. Проїжджаючи по вул. Центральній в с. Одаї водій ОСОБА_6 вчинив порушення вимог п.п. 1.3., 2.3.б), 12.1., 12.3. та 12.9.б) Правил дорожнього руху, яке виразилось у тому, що під час руху він як учасник дорожнього руху зобов`язаний знати і неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, а також бути взаємно ввічливим.

Керуючи транспортним засобом у темну пору доби з перевищенням максимальної швидкості, зазначеної в п. 12.4 Правил дорожнього руху, ОСОБА_6 не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та не реагував на її зміну. Під час руху він не вибрав в установлених межах безпечної швидкості руху, не урахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Пересуваючись проїзною частиною вулиці Центральної в с. Одаї, де неподалік будинку № 53 перебували пішоходи ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , під час виникнення небезпеки для руху, не вжив негайних заходів для зменшення швидкості, аж до зупинки транспортного засобу, та скоїв наїзд на пішоходів.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми шийного відділу хребта з повним розривом зчленування між 1-м шийним хребцем і потиличною кісткою з повним розривом спинного мозку, ускладненої спінальним шоком; закритої травми грудної клітки та її органів з переломами 2-5 ребер зліва, розривом міжреберних м`язів, розривом правого купола діафрагми, крововиливом біля кореня, розривом органної плеври правої легені, розривом лівого грудинно-ключичного зчленування і масивним крововиливом в праву плевральну порожнину, розривом висхідної частини дуги аорти, крововиливами в навколосерцеву сумку та в оточуючу навколо неї клітковину; закритої травми органів черевної порожнини та заочеревинного простору з розривами та розміжченням тканини печінки з крововиливом в черевну порожнину; розриву та крововиливу брижі тонкого кишківника, крововилив у жирову капсулу правої нирки; розриву капсули лівого плечового суглоба з переломом хірургічної шийки лівої плечової кістки зі зміщенням уламків із крововиливом у м`які тканини; розриву капсули лівого ліктьового суглоба з переломом середньої третини лівої ліктьової кістки і крововиливами в м`які тканини; розриву правого крижово-клубового зчленування з розходженням кісток по ширині, розміжченням м`язів та крововиливами в них; крововиливів у м`які тканини та в жирову тканину правого стегна, правого колінного суглоба, верхньої третини правої гомілки; уламкового перелому шийки правої малогомілкової кістки у нижній третині, уламкового перелому верхньої третини лівої великогомілкової кістки; крововиливів у м`які тканини лівого колінного суглоба, верхньої третини лівої гомілки; рвано-забійних ран лобної ділянки, третього пальця правої кисті; саден в ділянках голови, грудної клітки, обох верхніх кінцівок, правого плечового суглоба, правої надключичної ямки, лівого плечового суглоба, правої нижньої кінцівки, обох сідниць та в ділянці крила правої клубової кістки; синця в правій виличній ділянці; закритої черепно-мозкової травми з крововиливами в м`які тканини, під м`які оболонки головного мозку та мозочка.

Смерть ОСОБА_7 настала від закритої тупої травми шийного відділу хребта з повним розривом зчленування між 1-м шийним хребцем і потиличною кісткою з повним розривом спинного мозку, ускладненої спінальним шоком.

Внаслідок наїзду ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітки та її органів з переломом грудини, множинних двобічних переломів ребер, розривів та розміжченням м`яких тканин та грудної клітки, розривів плеври, легень, крововиливів під плевру та в плевральні порожнини; травми хребта з повним розривом з`єднання між 3-4 грудними хребцями, розриву твердої мозкової оболонки, розриву та розміжченням речовини спинного мозку, відривом остистих відростків 5-7 шийних хребців, крайового перелому 7-го шийного хребця, переломів 1 та 11 грудних хребців без ушкодження спинного мозку; розриву правого крижово-клубового зчленування з уламковим переломом правої клубової кістки, розривом зв`язок і крововиливами в м`які тканини; закритої травми органів черевної порожнини та заочеревинного простору з розривами петель тонкого кишківника, крововиливами під капсулу та жирову клітковину лівої нирки, великого сальника, брижі тонкого кишківника, під капсулу печінки, в м`які тканини малого тазу, розривом очеревини; закритої черевино-мозкової травми з крововиливами під м`які оболонки мозку та мозочка, в м`які тканини голови; закритих уламкових переломів обох кісток обох гомілок із зміщенням уламків, перелому обох кісток лівого передпліччя з крововиливами в м`які тканини в місцях переломів кінцівок; крововиливів в м`які тканини в попереково-крижовій ділянці; крововиливу у м`які тканини правого стегна з відшаруванням м`яких тканин від широкої фасції стегна; відшарування шкіри та підшкірно-жирової клітковини в ділянках правого колінного суглоба та правої гомілки; подряпини в тім`яній ділянці справа; синця тім`яно-скроневої ділянки зліва; садна волосистої частини голови, обличчя, обох верхніх та нижніх кінцівок; синців в ділянках лівої кисті та лівої гомілки.

Смерть ОСОБА_8 настала внаслідок поєднаної травми грудної клітки та її органів, хребта, органів черевної порожнини, обох нижніх та лівої верхньої кінцівок із множинними двобічними переломами ребер, переломами грудини, шийного та грудного відділів хребта з розривами спинного мозку, легень, тонкого кишківника, ускладненої травматичним шоком.

Зважаючи на викладене, водій автомобіля Audi-A6, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_6 порушив вимоги Правил дорожнього руху.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 тяжкого злочину, передбаченого ч. 3

ст. 286 КК України, санкція статті Кримінального кодексу України за який передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, що відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, дозволяє обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ризики настання обставин з метою недопущення яких необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді взяття під варту:

- підозрюваний ОСОБА_6 переховується від органів досудового розслідування та/або суду.

Враховуючи, що вказана дорожньо-транспортна подія набула значного суспільного резонансу, має підвищений інтерес з боку засобів масової інформації, а також беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_6 підозрюється в учиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, те, що останній не з`являється за місцем свого проживання, уникає явки до органів досудового розслідування, ігнорує виклики за встановленими в кримінальному провадженні засобами зв`язку, то в кримінальному провадженні наявний обґрунтований ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, що підозрюваний ОСОБА_6 буде переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

У судовому засіданні прокурор внесене клопотання підтримав з викладених у ньому підстав, просив обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки зібрані на даному етапі досудового розслідування докази свідчать про обґрунтованість підозри та наявних ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зазначені в клопотанні.

Захисник проти задоволення клопотання заперечив та вказав, що в матеріалах клопотання є не обґрунтованим, підозра нічим не підтверджується.

Окрім цього, адвокатом було подано клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, в якому зазначив, що у матеріалах клопотання відсутні докази, які б свідчили щодо необхідності обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, оскільки підозрюваний характеризується позитивно, не притягувався до кримінальної відповідальності.

Заслухавши обґрунтування клопотання сторони обвинувачення, заперечення сторони захисту, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, надані докази захисниками, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Судовим розглядом встановлено, що 28.05.2019 Генеральною прокуратурою України складено повідомлення про підозру про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин, відповідальність за яке передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.

Постановою від 06.06.2019 підозрюваного ОСОБА_6 оголошено в розшук.

10.06.2019 Департаментом карного розшуку Національної поліції України з метою розшуку підозрюваного, заведено оперативно-розшукову справу категорії «Розшук» за № 14/129.

10.06.2019 Печерським районним судом м. Києва винесено ухвалу про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_9 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку,встановлених законом.

Згідно ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Наряду з вказаним, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), а відтак слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя не погоджується з доводами сторони захисту та вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться у долучених до матеріалів клопотання даних, а саме: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 21.11.2016 та схемою до нього;показаннями свідка ОСОБА_10 ;протоколом проведення слідчого експерименту від 26.10.2017 та схемою до нього за участю свідка ОСОБА_10 ;протоколом проведення слідчого експерименту від 09.09.2018 та схемою до нього згідно якого була встановлена відстань в момент первинного виявлення пішоходів в світлі фар автомобіля;протоколом огляду від 27.10.2018 згідно якого були встановленні величини фактичного значення усталеного сповільнення автомобіля Audi-A6, реєстраційний номер НОМЕР_1 ;висновком судово-медичної експертизи від 24.02.2017 № 542 згідно якого смерть ОСОБА_8 настала внаслідок поєднаної травми грудної клітки та її органів, хребта, органів черевної порожнини, обох нижніх та лівої верхньої кінцівок з множинними двобічними переломами ребер, переломами грудини, шийного та грудного відділу хребта з розривами спинного мозку, легень, тонкого кишківника, ускладненої травматичним шоком;висновком судово-медичної експертизи від 24.02.2017 № 543 згідно якого смерть ОСОБА_7 настала від закритої тупої травми шийного відділу хребта з повним розривом зчленування між 1-м шийним хребцем і потиличною кісткою з повним розривом спинного мозку, ускладненої спінальним шоком;висновком медико-криміналістичної експертизи від 06.02.2017 № 27 згідно якого в момент наїзду ОСОБА_7 перебував у вертикальному положенні та був обернутий до автомобіля задньо-правою поверхнею тіла;висновком медико-криміналістичної експертизи від 08.02.2017 № 28 згідно якого в момент наїзду ОСОБА_8 перебував у вертикальному положенні та був обернутий до автомобіля задньо-лівою поверхнею тіла;висновком автотехнічної експертизи від 02.03.2017 № 4.2-1024/16 згідно якого гальмівна система та рульове керування знаходяться в працездатному стані;висновком автотехнічної експертизи від 30.12.2016 № 4.2-1025/16 згідно якого місце наїзду на пішоходів знаходиться на смузі для руху, призначеній в напрямку м. Чернівці (по ходу руху автомобіля);висновком комісійної автотехнічної експертизи від 13.03.2017 № 1244 згідно якого швидкість руху автомобіля, безпосередньо перед наїздом на пішоходів, становить в межах 59…72 км/год.;висновком автотехнічної експертизи від 22.10.2018 № 4.2-619/18 згідно якого водій ОСОБА_6 мав технічну можливість попередити дану дорожньо-транспортну пригоду шляхом застосування своєчасного екстреного гальмування;речовими доказами по справі, а саме автомобілем марки Audi-A6, реєстраційний номер НОМЕР_1 ; одяг та взуття загиблих ОСОБА_8 й ОСОБА_7 ;іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання. Які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо ноого бмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення інкримінованих йому стороною обвинувачення.

Прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема ОСОБА_6 буде продовжувати переховуватися від органу досудового розслідування та суду, може знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Вирішуючи клопотання про обрання запобіжного заходу тримання під вартою, слідчий суддя також враховує тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, та надходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий та прокурор у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний буде продовжувати переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні вважає недостатньою застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Обов`язковою умовою для здійснення міжнародного розшуку з метою екстрадиції є чинне процесуальне рішення про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що передбачено нормою національного законодавства, а саме статтею 575 КПК України передбачено, що видача особи в Україну може бути запитана лише на підставі ухвали слідчого судді або суду про тримання особи під вартою, якщо така видача запитується для притягнення до кримінальної відповідальності.

Разом з цим, зазначена вимога міститься і у ч. 2 ст. 58 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року, згідно з якою до запиту про видачу особи для здійснення кримінального переслідування в обов`язковому порядку повинна долучатись завірена постанова про взяття під варту. Аналогічні вимоги передбачені Європейською конвенцією про видачу правопорушників 1957 року.

Так, згідно Інструкції про порядок використання правоохоронними органами можливостей Національного центрального бюро Інтерполу в Україні у попередженні, розкритті та розслідуванні злочинів, затвердженої наказом МВС України, Генеральної прокуратури України, Служби безпеки України, Держкомкордону, Державної митної служби України від 09.01.1997 року №3/1/2/5/2/2, підставою для міжнародного розшуку громадян України є запит правоохоронного органу надісланий до НЦБ. НЦБ вивчає одержані матеріали, при потребі запитує в ініціатора додаткові відомості і, за прийнятими Інтерполом правилами, надсилає запит до Генерального секретаріату Інтерполу або в Національне центральне бюро Інтерполу відповідної країни. Про здійснений запит НЦБ письмово інформує ініціатора, який після цього зобов`язаний негайно повідомляти нові відомі факти щодо розшукуваних для коригування розшукових заходів за кордоном.

Частина 6 статті 193 КПК України містить імперативну норму, з якої слідує, що слідчий суддя обирає запобіжний захід за відсутності підозрюваного, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний оголошений у міжнародний розшук.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статей Конвенції випадків до процедури, встановленої законом.

Так, при дослідженні обставин перебування підозрюваного ОСОБА_6 у міжнародному розшуку слідчим суддею встановлено наступне.

10.06.2019 Печерським районним судом м. Києва винесено ухвалу про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_6 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

13.07.2019 до Головного слідчого управління Національної поліції України з Департаменту Міжнародного Поліцейського Співробітництва, за підписом начальника Департаменту ОСОБА_11 , надійшло повідомлення про те, що з метою внесення клопотання про публікацію відомостей щодо ОСОБА_6 у обліках Генерального секретаріату Інтерполу, просимо здати на адресу Департаменту належним чином завірену копію ухвали слідчого суду,суд про обрання щодо вказаної особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Окрім цього, постановою слідчого у кримінальному провадженні ОСОБА_6 оголошено в міжнародний розшук.

З огляду на вищевикладене слідчий суддя вбачає наявність достатніх підстав для задоволення клопотання слідчого, так як матеріали клопотання обґрунтовано та прокурором в судовому засіданні доведено обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, та наявність ризиків, а саме, що останній буде продовжувати переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні вважає недостатньою обрання більш м`якого запобіжного заходу та наряду з вказаним доведено, що підозрюваний перебуває у міжнародному розшуку.

Питання щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації його дії слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

Щодо клопотання сторони захисту, про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя вважає дане клопотання необґрунтованим та недоведеним, оскільки матеріали клопотання спростовують позицію захисту, та вказують, щодо необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, таким чином таке клопотанян не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 2, 40, 131, 132, 176-178, 183, 184, ч. 6 ст. 193, 194, 575 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відмовити.

Клопотання слідчого - задовольнити.

Обрати підозрюваному у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Дебеславці Коломийського району Івано-Франківської області, українцю, гр. України, проживаючому в АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У разі затримання особи, відносно якої обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1