Єдиний унікальний № 500/4371/18
Провадження № 1-в/946/161/19
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у задоволенні подання

02 жовтня 2019 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Ізмаїлі Одеської області подання Ізмаїльського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області (далі орган з питань пробації) про скасування випробування та направлення для відбування призначеного покарання відносно

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Матроска Ізмаїльського району Одеської області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, працюючого за наймом, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

засудженого вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 22.10.2018 р. за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до двох років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України строком на один рік з покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України,

учасники судового провадження: прокурор ОСОБА_4 , засуджений ОСОБА_3 , представник персоналу органу пробації ОСОБА_5 ,

Суть питання, що вирішується
1.Орган з питань пробації звернувся до суду з поданням на підставі ст. 166 Кримінально-виконавчого кодексу України (далі КВК), ч. 2 ст. 78 Кримінального кодексу України (далі КК) для вирішення питання про скасування випробування та направлення засудженого ОСОБА_3 для відбування призначеного покарання, посилаючись на те, що 28 листопада 2019 року ОСОБА_3 було роз`яснено порядок та умови відбування покарання та наслідки за їх невиконання, йому були встановлені дні явки.

2.ОСОБА_3 28 грудня 2018 року був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 1732 КУпАП, за що накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. 01 лютого 2019 року постановою по справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 1751 КУпАП та накладене адміністративне стягнення у виді попередження. 04 березня 2019 року ОСОБА_3 винесене письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання за притягнення до адміністративної відповідальності, однак 31 липня 2019 року ОСОБА_3 постановою Ізмаїльського міськрайонного суду визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 1732 КУпАП.

Встановлені судом обставини
3.ОСОБА_3 в судовому засіданні не погодився з поданням органу з питань пробації, зазначивши, що він завжди з`являється на реєстрацію в орган з питань пробації, адміністративні правопорушення вчинив вимушено своєю співмешканкою, яка завжди провокувала його.

4.Представник органу з питань пробації ОСОБА_5 у судовому засіданні подання підтримав, просив суд скасувати засудженому ОСОБА_3 випробування та направити його для відбування призначеного судом покарання.

5.Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні подання не підтримав та просив відмовити у його задоволенні, зазначивши, що обставини щодо вчинення засудженим ОСОБА_3 двох адміністративних правопорушень та щодо невиконання ним обов`язку повідомити про зміну свого місця проживання вже були розглянуті Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області, який ухвалою від 11.04.2019 р. відмовив в задоволенні подання органу пробації, а тому на даний час після відмови суду ОСОБА_3 вчинив лише одне адміністративне правопорушення, що не утворює систематичності.

6.Відповідно до вироку Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 22.10.2018 р. ОСОБА_3 засуджений за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до двох років позбавлення волі та звільнений від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України строком на один рік (а.о.с. 66), з покладанням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання (а.о.с. 3 4).

7.ОСОБА_3 28 листопада 2019 року були роз`яснені покладені судом обов`язки, а також він був попереджений про те, що у разі невиконання покладених судом обов`язків та систематичного вчинення адміністративних правопорушень, що потягли адміністративні стягнення, звільнення від відбування покарання може бути скасоване судом і він буде направлений для відбування призначеного покарання (а.о.с. 21).

8.Постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 28.12.2018 р. на ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення за вчинення ним 27.10.2018 р. адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 1732 КУпАП у виді штрафу (а.о.с. 95).

9.04 березня 2019 року ОСОБА_3 винесене письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання (а.о.с. 113).

10.Відповідно до належним чином завіреної копії постанови Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 31.07.2019 р. на ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення за вчинення ним 21.07.2019 р. адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 1732 КУпАП у виді арешту на строк сім діб (а.о.с. 186 187).

11.Також в матеріалах особової справи міститься незавірена фотокопія постанови у справі про адміністративне правопорушення від 01.02.2019 р., згідно якій на ОСОБА_3 накладене адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 1751 КУпАП у виді попередження (а.о.с. 180).

Мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали
12.Суд, заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали особової справи, допитавши засудженого ОСОБА_3 , дійшов висновку, що необхідно відмовити у задоволенні подання органу з питань пробації.

13.Як було вище зазначено, прокурор послався на те, що перші два притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності та неповідомлення про зміну місця проживання були розглянуті Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області та зроблено висновок про те, що вони не є підставами для скасування випробування, а тому на даний час є лише одне правопорушення. Але суд не погоджується з такими мотивами прокурора щодо підстав відмови в задоволенні подання органу пробації, оскільки, незважаючи на те, що раніше судом вже розглядалося питання про направлення ОСОБА_3 для відбування призначеного покарання, правовідносини щодо випробування засудженого продовжують існувати після ухвалення рішення про відмову у направленні для відбування призначеного покарання, та чинним законодавством, зокрема, ст. 78 КК України, встановлені правові наслідки звільнення від відбування покарання з випробуванням протягом усього часу іспитового строку, а не до якогось певного часу розгляду судом питання про направлення для відбування призначеного покарання. Тому поведінка засудженого під час іспитового строку оцінюється в цілому за весь час іспитового строку, незалежно від розгляду та оцінки певних обставин поведінки засудженого судом в попередніх рішеннях.

14.Але в задоволенні подання органу з питань пробації слід відмовити з таких підстав.

15.Згідно вимог ч. 2 ст. 78 КК, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

16.Відповідно до ч. 3 ст. 164 КВК звільнені від відбування покарання з випробуванням зобов`язані: виконувати обов`язки, які покладені на них судом; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до зазначеного органу.

17.Згідно ч. 1 ст. 166 КВК, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

18.Частиною ж 2 ст. 166 КВК встановлено, що подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

19.Відповідно до другого абзацу ч. 3 ст. 166 КВК України, систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.

20.Так, органом з питань пробації доведене вчинення ОСОБА_3 27 жовтня 2018 року та 21 липня 2019 року правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 1732 КУпАП, які потягли адміністративні стягнення у виді штрафу та у виді адміністративного арешту відповідно (п.п. 8, 10 цієї ухвали).

21.Інші ж відомості про складання протоколів про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_3 не є належними доказами вчинення ОСОБА_3 правопорушень, які потягли адміністративне стягнення, оскільки це має бути підтверджено виключно постановами про накладення адміністративного стягнення, складені належним чином та/або завірені у встановленому порядку, але такі суду надані не були.

22.Як було наведено в п. 11 цієї ухвали фотокопія, що міститься в матеріалах особової справи, постанови у справі про адміністративне правопорушення від 01.02.2019 р. не завірена належним чином.

23.Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 99 КПК України, сторона кримінального провадження зобов`язана надати суду оригінал документа. Оригіналом документа є сам документ, а оригіналом електронного документа його відображення, якому надається таке ж значення, як документу. Дублікат документа (документ, виготовлений таким самим способом, як і його оригінал) визнається судом як оригінал документа.

24.Зі змісту ч. 1 ст. 92 КПК України випливає, що обов`язок доказування обставин покладається на прокурора. Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороно обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу.

25.Подання уповноваженого органу з питань пробації разом з особовою справою ОСОБА_3 надійшли до суду 30.08.2019 р. Учасники судового провадження завчасно у встановленому порядку були повідомлення про день, час та місце розгляду подання, у зв`язку з чим мали можливість та рівні умови щодо підготовки та подання суду належних доказів, однак під час судового розгляду ані прокурором, ані представником персоналу органу пробації не були надані суду складені відповідним чином документи, які б підтверджували вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 1751 КУпАП, що потягло за собою накладення на нього адміністративного стягнення.

26.Отже, у зв`язку з тим, що документ зазначений у п. 11 цієї ухвали був складений неналежним чином, то суд відповідно до ст. ст. 86, 99 КПК України визнає його недопустимим доказом.

27.Отже, ані органом з питань пробації, ані прокурором не доведене вчинення ОСОБА_3 правопорушення, що потягло адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 1751 КУпАП (п. 11 ухвали), доведено лише вчинення ОСОБА_3 правопорушень 27.10.2018 р. та 21.07.2019 р. за ч. 2 ст. 1732 КУпАП, що потягло за собою накладення адміністративних стягнень (п.п. 8. 10 ухвали), тобто доведено вчинення ОСОБА_3 в період іспитового строку лише двох адміністративних правопорушень, що потягли за собою накладення на нього адміністративних стягнень, що в силу наведеного абз. 2 ч. 3 ст. 166 КУпАП не утворює систематичність.

28.Тому суд дійшов висновку, що у задоволенні подання органу з питань пробації про скасування випробування та направлення засудженого ОСОБА_3 для відбування призначеного покарання має бути відмовлено.

Керуючись ч. 2 ст. 78 КК України, ст. 166 КВК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд

постановив:
1.Відмовити у задоволенні подання Ізмаїльського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області про скасування випробування та направлення для відбування покарання ОСОБА_3 , засудженого вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 22.10.2018 р. за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до двох років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України строком на один рік з покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

2.Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення.

3.Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

4.Учасники судового провадження мають право отримати копію ухвали в суді, а засудженому та прокурору вручити копію ухвали негайно після її оголошення.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1