Справа № 727/8306/19
Провадження № 1-кп/727/370/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2019 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2

з участю учасників судового провадження:

сторони обвинувачення:прокурора ОСОБА_3

сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань приміщення Шевченківського районного суду м. Чернівці справу в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001267 від 13.06.2019 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, одруженого, на утримання має малолітню дитину, з середньою освітою, раніше не судимого, - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 12.06.2019р., в період часу з 13:30 години по 13:50 годину, перебуваючи на перехресті Б. Хмельницького та Н. Прибоя м. Чернівці переслідуючи корисливу мету спрямовану на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, таємно, протиправно, з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю уваги сторонніх осіб, шляхом вільного доступу з автомобіля «Лада Калина», д.н.з. « НОМЕР_1 » викрав акумулятор, вартістю 1500 грн., після чого, з місця вчинення злочину пішов, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим своїми умисними діями спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 1500 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою вину у вчиненні вищенаведеного злочину визнав повністю та суду, в порядку вимог 351 КПК України, надав показання про те, що він, 12.06.2019р., біля 13.30 годин, він проходив біля вулиці Б. Хмельницького м. Чернівці з своїм другом та побачив машину в неробочому стані « ОСОБА_6 ». Повідомивши другу, що йому потрібно на прохання родича з цієї машини зняти акумулятор, він попросив друга його почекати на перехресті, а сам, подивившись, що за ним ніхто не спостерігає, з автомобіля ОСОБА_6 , відкривши капот, викрав акумулятор, який здав на металобрухт, а виручені за нього кошти витратив на власні потреби, придбав продукти харчування і памперси для дитини. Просив, його суворо не карати; у вчиненому щиро сердечно розкаявся, пояснив, що сприяв в розкритті злочині органам слідства та частково потерпілій відшкодував шкоду, запевнив суд що повністю відшкодує завдані ОСОБА_7 збитки.

Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про день, час і місце розгляду справи, суду останньою надано письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, просила покарання обвинуваченому винести на розсуд суду.

У відповідності до ст. 325 КПК України, якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого або про відкладення судового розгляду.

Суд, заслухавши думку прокурора та думку обвинуваченого, дійшов висновку, що судовий розгляд кримінального провадження можливо провести без участі потерпілої.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 не оспорював фактичних обставин справи, повністю визнав свою вину, у скоєному щиро розкаявся і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позицій, заслухавши думку прокурора, інших учасників судового процесу та роз`яснивши їм зміст та правові наслідки застосування ст. 349 ч. 3 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів кримінального провадження, крім документів, що характеризують особу обвинуваченого

За результатами судового розгляду суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 з врахуванням з`ясованих в засіданні обставин знайшло своє підтвердження доведеність вини обвинуваченого та його дії вірно кваліфікує за ст. 185 ч.1 КК України, так як в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що обвинувачений вчинив крадіжку, тобто таємне викрадення чужого майна.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує, у відповідності до вимог ст. 65 ч.3 КК України ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що обтяжують і пом`якшують його покарання.

Згідно ст. 12 КК України, вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення відноситься до категорії не тяжких злочинів

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено. Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття у вчиненому і активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, часткове відшкодування завданої шкоди, що стверджується розпискою потерпілої.

На підставі ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Відповідно до ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Дана норма закону також передбачає змагальність сторін та свободу в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

При ухваленні вироку, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке грунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, повинен дати остаточну оцінку доказам з точки зору їх належності, допустимості, достовірності і достатності. Такий обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд, які передбачені ст. 62 Конституції України, поєднуються з такими ж положеннями ч.2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована 17 липня 1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року та Європейський суд з прав людини вже неодноразово у своїх рішеннях (справа «Гудзь проти України» (Заява № 25032/11); справа «Чанаєв проти України» (Заява № 46193/13) робив висновки про те, що повна, детальна інформація щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактами, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду, гарантованого підпунктом «b» п.3 ст.6 Конвенції.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд бере до уваги, що останній вину у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 1 ст. 185 КК України визнав повністю, у вчиненому розкаявся, потерпілій завдану шкоду частково відшкодував; раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлено. Крім наведеного, судом враховується і те, що обвинувачений офіційно не працює, працює по найму, має сім`ю, одружений на утриманні якого перебуває малолітня дитина, його молодий вік і наявність постійного зареєстрованого місця проживання, за яким ОСОБА_4 позитивно характеризується; відповідно на обліку в психіатричній лікарні останній не перебуває, значиться на обліку в наркологічному диспансері (а.с. к.п. 1 6 29 36, 43, 51 62).

Таким чином, враховуючи вищенаведене, відсутність обставин які обтяжують покарання і наявність обставин які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , дані про винну особу, із врахуванням думки потерпілої ОСОБА_7 , суд вважає, що перевиховання та виправлення обвинуваченого є можливим без ізоляції від суспільства і йому можливо призначити покарання достатнє й необхідне для його виправлення, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень в межах мінімальної санкції передбаченої ст. 185 ч. 1 КК України у вигляді штрафу.

Згідно із вимогами ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Призначення покарання, співмірного зі ступенем тяжкості вчиненого злочину, особою винного та обставинами, що впливають на визначення його виду і розміру, є завершальним етапом розгляду кримінальної справи.

Цивільного позову в кримінальному провадженні не заявлено потерпілою ОСОБА_7 , останню не було визнано цивільним позивачем.

Заходи забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_4 не обиралися. Речові докази в рамках кримінального провадження відсутні.

Витрати на залучення експерта підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави в розмірі 628.04 грн. відповідно за проведення судової дактилоскопічної експертизи № 0911-К від 26.07. 2019 року (довідка про витрати а.с.к.п. 52).

Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з засудженого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. За таких обставин суд вважає за необхідне зазначені вище процесуальні витрати стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368 371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.1 КК України і призначити йому за даною статтею покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян 850 грн. в дохід держави.

Стягнути з засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 на користь держави витрати на залучення експерта в розмірі 628.04 грн. (довідка про витрати а.с.к.п. 52).

Вирок може бути оскаржено протягом 30 діб з дня його проголошення до Чернівецького апеляційного суду, через Шевченківський районний суд м. Чернівці (в порядку п. 1 ч. 2 ст. 395 КПК України).

Вирок суду підлягає врученню, в порядку ч. 6, ч.7 ст. 376 КПК України засудженому, прокурору.

Суддя ОСОБА_1