№ 1-кп/755/305/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" вересня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0009975 від 28.10.2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, не працюючого, з неповною середньою освітою, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 11.03.2008 року Деснянським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. ст. 187, 69 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений 06.04.2010 року постановою Полтавського районного суду Полтавської області умовно-достроково з невідбутим терміном покарання 1 рік 1 місяць 24 дні; 30.12.2011 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 121 КК України до 7 років позбавлення волі, звільнений 09.01.2018 року з Коростенської ВК Житомирської області по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 122 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , 27 жовтня 2018 року, у вечірній час доби, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Алішера Навої, зустрівся зі своєю знайомою ОСОБА_7 та запросив останню до місця свого проживання, а саме: АДРЕСА_1 . У подальшому, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , у цей же день, приблизно о 19 годині 30 хвилин, зайшли до місця проживання останнього та ОСОБА_5 зачинив вхідні двері квартири на ключ.Через декілька хвилин, ОСОБА_7 попросила ОСОБА_5 відчинити двері та відпустити її додому, на що останній відмовив та вдарив її в область обличчя. У цей час, у ОСОБА_5 , який перебував у приміщенні вищезазначеної квартири, виник злочинний умисел, спрямований на незаконне позбавлення волі ОСОБА_7 . Реалізуючи злочинні наміри, спрямовані на незаконне позбавлення волі, що полягало в утриманні ОСОБА_7 в приміщенні вищевказаної квартири, де вона більше не бажала перебувати, ОСОБА_5 почав наносити удари в область обличчя та тулубу ОСОБА_7 , тим самим, подавляючи її волю і здатність до опору. На прохання ОСОБА_7 припинити нанесення їй ударів та випустити її з вищевказаної квартири, ОСОБА_5 не реагував, продовжував свої злочинні дії. Під час утримання ОСОБА_7 у приміщенні квартири, ОСОБА_5 використовував металевий ланцюг від велосипеда з метою нанесення тілесних ушкоджень та пригнічення її волі. У подальшому, ОСОБА_5 змінив металевий велосипедний ланцюг на дерев`яну кухонну дошку та наніс декілька ударів в область ніг ОСОБА_7 , чим завдав останній фізичного болю. Продовжуючи утримувати ОСОБА_7 у приміщенні вищезазначеної квартири проти її волі, ОСОБА_5 почув, що за вхідними дверима зі сторони сходинкової клітини працівники поліції просили відчинити двері, почав барикадувати вхідні двері квартири меблями, чим продовжив незаконне позбавлення волі ОСОБА_7 , що супроводжувалось заподіянням фізичних страждань. Приблизно о 02 годині 25 хвилин, 28 жовтня 2018 року, двері до кв. АДРЕСА_2 було відчинено та працівники Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві звільнили ОСОБА_7 .
Відповідно до довідки МКЛШМД від 28.10.2018 року, у ОСОБА_7 виявлено: забійні рани м`яких тканин обличчя, перелом кісток носу, забій грудної клітини справа, забій передньої черевної стінки, забій лівого колінного суглобу.
Згідно з висновком експерта № 2022/е від 22.11.2018 року: При проведенні судово-медичної експертизи потерпілої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та вивчення даних медичної документації, було виявлено наступні тілесні ушкодження: А) закрита травма носа: рана (визначення клінічними лікарями як рвано-забійна) на спинці носа у верхній третині, з переходом на лівій скат; перелом кісток носу - відноситься до ЛЕГКОГО тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я; Б) рана (визначена клінічними лікарями як рвано-забійна) на волосистій частині лобної ділянки справа (відносно паралельно до проекції сагітального шву) - відноситься до ЛЕГКОГО тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я; В) 2 садна подовженої форми (1,0x0,4 (см) і 1,3x0,4 (см) в тім`яній ділянці зліва (спрямовані косо-вертикально, орієнтовані на 1-7 годин умовного циферблату, паралельно на відстані 0,9 (см)); смугоподібної форми садна - на задній поверхні правого плеча у середній третині (2,5х0,2 (см)); невизначеної та подовженої форми синці - в лобно-скроневій ділянці справа (8,0x3,0 (см)); на спинці та скатах носа , навколо правого та лівого ока (по типу «окулярів»); в скроневій ділянці зліва (3,0x2,5 (см)); на правій щоці, з переходом в проекцію нижньої щелепи і в підщелепну ділянку (9,0х4,0 (см)); по краю нижньої щелепи зліва (8,0x3,0 (см)); на передньо-боковій поверхні шиї зліва у середній-нижній третинах (7,0x3,0 (см)); на заднє-зовнішній поверхні правого плеча у середній - нижній третині (11,0x8,0 (см)); на заднє-внутрішній поверхні правого передпліччя у середній (5,0x2,0 (см)), нижній (7,0х4,0 (см)) третинах; на тильній поверхні правої кисті в проекціях 3-ї - 5-ї п`ясних кісток, з переходом на проксимальні фаланги відповідних пальців (9,5х8,0 (см)); на передньо-внутрішній поверхні правого передпліччя у середній третині (3,0x1,0 (см)); на передній поверхні правого передпліччя у середній третині (3,0х1,0 (см)); на передній поверхні правого передпліччя у нижній третині, з переходом в проекцію променево-зап`ястного суглобу і на тильну поверхню 1-ї п`ясної кістки (1 з,0x6,0 (см)); на заднє-внутрішній та задній поверхнях лівого передпліччя у нижній третині (3,5x2,о і 4,0х4,0 (см)); на тильній поверхні лівої кисті в проекції дистальних третин 4-ї - 5-ї п`ясних кісток (4,0х3,0 (см)) і проксимальних третинах 1-ї - 3-ї п`ясних кісток (6,0х3,5 (см)); на зовнішній поверхні лівого плеча у середній третині (3,0х2,5 (см)); в здухвинній ділянці зліва (4,0х2,5(см)); в проекції крила здухвинної кістки справа (7,0x1,0 (см)); на зовнішній поверхні правої гомілки у верхній (3,0х2,0 (см)) та у нижній (7,0x4,0 (см)) третинах; на передній поверхні правої гомілки (5,0х4,0 (см)); овальної форми синці - на заднє-внутрішній поверхні лівого передпліччя у середній та нижній третинах (4,5x3,0 (см)), по центру який розташовані подовжені садна (0,5х0,2 (см) і 0,3х0,2 (см)); Г) невизначеної та подовженої форми синці - на переднє-боковій поверхні грудної клітки справа в проекції 10-го - 11-го ребра по переднє-паховій та середнє-ключичній лініям (12,0х2,5 (см)), на зовнішній поверхні правого стегна у верхній, середній та нижній третинах (8,0x3,0 (см), 11,0х5,5 (см), 12,0х6,0 (см)); на зовнішній поверхні правої гомілки у верхній - середній (13,0х6,0 (см)); на заднє-зовнішній поверхні правої гомілки у верхній третині (9,0x5,0(см)); на внутрішній поверхні правого колінного суглобу (9,0х2,5 (см)); на переднє-внутрішній поверхні правої гомілки у верхній - середній третинах (17,0х10,0 (см)); на заднє-бокових поверхнях лівого стегна у середній третині (28,0x11,0 (см)) - відноситься до ЛЕГКОГО тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. Характер виявлених тілесних ушкоджень, відомі часові дані та обставини події, дозволяють стверджувати про те, що вказані тілесні ушкодження утворилися за рахунок: садна - по механізму ковзання, тертя, ударів під кутами або комбінацій таких впливів; решта тілесних ушкоджень - за рахунок ударної дії тупих, твердих предметів (деякі з яких мали овальні та подовженні контактні поверхні), можливо, у строк, вказаний у описовій частині ухвали, тобто, 27.10.2018 року. Кожне з виявлених тілесних ушкоджень не є небезпечними для життя. Усі виявлені тілесні ушкодження не могли утворитися за рахунок падіння на площину. Судячи з відомостей, які були відображенні клінічними лікарями під час надання медичної допомоги ОСОБА_7 , відомостей, що віддзеркалюють судово-медичній огляд, у неї не було виявлено ознак наявності різаних ран (які можуть утворитися внаслідок дії гострого предмету/предметів, якому/яким притаманні ріжучі властивості).
Крім того, встановлено, що 27 жовтня 2018 року, у вечірній час доби, ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Алішера Навої, зустрівся зі своєю знайомою ОСОБА_7 та запросив останню до місця свого проживання, а саме: АДРЕСА_1 . У подальшому, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , приблизно о 19 годині 30 хвилин, зайшли до місця проживання останнього та той зачинив вхідні двері квартири на ключ. Через декілька хвилин ОСОБА_7 попросила ОСОБА_5 відчинити двері та відпустити її додому, на що останній відмовив та вдарив її в область обличчя. У цей час, у ОСОБА_5 , який перебував у приміщенні вищезазначеної квартири, виник злочинний умисел, спрямований на умисне нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .Реалізуючи злочинні наміри, спрямовані на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 у приміщенні вищевказаної квартири, ОСОБА_5 почав наносити їй удари руками в область обличчя та тулубу, тим самим, подавляючи її волю і здатність до опору. На прохання ОСОБА_7 припинити нанесення їй ударів, не реагував та продовжував свої злочинні дії. Під час утримання ОСОБА_7 в приміщенні квартири, ОСОБА_5 використовував металевий ланцюг від велосипеда з метою нанесення тілесних ушкоджень та пригнічення волі ОСОБА_7 . У подальшому, ОСОБА_5 , продовжуючи свій злочинний намір на нанесення тілесних ушкоджень, змінив металевий велосипедний ланцюг на дерев`яну кухонну дошку та наніс декілька цілеспрямованих ударів в область лівої ноги ОСОБА_7 , чим завдав останній тілесні ушкодження середньої тяжкості.
Згідно з висновком експерта № 2022/е від 22.11.2018 року: При проведенні судово-медичної експертизи потерпілої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та вивчення даних медичної документації, було виявлено наступні тілесні ушкодження: Д) закрита травма лівої стопи: перелом основи 5-ї плеснової кістки лівої стопи (зі зміщенням уламків) - відноситься до тілесного ушкодження СЕРЕДНЬОГО ступеню, що спричинило тривалий розлад здоров`я. Характер виявлених тілесних ушкоджень, відомі часові дані та обставини водії, дозволяють стверджувати про те, що вказані тілесні ушкодження утворилися за рахунок ... за рахунок ударної дії тупих, твердих предметів (деякі з яких мали овальні та подовженні контактні поверхні), можливо, у строк, вказаний у описовій частині ухвали, тобто 27.10.2018 року. Кожне з виявлених тілесних ушкоджень не є небезпечним для життя. Усі виявлені тілесні ушкодження не могли утворитися за рахунок падіння на площину. Судячи з відомостей, які були відображенні клінічними лікарями під час видання медичної допомоги ОСОБА_7 відомостей, що віддзеркалюють судово-медичній огляд, у неї не було виявлено ознак наявності різаних ран (які можуть утворитися внаслідок дії гострого предмету/предметів, якому/яким притаманні ріжучі властивості).
Відповідно до висновку експерта № 745 від 22.11.2018 року: При проведенні судово-психіатричної експертизи підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останній за своїми психічним станом у період часу, до якого відноситься діяння, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 показав, що 27 жовтня 2018 року, близько 18 години 00 хвилин - 18 години 30 хвилин, він зустрівся з потерпілою ОСОБА_7 в одному із закладів неподалік його будинку, після чого, вони пішли до однієї особи за наркотичними засобами, а саме метадоном. Далі, вони прийшли до нього додому за адресою: АДРЕСА_1 , де він віддав ключі від квартири друзям, а сам пішов за шприцами. При чому, він попереджав друзів, що він може бути агресивним після вживання наркотичних засобів. Коли він повернувся додому, вони з потерпілою вжили наркотичні засоби. Спочатку ОСОБА_7 ввела собі наркотичний засіб, а потім, він попросив, щоб вона йому ввела, але зробити цього не змогла. Потім, він забрав ключі від квартири, кросівки потерпілої ОСОБА_7 та пішов на вулицю, а коли повернувся до квартири, то побачив на телефоні пропущені дзвінки від мами ОСОБА_7 , яка викликала поліцію, тому, він злякався, оскільки був неодноразово судимий. Працівники поліції протягом 2-3 годин намагалися увійти до квартири, представляючись, зокрема, як сусіди, на що він все одно не відкривав двері та на той час, він був дуже злий. Він дійсно утримував потерпілу, двері їй не відкривав, вони були завалені меблями та наносив їй удари і по ногах, і по тілу. Він залякував потерпілу, тому вона не мала можливості покинути квартиру, оскільки він її попередив, що доки біля квартири знаходиться поліція, він двері не відчинить. У подальшому, до квартири зайшли працівники поліції та його затримали. Зокрема, показав, що всі обставини кримінального провадження та свою вину визнає повністю, розкаюється у вчиненому, просив вибачення у потерпілої та заявлений нею цивільний позов визнав у повному обсязі.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 суду показала, що вони познайомились з обвинуваченим за п`ять днів до події й вона чотири рази була у нього вдома, він завжди вів себе адекватно, прохав її залишитись, але вона йшла додому і він до того не обмежував її волю та відпускав додому і вони перебували у дружніх стосунках. 27 жовтня 2018 року, її мама попросила, щоб вона вийшла до магазину, а коли вона вийшла, то десь о 19 годині 30 хвилин, на вулиці зустріла обвинуваченого, який запросив її піти до нього додому разом з його товаришем ОСОБА_9 і вони пішли на АДРЕСА_1 . Коли вони прийшли додому до обвинуваченого, то там утрьох розмовляли та обвинувачений забрав у неї її мобільний телефон, але вона його не просила віддати назад. Потім, обвинувачений зачинив двері на ключ та поклав їх до своєї кишені, а вона спочатку на це не звернула увагу. Алкоголь ніхто з них не вживав, вони лише з обвинуваченим вжили наркотики метадон, хоча, до цього часу, ніколи наркотики з ним вона не вживала. Вони увесь час розмовляли, а потім, обвинувачений раптово, незрозуміло чому, почав її бити. Коли обвинувачений наносив їй удари, то у квартирі вони були втрьох: вона, обвинувачений та його знайомий ОСОБА_9 , який був у сусідній кімнаті. Обвинувачений бив її ціпком, а потім, вийшов з квартири, а вона зателефонувала матері та попросила допомоги. Коли вона розмовляла з мамою по телефону, то повідомила їй, що у неї вдома на аркуші написана адреса, за якою вона знаходилася та повідомила, що її не відпускають і б`ють. Через деякий час, приблизно через 5 хвилин, повернувся обвинувачений і знову продовжив її бити. Коли вона намагалась вийти з кімнати, то обвинувачений кинув у неї вазон. Знайомий обвинуваченого бачив її в крові, однак, нічого не спитав і ніяк не відреагував на обвинуваченого. Вона говорила обвинуваченому, що хоче додому, але він її не відпускав, завів її до ванної кімнати, щоб вона вмилась, бо у неї була кров, після чого, наносив їй удари. Обвинувачений періодично підходив до неї, приблизно 5-6 разів та бив її палицею, дощечкою, ціпком та говорив, щоб вона мовчала. Обвинувачений обмежував її волю, на ключ замкнув квартиру і вона не могла вийти. У квартирі було все завалено меблями, щоб ніхто не міг відкрити двері, зокрема, поліція. Вона знаходилась в обвинуваченого вдома до 03 години 00 хвилин, а потім її забрала швидка медична допомога. Заявлений цивільний позов підтримала у повному обсязі.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 суду показала, що в той день вона з донькою (потерпілою) збирались вечеряти і в них вдома не виявилось хліба, тому вона відправила останню до магазину, десь можливо о 18 годині 00 хвилин. Коли донька пішла до магазину, то вона почала їй телефонувати, але телефон був вимкнений і вона почала переживати, а потім їй прийшло смс-повідомлення, що телефон увімкнувся і вона знову зателефонувала доньці. Слухавку взяв обвинувачений і сказав їй, що донька спить і що вона його не знає. Це було приблизно о 20 годині 00 хвилин і вона попросила дати слухавку доньці, але обвинувачений кинув слухавку. Після чого, вона багато разів телефонувала на мобільний телефон і один раз обвинувачений дав слухавку її доньці та в неї був схвильований голос, а потім телефон знову вимкнули. У подальшому, вона знову телефонувала і обвинувачений почав їй грубити та сказав, що він поріже її доньку на шматки, після чого, приблизно о 20 годині 30 хвилин 20 годині 40 хвилин, їй зателефонував невідомий номер і це була донька, яка сказала, що її б`ють та не випускають і попросила викликати поліцію. Донька сказала, що вдома на аркуші записана адреса, де вона перебуває, тому, десь о 21 годині 00 хвилин, вона почала телефонувати у поліцію і просити відправити патруль за адресою, котру їй повідомила донька. Коли вона прибігла на ту адресу, то на місці вже перебувала поліція і обвинувачений кричав, що буде різати її доньку та викине з балкону. У цей час, їй телефонувала донька і просила, щоб вона забрала поліцію, оскільки він ще більше почав її бити. Перемовини обвинуваченого та поліції тривали з 23 години 00 хвилин до 03 години 00 хвилин, а потім, приїхала група захвату. Обвинувачений забарикадував вхідні двері до квартири меблями. Потім, приїхала швидка медична допомога і вони з донькою поїхали до ЛШМД.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 суду показав, що він вперше побачив обвинуваченого, коли його викликали на місце події. Вони отримали виклик від чергового про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , відбувається домашнє насильство. Приблизно о 02 годині 00 хвилин вони отримали виклик від чергового та виїхали за викликом на місце події. Попередньо, братом обвинуваченого їм було повідомлено, що обвинувачений утримує у себе в квартирі людину. Коли вони приїхали на місце події, там вже були інші поліцейські. На місці він допитував брата обвинуваченого та консьєржа під`їзду, котра повідомила, що бачила обвинуваченого з товаришем та з ними була якась жінка, а потім, через деякий час, з під`їзду виходили обвинувачений та його товариш, але жінки з ними не було та далі останні повернулись до квартири. Вони разом з іншими поліцейськими намагалися увійти до квартири, але обвинувачений відмовився відкривати квартиру та відпускати потерпілу. Вони стояли перед квартирою 20-25 хвилин до того, як зайшли до неї. На місці події був брат обвинуваченого, котрий мав при собі ключі від квартири, якими останній відчинив двері квартири та вони зайшли до неї. Двері квартири були підперті речами та меблями. Коли вони намагались відчинити двері, обвинувачений повторював, що вб`є потерпілу та себе, якщо вони не підуть. Він не чув, щоб обвинувачений бив потерпілу і вона від цього кричала, коли вони були на місці події, але чув, як по квартирі зсовувалися меблі та речі, якими підпирали двері. Коли вони увійшли до квартири, то затримали обвинуваченого, який опору при затриманні не чинив. Потерпіла лежала на ліжку у кімнаті, там же, на підлозі, лежав інший невідомий чоловік, який, як йому здалося, спав. У потерпілої були пошкодження рук, ніг та побитий лоб. Після затримання обвинуваченого, були допитані свідки, а обвинуваченого доставили до райвідділу. У подальшому, він допитував понятих і вилучав речі зі слідами крові потерпілої та цепок з велосипеду, яким, як пояснювала потерпіла, обвинувачений її душив. Обвинувачений знаходився у стані наркотичного сп`яніння.
Свідок ОСОБА_12 , який є рідним братом обвинуваченого ОСОБА_5 , від дачі показань відмовився, на підставі ст. 63 Конституції України.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_13 суду показав, що точно дату він не пам`ятає, а пам`ятає, що була осінь 2018 року і приблизно о 23 години 00 хвилин, йому зателефонувала його знайома ОСОБА_10 , що є мамою потерпілої, яка повідомила, що її доньку закрив якийсь чоловік і просила їй допомогти. Він приїхав на вул. Миропільську, де вже перебували поліцейські та вони піднялись на поверх. Потерпіла зателефонувала мамі та попросила, щоб всі пішли з місця, оскільки, із-за цього обвинувачений її б`є. Також, обвинувачений погрожував, що викине потерпілу з балкону. Між 03 годиною 00 хвилин та 04 годиною 00 хвилин потерпілу звільнили. До цього, було чути крик і плач потерпілої через двері. Поліцейські просили обвинуваченого звільнити потерпілу добровільно, але він не погоджувався. Потім, приїхав брат обвинуваченого з ключами. Двері у квартиру були забарикадовані. Обвинувачений добровільно не відчиняв двері і стояв за дверима.

Крім показань обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_14 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , вина обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 146, ч. 1ст. 122 КК України доведена письмовими доказами в їх сукупності, зокрема: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 28.10.2018 року (т. 2 а.п. 136); протоколом огляду місця події від 28.10.2018 року з фото таблицями з місця події (т. 2 а.п. 139-144); постановою про визнання речових доказів від 28.10.2019 року, а саме: вилучені з місця події о 02 год. 25 хв. до 03 год. 00 хвили за адресою: АДРЕСА_1 - простирадло жовтого кольору з плямами речовини бурого кольору; палка з плямами речовини бурого кольору; футболка зеленого кольору з плямами речовини бурого кольору; металевий ланцюг (велосипедний) (т. 2 а.п. 145-146); картою виїзду швидкої медичної допомоги № 199 від 28.10.2018 року, з якої вбачається, що за викликом, був здійснений виїзд бригади екстреної (швидкої) допомоги за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з отриманням тілесних ушкоджень потерпілою ОСОБА_7 (т. 2 а.п. 156); висновком експерта № 2022/е від 29.11.2018 року щодо тілесних ушкоджень потерпілої ОСОБА_7 (т. 2 а.п. 173-183); протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 28.10.2018 року (т. 2 а.п. 187-190); протоколом обшуку затриманої особи від 28.10.2018 року (т. 2 а.п. 191).

Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Зокрема, згідно зі ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Наведені вище докази, в їх сукупності, суд визнає належними та допустимими у розумінні діючого кримінального процесуального законодавства.

Аналізуючи наведені докази в їх сукупності, суд вважає їх правильними, а це свідчить про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 122 КК України, за обставин, встановлених судом.

Суд вважає, що вина ОСОБА_5 у тому, що він своїми умисними діями вчинив незаконне позбавлення волі людини, що супроводжувалось заподіянням фізичних страждань є доведено, тому знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч. 2 ст. 146 КК України.

Крім того, суд також вважає, що вина ОСОБА_5 у тому, що він вчинив умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечними для життя, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, є доведеною, тому знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч. 1 ст. 122 КК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно зі ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Так, суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчинених ним кримінальних правопорушень, які, відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості, конкретні обставини кримінального провадження, дані про його особу.

Згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає пом`якшуючою обставиною щире каяття обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненому.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння та у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів (висновок лікаря щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння огляд проводився 28.10.2018 року) (т. 1 а.п. 66).

Зокрема, суд дійшов висновку, що також при призначенні покарання має бути застосований принцип гуманізації відповідальності з врахуванням засад, закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню, згідно зі ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», а тому суд вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_5 повинно бути обрано необхідне та достатнє для його виправлення і попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, а саме у вигляді позбавлення волі.

Так, з урахуванням ступеня тяжкості вчинених ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, наявності обтяжуючої обставини, конкретних обставин кримінального провадження, ставлення обвинуваченого до скоєного, його особи, зокрема, судимий за злочин проти життя та здоров`я особи, суд вважає, що його перевиховання й виправлення неможливо без ізоляції від суспільства і не знаходить підстав для застосування ст. ст. 69, 75 КК України.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 на суму майнової шкоди 8 тис. 961 грн. та суму моральної шкоди 30 тис. грн. задовольнити у повному обсязі, оскільки визнаний обвинуваченим.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені, вирішено відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Речові докази у кримінальному проваджені вирішено, відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 128, 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим за ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у виді:

за ч. 2 ст. 146 КК України - 4 (чотирьох) років 8 (восьми) місяців позбавлення волі;

за ч. 1 ст. 122 КК України - 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 4 (чотирьох) років 8 (восьми) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київського слідчого ізолятора» Міністерства юстиції України залишити без змін та вважати його продовженим до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 27 жовтня 2018 року, відповідно до протоколу про його затримання.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 на суму майнової шкоди 8 тис. 961 грн. та суму моральної шкоди 30 тис. грн. задовольнити у повному обсязі, оскільки визнаний обвинуваченим. Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 суму майнової шкоди у розмірі 8 тис. 961 грн. та суму моральної шкоди у розмірі 30 тис. грн.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судово-медичної експертизи № 2022/е від 29.11.2018 року у розмірі 1 796 гривень 50 копійок.
Речові докази у кримінальному, на які, відповідно до ухвали від 31.10.2018 року накладено арешт, а саме: простирадло жовтого кольору з плямами речовини бурого кольору; палка з плямами речовини бурого кольору; футболка зеленого кольору з плямами речовини бурого кольору; металевий ланцюг (велосипедний), що передані до камери схову речових доказів Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві знищити, а накладений арешт зняти.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику потерпілій та прокурору.

Суддя