Справа № 132/3835/18
Ухвала
Іменем України

21.08.2019р. м. Калинівка

Слідчий суддя Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Калинівка Вінницької області, клопотання старшого слідчого СВ Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погоджене із прокурором Калинівської місцевої прокуратури Вінницької області юристом 1-го класу ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Сальник Калинівського району Вінницької області, українця, громадянина України, із вищою освітою, розлученого, офіційно не працюючого, раніше судимого 11.10.2010р. Оболонським районним судом м. Києва за ч.4 ст.27, ч.2 ст.369, ч.4 ст.190 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 8 років з конфіскацією майна, звільненого 04.06.2014р. зі Стрижавської ВК № 81 Вінницької області відповідно до ст.2 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014р. № 1185-VII, судимість за яким не знята та не погашена, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122, ч.1 ст.125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

30.07.2019р. до Калинівського районного суду Вінницької області звернувся старший слідчий СВ Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_7 , за погодженням із прокурором Калинівської місцевої прокуратури Вінницької області юристом 1-го класу ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_10 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122, ч.1 ст.125 КК України.

Одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий за погодженням з прокурором, звернувся із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_10 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області від 30.07.2019р. клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного задоволено, надано дозвіл на затримання ОСОБА_10 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На виконання зазначеної ухвали слідчого судді, відповідно до Протоколу затримання особи від 08.08.2019р., складеного старшим слідчим СВ Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_7 , підозрюваний ОСОБА_10 був затриманий 08.08.2019р. о 19год.10хв. та доставлений 09.08.2019р. приводом до суду для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні 09.08.2019р. підозрюваний ОСОБА_10 заявив письмове клопотання про відвід слідчому судді, обґрунтувавши свою позицію тим, що слідчий суддя ОСОБА_11 виніс 30.07.2019р. ухвалу, згідно якої задовольнив клопотання слідчого про його затримання та доставку приводом до суду, окрім того, вказаний суддя розглядав цивільну справу, в якій він проходив в якості відповідача, та рішення по якій було прийнято не на його користь, а отже у нього є об`єктивні сумніви щодо неупередженості слідчого судді, якому він не довіряє.

На підставі ухвали слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_11 від 09.08.2019р., матеріали клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_10 передані до канцелярії Калинівського районного суду Вінницької області, для визначення автоматизованою системою документообігу суду судді для розгляду клопотання підозрюваного ОСОБА_10 про відвід слідчому судді ОСОБА_11 .

Ухвалою слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_12 від 20.08.2019р. в задоволенні заяви підозрюваного ОСОБА_10 про відвід слідчому судді ОСОБА_11 від розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовлено.

Відповідно до клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_10 , розгляд якого розпочався слідчим суддею 21.08.2019р., слідчий за погодженням із прокурором, заявлену вимогу обґрунтовує тим, що ОСОБА_10 , будучи засудженим 12.10.2010р. Оболонським районним судом м. Києва за ч.4 ст.27, ч.2 ст.369 та ч.4 ст.190 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 8 років з конфіскацією майна та звільнений 04.06.2014р. зі Стрижавської ВК № 81 Вінницької області відповідно до ст.2 Закону України «Про амністію» від 08.04.2014р., на шлях виправлення не став та вчинив нові умисні злочини. Досудовим розслідування установлено, що ОСОБА_10 20.10.2018р. вчинивши сімейну суперечку, вигнав із дому свою дружину ОСОБА_13 та її доньку ОСОБА_14 , після чого останні переїхали на тимчасове проживання до своєї знайомої ОСОБА_15 за адресою: АДРЕСА_3 . Близько 20:00год. 22.10.2018р. з метою з`ясування сімейних відносин ОСОБА_10 приїхав за вищевказаною адресою проживання ОСОБА_15 , де в той час знаходилися його дружина ОСОБА_13 та її донька ОСОБА_14 . Перебуваючи на території домогосподарства за адресою: АДРЕСА_3 , на ґрунті особистих неприязних відносин ОСОБА_10 вступив у словесну суперечку зі своєю дружиною ОСОБА_13 , під час чого, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді спричинення шкоди здоров`ю потерпілої, умисно наніс їй один удар долонею по обличчю, після чого, продовжуючи свої злочинні дії узявши до рук дерев`яну палицю довжиною близько 1м., наніс нею ОСОБА_13 удари по плечах, хребту та в потиличну ділянку голови, тим самим спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді підшкірної гематоми волосяної частини голови, синця правого плеча, синця та садна спини, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 128 від 26.11.2018р. належать до легких тілесних ушкоджень. Таким чином, ОСОБА_10 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, кваліфікованого як умисне легке тілесне ушкодження. Крім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що під час спричинення ОСОБА_10 тілесних ушкоджень ОСОБА_13 . 22.10.2018р. в селі Павлівка Калинівського району Вінницької області, подруга останньої, на подвір`ї якої відбувалася сварка ОСОБА_15 втрутилася у їх суперечку з метою припинення побиття ОСОБА_13 та в ОСОБА_10 виник умисел на вчинення кримінального правопорушення спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_15 . Близько 20:00год. 22.10.2018р. ОСОБА_10 , перебуваючи на території домогосподарства за адресою: АДРЕСА_3 , маючи умисел на спричинення потерпілій ОСОБА_15 тілесних ушкоджень та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки свого діяння у вигляді заподіяння шкоди здоров`ю ОСОБА_15 , умисно наніс їй один удар кулаком правої руки в область носа, після чого один удар долонею по голові, тим самим відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 129 від 28.11.2018р. спричинив потерпілій ОСОБА_15 тілесні ушкодження у вигляді підшкірної гематоми волосяної частини голови, синця спинки носа та синця тіла нижньої щелепи, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень. Таким чином, ОСОБА_10 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, кваліфікованого як умисне легке тілесне ушкодження. Крім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що близько 20:10год. 22.10.2018р. ОСОБА_10 , перебуваючи на подвір`ї домогосподарства ОСОБА_15 за адресою: АДРЕСА_3 , маючи умисел спрямований на спричинення шкоди здоров`ю потерпілої ОСОБА_15 , узявши в руки дерев`яну палицю довжиною близько 1м., підійшов до ОСОБА_15 та умисно наніс їй удар палицею по голові, від чого остання упала не землю. Після цього, продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_10 , наблизившись до ОСОБА_15 , яка в той час лежала на землі й не могла чинити опору, умисно наніс їй декілька ударів дерев`яною палицею по голові, руках та ногах, спричинивши тим самим ОСОБА_15 тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому нижньої третини правої ліктьової кістки зі зміщенням, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 129 від 28.11.2018р., належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки не являлися небезпечними для життя в момент спричинення і не супроводжувалися загрозливими для життя явищами, а спричинили тривалий (більше 21 доби) розлад здоров`я. Таким чином, ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, кваліфікованого як умисне середньої тяжкості тілесному ушкодженні, тобто умисному ушкодженні, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, тобто кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.122 КК України. На підставі п.3 ч.1 ст.276, ч.1 ст.278 КПК України 11.02.2019р. складено та погоджено з процесуальним керівником обґрунтоване повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.1 ст.122 КК України ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю села Сальник Калинівського району Вінницької області, українцю, громадянину України, із середньою освітою, не працюючому, який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , однак ОСОБА_10 за викликом до Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області не з`явився, а тому в порядку ст.278 КПК України повідомлення було вручено матері підозрюваного ОСОБА_16 . Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_10 інкримінованих йому кримінальних правопорушень повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: показаннями потерпілих ОСОБА_15 та ОСОБА_13 , показаннями свідків, документами, вилученими з Калинівської ЦРЛ медичною картою стаціонарного хворого та висновками судово-медичних експертиз. На підставі викладеного, сторона обвинувачення вважає, що зазначені докази є вагомими та дають підстави підозрювати ОСОБА_10 у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень. Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990р., «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994р., вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду, сторона обвинувачення вважає такі дії цілком вірогідними, беручи до що під час досудового розслідування підозрюваний ОСОБА_10 , свідомо ігноруючи вимоги чинного законодавства уникає проведенню слідчих (розшукових) дій. Виклики підозрюваного здійснювалися відповідно до вимог ст.ст.135, 136 КПК України, зокрема 17.12.2018р. та 09.02.2019р. повістки про виклик ОСОБА_10 вручалися його матері ОСОБА_16 , 07.02.2019р. повістку було надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення та неодноразові виклики по телефону, однак підозрюваний ОСОБА_10 на жоден з викликів не з`явився та про поважні причини неприбуття не повідомляв. Слідчим суддею Калинівського районного суду Вінницької області 13.02.2019р. за клопотанням сторони обвинувачення винесено ухвалу про привід підозрюваного ОСОБА_17 до слідчого відділення Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області, однак здійснити привід не надалося за можливе в зв`язку з тим, що місцезнаходження підозрюваного невідоме. На даний час є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_10 з метою уникнення кримінальної відповідальності свідомо залишив місце проживання та став переховуватися від органів досудового розслідування. Вказане підтверджується відомостями отриманими з прикордонної служби, відповідно до якої 18.02.2019р. ОСОБА_10 перетнув кордон України. Підозрюваному ОСОБА_10 достеменно було відомо про те, що він підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.1 ст.122 КК України, однак він умисно, свідомо з метою уникнення кримінальної відповідальності виїхав за межі України. Беручи до уваги те, що ОСОБА_10 повернувся в Україну 28.05.2019р. вказане свідчить про те, що причина повернення підозрюваного була виключно пов`язані із закінченням терміну перебування в іншій державі. Тобто, враховуючи вищевикладене, вказане свідчить про те, що ОСОБА_10 переховувався від органу досудового розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності. Однак, навіть не дивлячись на те, що підозрюваний ОСОБА_10 перебував за межами України, він продовжував свої протиправні дії. ОСОБА_10 з метою залякування, психологічного тиску на потерпілу ОСОБА_13 неодноразово надсилав повідомлення на її мобільний телефон з погрозами її життю, здоров`ю та погрозами життю та здоров`ю її доньки ОСОБА_14 . Виходячи зі змісту повідомлень та фото, які надсилав ОСОБА_10 із зображенням тілесних ушкоджень, в тому числі у вигляді опіків, вказане свідчить про підвищену суспільну небезпечність підозрюваного ОСОБА_10 та ризик того, що останній може вчинити інший злочин щодо потерпілої, у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу, тому, й існує ризик незаконного впливу на потерпілих. Слідчим суддею Калинівського районного суду Вінницької області 30.05.2019р. відносно підозрюваного ОСОБА_10 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту та покладено наступні обов`язки: прибувати до слідчого прокурора чи до суду за першою вимогою; не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 ; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання, що обґрунтовується необхідністю полегшення можливості виклику ОСОБА_10 для проведення слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій. У зв`язку із цим, підозрюваному ОСОБА_10 роз`яснені його обов`язки, пояснено, що в разі їх невиконання до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід та з дотриманням ст.ст. 103, 104, 181, 194, 196 КПК України складено протокол про роз`яснення ухвали суду та обов`язків. Крім цього, під час досудового розслідування підтверджено ризик незаконного впливу на потерпілих та свідків та слідчим відділенням Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області у Єдиному реєстру досудових розслідувань зареєстровано кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.129 КК України по факту вчинення ОСОБА_10 погрози вбивством потерпілій ОСОБА_13 та її доньці. Також в ході досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_10 надавав завідомо неправдиві покази стороні обвинувачення та суду при обрані йому запобіжного заходу, вказавши причинами неявки до слідчого перебування на стаціонарному лікування в лікарні «інституту Шалімова» в м. Києві та виклик швидкої медичної допомоги в м. Вінниця у час вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення. Однак, дані показання не відповідають дійсності виходячи із наступного. Відповідно до довідки ДУ «Національний інститут хірургії та трансплантології імені О.О. Шалімова» № 1199 від 04.06.2019р. встановлено, що ОСОБА_10 1962р. народження, в період з жовтня 2018 року по теперішній час на стаціонарному лікуванні в даній установі не перебував. Згідно відповіді на запит КУ «Вінницький обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» № 06/748 від 04.06.2019р., відповідно до аудіозаписів оперативно-диспетчерської служби, в центральну оперативну диспетчерську 22.10.2018р. викликів до ОСОБА_10 , 1962р. народження, не надходило. Тим самим, надаючи завідомо неправдиві показання та вводячи в оману органи досудового розслідування та суд підозрюваний ОСОБА_10 перешкоджає кримінальному провадженню, оскільки перевірка його неправдивих показань затягує строки досудового розслідування й порушує засаду кримінального провадження розумні строки, передбачену ст.28 КПК України. Після обрання запобіжного заходу проводилися заходи спрямовані на перевірку дотримання підозрюваним умов цілодобового домашнього арешту та виконання ним ухвали слідчого судді. В ході проведення даних заходів встановлено, що ОСОБА_10 , умисно, нехтуючи довірою суду, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, свідомо-ігноруючи вимоги чинного законодавства неодноразово порушив обов`язки домашнього арешту за наступних обставин. Близько 15:40год. 30.05.2019р. ОСОБА_10 зателефонував сестрі потерпілої ОСОБА_13 ОСОБА_18 натякнувши про намір зустріти потерпілу, після чого, підозрюваний без дозволу слідчого, прокурора та суду самовільно залишив своє місце проживання та на велосипеді приїхав за місцем проживання потерпілої ОСОБА_13 за адресою: АДРЕСА_4 , де самоправно зайшовши на подвір`я в пошуках потерпілої, однак останньої за місцем проживання не було, в зв`язку із чим ОСОБА_10 повернувся додому. Крім цього, 13.06.2019р. о 17:00год. Вінницьким апеляційним судом проводився розгляд апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді про застосування запобіжного заходу ОСОБА_10 , куди останній був викликаний в установленому Законом порядку, однак відповідно до ухвали Вінницького апеляційного суду у справі № 132/3835/18 від 13.06.2019р. встановлено, що ОСОБА_10 на розгляд не з`явився, хоча був належним чином повідомлений, а надіслав заяву в якій послався, що не може з`явитися до апеляційного суду. В цей же час працівниками Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області на виконання ухвали слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області було перевірено вимоги дотримання підозрюваним ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, під час чого встановлено, що підозрюваний самовільно залишив місце проживання під приводом виклику до суду, тим самим використав виклик як привід для порушення запобіжного заходу, не прибувши при цьому до суду та вчинив чергове порушення вимог запобіжного заходу. Вказане підтверджується ухвалою Вінницького апеляційного суду від 13.06.2019р., рапортами інспекторів ГРПП № 2 Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області та відеозаписом з поясненнями матері підозрюваного ОСОБА_19 під час його перевірки 13.06.2019р., де остання повідомляє працівникам поліції про те, що останній відсутній за місцем проживання так як поїхав до суду, однак на виклик до суду ОСОБА_10 не з`явився, в зв`язку із чим колегією суддів було винесено ухвалу про здійснення приводу підозрюваного, яку виконати не надалось за можливе, в зв`язку із відсутністю ОСОБА_10 за місцем свого проживання, тому 25.06.2019р. Вінницьким апеляційним судом винесено ухвалу про оголошення у розшук підозрюваного ОСОБА_10 й надано дозвіл на його затримання для доставки в Вінницький апеляційний суд під вартою з метою його приводу для участі в розгляді апеляційної скарги за результатом якої вирішується питання про застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Разом з цим, було зафіксовані неодноразові порушення вимог домашнього арешту підозрюваним ОСОБА_10 , зокрема 30.05.2019р., 13.06.2019р., 18.06.2019р., 20.06.2019р., 21.06.2019р. та 03.07.2019р. У зв`язку із порушення домашнього арешту та переховуванням підозрюваного від органу досудового розслідування 04.07.2019р. винесено постанову про зупинення досудового розслідування та оголошення розшуку підозрюваного ОСОБА_10 . Враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні трьох насильницьких злочинів, за місцем проживання характеризується негативно, постійного місця роботи, заробітку, стабільної сім`ї, відносин та інших соціально стримуючих факторів не має, вчинив порушення домашнього арешту менш, ніж за добу після обрання йому вказаного запобіжного заходу, після чого неодноразово його порушував та переховується від органів досудового розслідування, не виконав покладенні на нього обов`язки, не виправдав довіри перед органами досудового розслідування та суду, не виконав ухвалу слідчого судді, двічі оголошувався в розшук в зв`язку з переховуванням від слідства, може вчинити інші кримінальні правопорушення, а також впливати на потерпілих чи свідків у кримінальному провадженні, тому є підстави вважати, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам, у зв`язку із чим виникла необхідність у застосуванні саме найсуворішого запобіжного заходу.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_20 підтримав дане клопотання та зазначив, що всі підстави для застосування у відношенні ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою викладені у поданому слідчому судді процесуальному документі.

Прокурор ОСОБА_3 , яка діє на підставі Постанови про призначення групи прокурорів від 21.08.2019р., в судовому засіданні підтримала подане слідчим ОСОБА_7 клопотання та просила його задовольнити, з підстав зазначених в ньому.

Підозрюваний ОСОБА_21 , будучи особою, у відношенні якої ставиться питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також його захисник адвокат ОСОБА_6 , в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання через відсутність для цього законних підстав, а тому вважали за можливе, застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту чи особистого зобов`язання.

Розглянувши подане клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вислухавши доводи слідчого та прокурора, з`ясувавши позицію та заперечення підозрюваного та його захисника, заслухавши свідчення свідків, дослідивши подані учасниками розгляду клопотання докази, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав:

Під час розгляду клопотання, слідчий суддя встановив, що в провадженні СВ Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000568 від 23.10.2019р., за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122, ч.1 ст.125 КК України.

11.02.2019р. ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122, ч.1 ст.125 КК України.

Під час вирішення питання щодо застосування запобіжних заходів оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб встановити чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Відповідно до ч.1 ст.176 КПК України, запобіжним заходом зокрема є тримання під вартою.

Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

За ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

За положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.

Враховуючи, що відповідно до ч.5 ст.9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що у рішенні ЄСПЛ у справі «Соловей і Зозуля проти України» останній наголосив, що суд має перевірити не лише дотримання процесуальних норм національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої особу взято під варту.

Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що надані органом досудового розслідування матеріали, що містяться в клопотанні, достатньою мірою підтверджують наявність в діях підозрюваного ОСОБА_10 ознак інкримінованих злочинів.

Слідчий та прокурор в судовому засіданні просили застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, вважаючи, що існують ризики переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати проведенню досудового розслідування; а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, слідчий суддя вважає такі дії цілком вірогідними з огляду на покарання, яке загрожує раніше судимому ОСОБА_10 у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих насильницьких злочинів.

Крім того, відповідно до рішення ЄСПЛ «Бекчієв проти Молдови» ризик переховування оцінюється також з урахуванням характеру людини, його моральних принципів, місця проживання, місця роботи, статків, сімейних стосунків, відносин з державою.

Так, характер інкримінованих підозрюваному злочинів, які мають насильницький характер, а також те, що ОСОБА_10 раніше притягався до кримінальної відповідальності, в сукупності свідчать про ймовірність свідомої позапроцесуальної поведінки підозрюваного.

Співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків переховування у вигляді його ув`язнення у майбутньому, у зв`язку із засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим.

Крім цього, факт переховування від органу досудового розслідування та суду доведений матеріалами клопотання, з яких випливає, що підозрюваний ОСОБА_10 уникає проведенню відповідних слідчих (розшукових) дій; на виклики про явку до органу досудового розслідування та суду не з`являвся, про причини такої неявки слідчого та суд в передбаченому законом порядку не повідомляв; самовільно, без належного повідомлення та отримання дозволу уповноваженої на те посадової/службової особи, залишив своє місце проживання ( АДРЕСА_2 ) та виїхав за межі населеному пункту, в якому згідно ухвали слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_22 від 29.05.2019р. повинен був відбувати цілодобовий домашній арешт, порушивши тим самим умови цілодобового домашнього арешту.

Зазначені обставини підтверджуються, зокрема рапортами працівників поліції, рішеннями судів першої та апеляційної інстанції про примусовий привід та оголошення у розшук підозрюваного ОСОБА_10 .

Доведений і ризик, що ОСОБА_10 , може незаконно впливати на потерпілих та свідків в цьому ж кримінальному провадженні. Так, допитана в судовому засіданні потерпіла в кримінальному провадженні ОСОБА_15 зазначила, що після вчинення відносне неї злочину, ОСОБА_10 неодноразово намагався, як самостійно, так і за допомогою інших осіб, вчинити на неї тиск з метою відмови від обвинувачення, який був поєднаний з погрозами та залякуванням. Свідок ОСОБА_14 , яка є донькою потерпілої в даному кримінальному провадженні ОСОБА_13 , в судовому засіданні заявила, що після вчинення відносної її матері насильницьких дій, ОСОБА_10 неодноразово намагався на них вплинути, а саме їх залякати, з цією метою шляхом телефонних дзвінків та надіслання смс-повідомлень, висловлював свій намір вчинити з ними насильницькі дії, через що, її мати ОСОБА_13 побоюючись за своє життя, вимушена була покинути межі України та виїхати за кордон. Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_23 , яка є матір`ю потерпілої ОСОБА_13 та бабою свідка ОСОБА_14 , підтвердила слова останньої, а саме те, що ОСОБА_10 після вчинення злочину, намагається вчинити тиск на її дочку ОСОБА_13 з метою, щоб остання відмовилась від обвинувачення та змінила свої покази.

Факт незаконного впливу на потерпілого підтверджений Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000272 від 13.06.2019р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.129 КК України, згідно якого потерпіла ОСОБА_13 звернулась до Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області із заявою про те, що підозрюваний ОСОБА_10 неодноразово погрожує їй фізичною розправою та вбивством.

Остання обставина підтверджує наявність ризику щодо вчинення ОСОБА_10 іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому він обвинувачується, адже після вчинення злочину, відомості щодо якого були внесені до ЄРДР за № 0000568 від 23.10.2018р., підозрюваний ОСОБА_10 вчиняє новий злочин проти однієї і тієї ж самої особи (кримінальне провадження № 0000272 від 13.06.2019р.).

Більш того, ризик, що ОСОБА_10 може вчинити інше кримінальне правопорушення є вкрай вірогідним, оскільки підозрюваний серед іншого офіційно не працевлаштований, не має належного джерела прибутку та доходу, а також те, що раніше був судимий, зокрема за вчинення умисного злочину.

Ймовірним є й те, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Зокрема як свідчить клопотання та додані до нього письмові матеріали, підозрюваний ОСОБА_10 в ході досудового розслідування, неодноразово надавав завідомо неправдиві покази слідчому та суду, які в ході подальшої перевірки повністю спростовувались. В результаті цього, через введення в оману орган досудового розслідування та суд, ОСОБА_10 свідомо та цілеспрямовано намагається уникнути кримінальної відповідальності, затягнути строки досудового розслідування, в результаті чого порушуються розумні строки для вчинення відповідних процесуальних дій та прийняття належних процесуальних рішень, чим порушуються права та інтереси учасників кримінального провадження щодо забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду.

На підтвердження цих обставин, зокрема свідчить Витяг з ЄРДР № 0000023 від 05.08.2019р., згідно якого були внесені відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.383 КК України, за фактом звернення підозрюваного ОСОБА_10 із завідомо неправдивим повідомленням про вчинення слідчим ОСОБА_7 відносно нього тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.365 КК України.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Як встановлено в судовому засіданні, підозрюваний ОСОБА_10 раніше судимий 11.10.2010р. Оболонським районним судом м. Києва за ч.4 ст.27, ч.2 ст.369, ч.4 ст.190 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 8 років з конфіскацією майна, звільненого 04.06.2014р. зі Стрижавської ВК № 81 Вінницької області відповідно до ст.2 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014р. № 1185-VII, судимість за яким на момент розгляду цього клопотання не знята та не погашена.

Наявність підстав, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а також того, що підозрюваний ОСОБА_10 під час перебування на волі, свідомо та умисно переховувався від органу досудового розслідування та суду, цілеспрямовано перешкоджав кримінальному провадженню через надання свідомо неправдивих показів, з метою затягування строків проведення досудового розслідування, а також здійснення ним незаконного впливу на потерпілих та свідків, спрямованих на відмову останніх від підтримання обвинувачення та зміну раніше наданих свідчень, вчинення ним нових злочинів, що достовірно доведено матеріалами справи, встановлено в судовому засіданні, зокрема з пояснень допитаних свідків, дає можливість обрати відносно ОСОБА_10 запобіжний захід виключно у вигляді тримання під вартою.

При застосуванні цього запобіжного заходу судом враховано також вік підозрюваного, його стан здоров`я, місце проживання та інші обставини, що характеризують особу підозрюваного, дані про соціальні зв`язки та спосіб життя. Зазначене приводить до висновку, що встановлені вище обставини є вагомими для обрання відносно підозрюваного саме такого виняткового виду запобіжного заходу.

Таким чином, на переконання слідчого судді, враховуючи викладені обставини, запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного за допомогою більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, неможливо.

На підтвердження цього, свідчить порушення підозрюваним ОСОБА_10 покладених на нього обов`язків, визначених ухвалою слідчого судді Каинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_22 від 29.05.2019р., якою до останнього був застосований запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, що встановлено матеріалами справи та відповідними процесуальними рішеннями слідчого, судовими рішеннями, зокрема показами свідка ОСОБА_14 ; клопотанням старшого слідчого СВ Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погодженим з прокурором Калинівської місцевої прокуратури Вінницької області юристом 1-го класу ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу із цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою, без визначення розміру застави; ухвалою Вінницького апеляційного суду від 13.06.2019р. про застосування до підозрюваного ОСОБА_10 приводу; ухвалою Вінницького апеляційного суду від 25.06.2019р. про оголошення підозрюваного ОСОБА_10 у розшук; постановою старшого слідчого СВ Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 від 04.07.2019р. про зупинення досудового розслідування та оголошення підозрюваного ОСОБА_10 у розшук; ухвалою слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_11 від 30.07.2019р. про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_10 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу.

Таким чином, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту не зміг забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_10 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, а відтак не може бути повторно застосований, як і інші більш м`які види запобіжного заходу.

Обставини підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, поєднаних із застосуванням насильства відносно потерпілих, з урахуванням підстав та обставин, передбачених статтями 177 та 178 КПК України, щодо високого ступеню ризику ухилення підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, вагомості наявних доказів підозри, особи підозрюваного, також дають підстави слідчому судді не визначати розмір застави у кримінальному провадженні відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України з огляду також на висновки Європейського суду з прав людини щодо обов`язку суду своїм рішенням забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Твердження підозрюваного ОСОБА_10 про те, що він не переховувся від органів досудового розслідування та/або суду; не здійснював вплив на потерпілих та свідків; не перешкоджав кримінальному провадженню іншим чином; не вчиняв інше кримінальне правопорушення чи продовжував кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється; не порушував умови цілодобового домашнього арешту, суд відхиляє, оскільки вони не підтверджені належними та допустимим доказами, окрім того, спростовуються матеріалами поданого клопотання та показами допитаних свідків.

Посилання підозрюваного ОСОБА_10 на ту обставину, що він після того, як був звільнений після затримання, здійсненого на підставі ухвали суду про дозвіл на затримання з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, самостійно з`явився на розгляд вказаного клопотання, що на його думку, може свідчити про виконання ним процесуальних обов`язків та спростовувати доводи слідчого та прокурора про те, що він ухиляється від явки до органу досудового розслідування та суду, як підставу для необрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, слідчим суддею не приймається, оскільки останнє не спростовує обставини встановлені в судовому засіданні, не може запобігти наявним в кримінальному провадженні ризикам, та спрямоване лише на уникнення відповідної відповідальності, та обрання відносно нього запобіжного заходу.

Відносно наданих підозрюваним ОСОБА_10 копій медичних документів та відповідних заяв, а також пояснень свідка ОСОБА_24 , то останні не спростовують обставин, встановлених слідчим суддею під час розгляду даного клопотання, а тому не можуть вплинути на прийняте рішення. Орім цього, надані документи подані в копіях, без належного їх оформлення та посвідчення, за текстом викладені на іноземній мові, без відповідного їх перекладу, а тому не можуть бути прийняті судом на підтвердження доводів підозрюваного ОСОБА_10 . Щодо свідчень ОСОБА_24 , то остання не була свідком вчинених злочинів, а тому в суді повідомила, що обставини, які підлягають доказуванню під час кримінального провадження, їй особисто не відомі, а надані пояснення в частині позитивного характеризування підозрюваного мають лише характер припущень.

Керуючись ст.ст. 176-178, 193-194, 196, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погоджене із прокурором Калинівської місцевої прокуратури Вінницької області юристом 1-го класу ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_10 - задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю села Сальник Калинівського району Вінницької області, українцю, громадянину України, із вищою освітою, розлученому, офіційно не працюючому, раніше судимому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів з моменту обрання цього запобіжного заходу, до 19 жовтня 2019 року, без визначення розміру застави.

Взяти ОСОБА_10 під варту негайно з зали суду.

Для відповідного утримання під вартою, підозрюваний ОСОБА_10 підлягає направленню до слідчого ізолятора Державної установи «Вінницька УВП (№ 1)», куди невідкладно надіслати копію цієї ухвали для виконання.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Підозрюваний, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, мають право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_11