Справа № 645/7735/18
Провадження №1-кс/645/3326/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2019 року Слідчий суддя Фрунзенського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові клопотання слідчого СВ Немишлянського ВП ГУ НП в Харківскій області ОСОБА_3 про арешт майна,

встановив:

Слідчий Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області поліції ОСОБА_3 звернулася до суду із клопотанням, погодженим з прокурором Немишлянського відділу Харківської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_4 , про накладення арешту на нерухоме майно (квартиру) за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування клопотання слідчий зазначав, що 19.12.2018 року до Немишлянського ВП ГУ НП в Харківській області надійшла заява від ОСОБА_5 , про те, що невстановлена особа на початку грудня 2018 року шахрайським шляхом заволоділа його квартирою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , чим завдав збиток за продаж квартири за вищевказаною адресою.
Відомості про кримінальне правопорушення було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003067 від 19.12.2018 року за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.
Квартира АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу № Н-6-362 від 26.12.1994 року зареєстрована за ОСОБА_5 .
В ході досудового розслідування було допитано в якості потерпілого ОСОБА_5 , який повідомив про те, що приблизно з 2009 року він доглядав за своєю матір`ю, у зв`язку із її поганим станом здоров`я. До неї ОСОБА_5 їздив на три місяці, з перервою від двох тижнів до місяця, при цьому в перервах від цього він мешкав за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , або у родичів.
27.08.2018 року ОСОБА_5 поїхав до своєї матері до м. Тамбов, а повернувшись 27.11.2018 року, виявив, що двері в його квартиру АДРЕСА_2 , вибиті (зламаний замок, двері відчинені). Коли ОСОБА_5 зайшов до квартири, то виявив, що відсутня частина документів, а саме свідоцтво про смерть його цивільної дружини ОСОБА_6 , свідоцтво про смерть брата ОСОБА_7 . Крім цього, в квартири був безлад, речі були розкидані, на підлозі лежали пляшки з-під алкогольних напоїв. З документів на квартиру нічого не пропало, так як були у ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 у цей же день відремонтував замок та двері, зачинив їх на замок, та поїхав до своїх родичів, які мешкають за адресою: АДРЕСА_3 .
10.12.2018 року ОСОБА_5 знову приїхав до себе додому та виявив, що двері в його квартиру знову вибиті (зламаний замок, двері відчинені). ОСОБА_5 зайшов до квартири, оглянув її, впевнився, що нічого не вкрали, знову відремонтував двері, придбав новий замок, поставив його, зачинив двері, при цьому залишив контактний номер своєї тітки - ОСОБА_8 ( НОМЕР_1 ), сусідці, яка мешкає у кв. АДРЕСА_4 , для того, що б остання в разі, якщо щось знову трапиться з квартирою, зателефонувала йому, так як не розумів, хто це робить та навіщо. В цей же день ОСОБА_5 поїхав на вокзал, так як на вечір в нього був квиток до м. Тамбов.
11.12.2018 року ОСОБА_5 на мобільний телефон подзвонила тітка ОСОБА_8 та

повідомила, що в квартирі, яка йому належить на праві власності, невідомі поставили нові металеві двері. ОСОБА_5 одразу поїхав до м. Харкова, щоб з`ясувати, що трапилось. Оскільки швидко до м. Харкова доїхати ОСОБА_5 не міг, він подзвонив своїм родичам, тітці ОСОБА_8 та двоюрідному брату ОСОБА_9 , та попросив, щоб вони поїхали до його квартири та з`ясували, що там відбувається. Коли вони приїхали та постукали до квартири, до них вийшов чоловік, який представився власником квартири, та повідомив, що він її придбав 10.12.2018 року.
Коли ОСОБА_5 приїхав до ОСОБА_10 , 13.12.2018 року він прийшов до своєї квартири, стукав, однак ніхто не відчиняв, він викликав співробітників поліції, які склали протокол та в дверях квартири залишили записку зі своїм контактним номером телефону.
14.12.2018 року на мобільний телефон ОСОБА_5 подзвонив чоловік, з номеру ( НОМЕР_2 ), який представився як ОСОБА_11 , та повідомив, що він придбав квартиру ніби -то у ОСОБА_5 , запитав, чи є у ОСОБА_5 вуса, на що останній повідомив, що в нього їх не має, останній раз носив їх тільки в інституті. ОСОБА_5 сказав, що він нікому свою квартиру не продавав і що звернеться до поліції, щоб написати заяву за фактом незаконного заволодіння його квартирою.
Крім цього, ОСОБА_5 повідомив, що він, коли саме не пам`ятає, втратив паспорт громадянина України на своє ім`я, та відновлював його у паспортному столі Фрунзенського району. Приблизно через пару місяців ОСОБА_5 зіпсував свій паспорт громадянина України, у зв`язку з чим отримав новий паспорт у ЦНАП.
ОСОБА_5 не зрозуміючи, як заволоділи його квартирою, неодноразово зв`язувався по телефону з вище зазначеним громадянином ОСОБА_11 для зустрічі. 17.12.2018 року біля ст. метро «Армійська» ОСОБА_5 зустрівся з вказаною особою. З ним був чоловік, якого той представив своїм юристом. Зазначений юрист ОСОБА_5 на своєму телефоні показав фотографію, ніби то, оригіналу паспорту громадянина України з даними ОСОБА_5 , однак фото в паспорті було не ОСОБА_5 , а якогось невідомого чоловіка. Після чого вони повідомили, що ОСОБА_11 придбав квартиру АДРЕСА_2 10.12.2018 року у ОСОБА_12 (мешкає за адрсою: АДРЕСА_5 ), а ОСОБА_12 в свою чергу, нібито, придбав квартиру 03.12.2018 у ОСОБА_5 ..
19.12.2018 ОСОБА_5 на мобільний телефон подзвонив його двоюрідний брат ОСОБА_9 та повідомив, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 , виставлена на продаж через фірму «Кіт» ) за 18500 доларів США. ОСОБА_5 подзвонив на вище вказаний номер і йому повідомили, що дійсно квартира готова до продажу. ОСОБА_5 пішов в цей же день до своєї квартири, за вище вказаною адресою, де його впустив всередину ОСОБА_11 і ОСОБА_5 побачив, що квартира порожня, в ній відсутні його речі меблі, холодильник, порожня ванна. ОСОБА_5 запитав, де його речі, на що останній повідомив, що коли він в`їжджав в квартиру, вона вже була порожня на момент придбання, хоча коли ОСОБА_5 був у своїй квартири 10.12.2018 р. і всі його речі були на місці.
Грошей за продаж квартири ОСОБА_5 ніколи не від кого не отримував, довіреності для оформлення продажу квартири не видавав та наміру продавати квартиру ніколи не мав.
Згідно інформації з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, щодо об`єкта нерухомого майно, було встановлено, що 03.12.2018 року приватним нотаріусом ОСОБА_13 було оформлено (зареєстровано) договір купівлі-продажу між ОСОБА_5 (номер запису 29230227) квартири АДРЕСА_2 , згідно якого власником квартири став ОСОБА_12 . 10.12.2018 року приватним нотаріусом ОСОБА_14 було припинено право власності ОСОБА_12 на вище вказану квартиру та 10.12.2018 року о 16:14 год., було оформлено договір купівля продажу (номер запису 29357944) вище зазначеної квартири, власником якої став ОСОБА_11 , після чого 10.12.2018 року о 16:45 год. приватним нотаріусом ОСОБА_14 оформлений (зареєстрований) іпотечний договір (номер запису 29359580), згідно якого іпотекодавець

ОСОБА_11 , а іпотекодержатель ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 нотаріусом ОСОБА_14 було оформлено договір купівлі-продажу (номер запису 29612215) вище зазначеної квартири, власником якої став ОСОБА_16 .
З метою забезпечення недопущення продажу та зміни власника нерухомого майна, яке набуте в результаті вчинення кримінального правопорушення, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1 , до моменту закінчення досудового розслідування та прийняття остаточного рішення по кримінальному провадженню, слідчий просить накласти арешт на вищезазначену квартиру, яка на теперішній час належить на праві власності на підставі договору купівлі-продажу № 2129 від 22.12.2018 року ОСОБА_16 .
В судовому засіданні слідчий підтримав клопотання та просив його задовольнити, надавши пояснення згідно клопотання.
На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна, клопотання розглядається без виклику у судове засідання ОСОБА_16 , власника квартири, на яку слідчий просить накласти арешт.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна, для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст.94, 132, 173 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність та співмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження.
Згідно з ч. 1ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Наданими слідчому судді з боку слідчого документами та матеріалами, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, доведено наявність достатніх підстав вважати, що право власності на майно, на яке слід накласти арешт, набуто в результаті кримінального правопорушення, і не застосування заборони відчуження цього майна може призвести до наступного неправомірного відчуження квартири, що може перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, вивчивши документи та матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, заслухавши пояснення прокурора, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, оскільки наявні достатні підстави існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; враховуючи правову підставу для арешту майна, можливий розмір шкоди, завданої злочином, наслідки арешту майна для третіх осіб, розумність та співмірність обмеження прав власності

завданням кримінального провадження у разі не прийняття рішення про заборону розпоряджатися квартирою, що може призвести до втрати відповідного майна (зміни власника нерухомого майна), а в подальшому унеможливить відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в:
Клопотання слідчого - задовольнити.
Накласти арешт на нерухоме майно квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яка зареєстрована на ім`я ОСОБА_16 .
Направити для виконання ухвалу суду до КП «ХМБТІ» ХМР.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п*яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1