Провадження № 1-кп/638/955/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2019 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретарів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

за участю прокурора: ОСОБА_7 ,

захисника: ОСОБА_8 ,

потерпілої: ОСОБА_9 ,

представника потерпілої адвоката: ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова матеріали кримінального провадження №0001891 від 13.05.2018 року відносно:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровське, Донецької області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не маючого нікого на утриманні, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

?21.03.2018 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч.1 ст. 187 КК України до 3 років позбавлення волі, в силу ст. 75 КК України умовно з іспитовим строком на 1 рік,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

12 травня 2018 року, приблизно о 12 годині 30 хвилин, у ОСОБА_11 , який знаходився на подвір`ї недобудованого будинку, що розташований напроти будинку АДРЕСА_3 , виникла сварка з ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на грунті раптово виниклих неприязних стосунків, в ході якого у ОСОБА_11 раптово виник умисел, спрямований на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_12 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, ОСОБА_11 наніс два удари кулаками рук в область голови ОСОБА_12 , від чого останній впав на землю. Після чого, ОСОБА_11 , продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_12 , діючи умисно, наніс правою ногою один удар в область голови останнього.
Своїми злочинними діями ОСОБА_11 , відповідно висновку судово-медичної експертизи №10-14/№172а/46 від 18.07.2018 року спричинив ОСОБА_12 закриту черепно-мозкову травму у вигляді синців у навколоочних областях, садна в надбрівній області справа, крововилив у м`які покрови голови з боку їх внутрішньої поверхні в лобних, передньому відділі тім`яних областей та верхньому відділі потиличної області, крововиливів під м`які мозкові оболонки та в речовину головного мозку з розповсюдженням у шлуночки. Черепно-мозкова травма ускладнилась розвитком набряку-набубнявіння головного мозку, що й стало безпосередньою причиною смерті. Описана травма має ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя, як така, що ускладнилась розвитком небезпечного для життя стану - набряку-набубнявіння головного мозку, та знаходиться у причинному зв`язку зі смертю.
Від отримання тілесних ушкоджень ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_12 помер.
Потерпілою ОСОБА_9 заявлений цивільний позов до ОСОБА_11 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданих кримінальним правопорушенням та витрат на її утримання.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 винним себе визнав в повному обсязі, визнав у повному обсязі цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 , та суду пояснив про те, що на протязі двох місяців він разом з ОСОБА_12 та іншими хлопцями за адресою: АДРЕСА_3 здійснювали будівництво котеджу. 12.05.2018 року приблизно о 12-00 год. він був за вказаною адресою, куди прийшов ОСОБА_12 за заробітною платою. У нього з ОСОБА_12 на вулиці біля будинку виник конфлікт з причин того, що останній звинувачував його у крадіжки грошей. Він покликав ОСОБА_12 до себе, та коли він підійшов, наніс йому декілька ударів кулаками в область голови, в яких він впав, після чого, наніс один удар ногою в область голови.

Окрім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_11 , його вина у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України повністю доказана дослідженими в судовому засіданні наступними доказами:

- показаннями допитаної у судовому засіданні в якості потерпілої ОСОБА_9 , яка пояснила, що її син ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_3 здійснювали будівництво котеджу. 12.05.2018 року він поїхав за вказаною адресою, для того, щоб забрати гроші за виконану роботу. У денний час їй зателефонували із швидкої допомоги та повідомили, що ОСОБА_12 з травмами голови везуть до 4 лікарні. Сказали, що у нього крововилив головного мозку. Йому необхідно зробили операцію. ІНФОРМАЦІЯ_4 син помер.

- показаннями допитаних у судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , які пояснили, що 12.05.2018 року вони працювали за адресою: АДРЕСА_3 на будівництві котеджу. Приблизно о 12-30 год. вони бачили конфлікт між ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які також працювали на будівництві. ОСОБА_12 прийшов за заробітною платою. Вони бачили як ОСОБА_12 від ударів ОСОБА_11 впав на землю, у нього на обличчі бачили кров. Вони ОСОБА_12 приводили до тями, вивели за територію будинку, залишили його у свідомості.

- протоколом огляду місця події від 12.05.2018 року недобудованого домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , в ході якого були вилучені речові докази;

- постановою про визнання та долучення до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 16.05.2018 року;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 14.05.2018 року, в ході якого свідок ОСОБА_14 вказав на ОСОБА_11 як на особу, яка 12.05.2018 року за адресою: АДРЕСА_3 завдала тілесні ушкодження ОСОБА_12 ;

- протоколами слідчого експерименту від 07.06.2018 року за участю ОСОБА_11 , в ході яких останній показав, як завдав тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_12 ;

- висновками судово-медичної експертизи №12-17/172-А/18 від 16.05-19.06.2018 року; №20/12-23/172-А/18 від 07.06-19.06.2018 року; повторної судово-медичної експертизи №10-14/№172-А/46 від 23.06-18.07.2018 року; комісійної судово-медичної експертизи №08-322/18 від 26.07.2018-10.01.2019 року, відповідно до яких встановлено причину смерті потерпілого ОСОБА_12 , зафіксовано характер та локалізацію та механізм утворення тілесних ушкоджень у останнього з урахуванням показань обвинуваченого під час слідчого експерименту.

Суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_11 повністю доведеною.

Його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Судом досліджені дані, які характеризують особу обвинуваченого і при цьому встановлено, що ОСОБА_11 раніше судимий, вказане кримінальне правопорушення скоїв у період умовного засудження за попереднім вироком, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра, офіційно не працює, не одружений, утриманців немає.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта №437 від 30.05.2018 року ОСОБА_11 страждає на хронічні психічні захворювання у формі дисоціального розладу особистості та на синдром залежності внаслідок поєднаного вживання психотропних речовин. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_11 перебував у стані вищевказаних хронічних психічних захворювань, поза тимчасового розладу психічної діяльності. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час ОСОБА_11 відповідно до свого психічного стану застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Вирішуючи питання про визначення покарання ОСОБА_11 , суд враховує характер, ступінь суспільної небезпеки скоєного правопорушення, тяжкість скоєного правопорушення, настання тяжких наслідків у вигляді смерті потерпілого ОСОБА_12 , дані, що характеризують особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, відповідно ст.66 КК України, що пом`якшують покарання ОСОБА_11 суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно ст.67 КК України, обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_11 , судом не встановлено.

З огляду на викладене суд вважає за можливе призначити ОСОБА_11 покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст. 121 КК України.

Суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_11 неможливе без ізоляції від суспільства.

В силу ч.1 ст. 71 КК України ОСОБА_11 суд до покарання, призначеного за даним вироком частково приєднує невідбуту частину покарання за вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 21.03.2018 року.

Потерпілою ОСОБА_9 у кримінальному провадженні заявлений цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Згідно зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1201 ЦК України, особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати.

У судовому засіданні знайшло свого підтвердження завдання потерпілій неправомірними діями обвинуваченого матеріальної шкоду у розмірі 12984,07 грн., яка складається з витрат на придбання лікарських засобів та поховання сина.

Згідно ч.1 ст. 1207 ЦК України шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю внаслідок злочину, відшкодовується потерпілому або особам, визначеним ст. 1200 цього Кодексу, державою, якщо не встановлено особу, яка вчинила злочин, або якщо вона є неплатоспроможною.

Відповідно до ч.1 ст. 1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні.

На підставі ч.1 ст. 1202 ЦК України, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю потерпілого, здійснюється щомісячними платежами.

Судом встановлено, що ОСОБА_9 є пенсіонеркою, за життя її син ОСОБА_12 офіційно працевлаштованим не був, мешкав з матір`ю, дітей та своєї сім`ї не мав, у зв`язку з чим, враховуючи положення ст. ст. 1195, 1200 ЦК України, розрахунок здійснюється виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, з дня смерті потерпілого за вирахуванням частки, що припадала на самого потерпілого. Станом на 01.08.2018 року мінімальна заробітна плата становила 3723,00 грн. Розрахунок частки за один місяц складає 3723,00 грн. * = 1861,50 грн.

Ст. 23 ЦК України закріплює загальні положення про відшкодування моральної шкоди як способу захисту суб`єктивних цивільних прав, ч. 1 цієї статті зазначає, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, далі п. 3 ч. 2 даної статті вказує, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

В свою чергу ч. 3 вищезазначеної статті формує спосіб відшкодування моральної шкоди, а саме моральна шкода відшкодовується грошима, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

З`ясувавши усі обставини кримінального провадження, суд приходить до висновку про повне задоволення вимог цивільного позивача щодо відшкодування моральної шкоди у розмірі 100 000 грн. Вказана сума, на думку суду, будуть достатньою компенсацією відшкодування моральних страждань, заподіяних потерпілій ОСОБА_9 з урахуванням перенесених нею страждань, душевних потрясінь, порушення укладу життя у зв`язку із смертю сина.
По кримінальному провадженню судові витрати відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності зі ст. 100 КПК України.

Долю арештованого майна суд вирішує відповідно до вимог ст. 174 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_11 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі.
Відповідно ч.1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 21.03.2018 року та кінцеве визначити ОСОБА_11 до відбування покарання у вигляді 7 (семи) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_11 до набрання вироком законної сили залишити без змін - утримання під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор №27».

Строк покарання засудженому ОСОБА_11 відраховувати з моменту фактичного затримання з 14 травня 2018 року.

Стягнути з ОСОБА_11 на користь потерпілої ОСОБА_9 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої скоєнням кримінального правопорушенням 12984,07 грн. (дванадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят чотири грн. 07 коп.).

Стягнути з ОСОБА_11 на користь потерпілої ОСОБА_9 в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої скоєнням кримінального правопорушенням 100 000,00 грн. (сто тисяч грн. 00 коп.).

Стягнути з ОСОБА_11 на користь потерпілої ОСОБА_9 на утримання останньої 1861,50 грн. (одна тисяча вісімсот шістдесят одна грн. 50 коп.) щомісячно, починаючи з 01.06.2018 року.

Скасувати арешт майна, вилученого під час огляду місця події 12.05.2018 року в рамках кримінальне провадження №0001891, накладеного ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 21.05.2018 року (справа №638/6421/18, провадження 1-кс/638/1954/18).

Речові докази толстовку, дві футболки, штани, светр, формені військові штани, кепку - повернути власнику після набрання вироку законної сили у разі звернення з відповідною заявою, у разі відсутності власника знищити.

На вирок може бути подана апеляція до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня проголошення.

Головуючий: суддя