УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 травня 2019 року слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна,
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя із клопотанням про скасування арешту майна, в якому просить скасувати арешт, накладений ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя на належне йому майно, а саме: грошові кошти в розмірі 100 доларів США (одна банкнота), 700 грн. (3 банкноти номіналом по 200 грн. та 1 номіналом 100 грн.), мобільний телефон марки „Samsung Galaxy S7 в корпусі чорного кольору, мобільний телефон марки „LG в корпусі білого кольору, флеш накопичувач марки „LG червоного кольору, дві пластикової картки ПАТ КБ „Приватбанк, одна ПАТ „Укргазбанк, та зобов`язати орган досудового розслідування повернути йому майно.
Як зазначає ОСОБА_3 , вилучене майно потрібне йому та його родині для забезпечення щоденних потреб.
Оскільки про підозру у скоєні будь якого кримінального правопорушення ОСОБА_3 не повідомлено, вилучені речі не являються предметами та об`єктами вчинення кримінального правопорушення, він вважає, що підстав для подальшого утримання майна не вбачається.
У судовому засіданні заявник просить клопотання задовольнити, на підставах зазначених у клопотанні.
Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання та просить відмовити у його задоволенні, пояснивши, що слідство по кримінальному провадженню триває та потреба у накладенні арешту не відпала.
Розглянувши зазначене клопотання, заслухавши пояснення учасників, слідчий суддя приходить до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Згідно з ч. 2 ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю або частково під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника, законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосування цього заходу відпала потреба або арешт накладений необґрунтовано.
Виходячи із аналізу викладеного, вказана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, із можливістю надання учасникам процесу, доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості.
Однак, клопотання заявника про скасування арешту майна не є належним чином обґрунтованим, заявником у клопотанні та у судовому засіданні не доведено належними доказами, що в подальшому у застосуванні арешту майна відпала потреба та не доведено, що арешт майна накладено необґрунтовано.
Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
В рамках досудового розслідування кримінального провадження, було проведено обшук, про що свідчить протокол обшуку від 13.11.2018 року,одолучений до скарги.
Як зазначає прокурор відділу прокуратури Запорізької області у своєму листі 17/2-2693-18, наразі підстави для скасування арешту майна відсутні, оскільки працівники Василівського ВП ГУ НП в Запорізькій області не допитані та не встановлено власників вилученого майна в приміщенні Василівського ВП ГУ НП в Запорізькій області під час обшуку 13.11.2018 року. Крім того, під час розгляду скарги сторона обвинувачення посилалась на те, що арешт на майно накладено у зв`язку з тим, що воно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98, ч. 2 ст. 167 КПК України, містить на собі відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження та метою такого арешту є забезпечення зберігання речових доказів.
Слідчий суддя зазначає, що арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.
При вирішенні клопотання про скасування арешту майна, слідчий суддя враховує підстави для арешту майна, зокрема, що арешт майна застосовується з метою забезпечення збереження речових доказів, тощо.
При вирішенні питання про накладення арешту, слідчий суддя керувався положеннями ст.ст. 170 -173 КПК України.
Слідчим суддею в судовому засіданні встановлено, що арешт на майно, зазначене заявником у клопотанні про скасування арешту майна, накладено обґрунтовано, оскільки вказане майно має суттєве значення для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Відповідно до ст.ст. 22, 26 КПК України, кримінальний процес являється змагальним і диспозитивним, що полягає у вільному подані учасниками процесу до суду доказів на підтвердження своєї позиції та захисту своїх інтересів.
Поряд із цим, заявником з урахуванням припису змагальності клопотання не надано слідчому судді доказів, які б спростовували обставини, що стали підставою для накладення арешту.
На переконання слідчого судді, скасування арешту майна може призвести до настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Клопотання заявника про скасування арешту майна не є належним чином обґрунтованим, заявником у клопотанні та в судовому засіданні не доведено належними доказами, що в подальшому у застосуванні арешту майна відпала потреба та не доведено, що арешт майна накладено необґрунтовано, оскільки, досудове розслідування кримінального провадження триває.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заявником не доведено, що в подальшому застосуванні арешту відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Будь-яких доказів, що обґрунтовують та доводять відсутність потреби в подальшому застосуванні арешту майна, суду не надано.
Оскільки на даний час слідство по справі не закінчено, тому підстав для скасування арешту не вбачається, а заявлене клопотання про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя на зазначене майно - не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 170, 172-174, 309 КПК України, слідчий суддя,
Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1