Код суду 233 Справа № 233/4129/19
Вирок
Іменем України
24 вересня 2019 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Стара Миколаївка, Костянтинівського району, Донецької області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Стара Миколаївка, Костянтинівського району, Донецької області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України,
28 травня 2019 року о 19 годині 30 хвилин, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_7 прийшов до свого знайомого ОСОБА_6 , який мешкає у будинку АДРЕСА_1 . В ході розмови з ОСОБА_6 у ОСОБА_7 виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме каналізаційного люку та ободу до нього, які знаходяться біля домоволодіння АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_8 , про що він повідомив ОСОБА_6 та запропонував останньому викрасти вищевказаний люк, на що ОСОБА_6 погодився та вони вступили між собою в попередню злочинну змову.
Того ж дня приблизно о 20 годині 00 хвилин, більш точного часу не встановлено, реалізуючи спільний злочинний умисел ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 , прийшли до будинку АДРЕСА_1 , де біля вказаного будинку, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 витягли руками каналізаційний люк разом з ободом до нього, яким було закрито колодязь з водопровідними трубами та викрали, після чого з місця вчинення злочину втекли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинили матеріальний збиток потерпілому ОСОБА_9 , на суму 813,65 грн.
28 травня 2019 року о 19 годині 30 хвилин, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_6 знаходився за місцем свого мешкання, за адресою АДРЕСА_1 , коли до нього прийшов його знайомий ОСОБА_5 , який в ході розмови повідомив ОСОБА_6 про виниклий злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме каналізаційного люку та ободу до нього, які знаходяться біля домоволодіння АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_8 , та запропонував останньому викрасти вищевказаний люк, на що ОСОБА_6 погодився та вони вступили між собою в попередню злочинну змову.
Того ж дня приблизно о 20 годині 00 хвилин, більш точного часу не встановлено, реалізуючи спільний злочинний умисел ОСОБА_6 разом ОСОБА_5 , прийшли до будинку АДРЕСА_1 , де біля вказаного будинку, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_5 витягли руками каналізаційний люк разом з ободом до нього, яким було закрито колодязь з водопровідними трубами та викрали, після чого з місця вчинення злочину втекли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинили матеріальний збиток потерпілому ОСОБА_8 , на суму 813,65 грн.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , пояснив, що дійсно 28 травня 2019 року о 19 годині 30 хвилин, прийшов до свого знайомого ОСОБА_6 , який мешкає у будинку АДРЕСА_1 . В ході розмови з ОСОБА_6 запропонував викрасти каналізаційний люк та ободу до нього, які знаходяться біля домоволодіння АДРЕСА_2 , на що ОСОБА_6 погодився. Того ж дня о 20 годині 00 хвилин, він разом з ОСОБА_6 , прийшов до будинку АДРЕСА_1 , де біля вказаного будинку, з ОСОБА_6 витягли руками каналізаційний люк разом з ободом до нього, яким було закрито колодязь з водопровідними трубами та викрали, після чого з місця вчинення злочину втекли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Свою вину обвинувачений ОСОБА_5 , визнав повністю, погодившись із усіма обставинами скоєного кримінального правопорушення та розміром завданої шкоди, признавши за собою умисні дії, які були направлені на таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб, щиро покаявся та просив не призначати йому покарання пов`язане із позбавленням волі.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 , пояснив, що дійсно 28 травня 2019 року о 19 годині 30 хвилин, знаходився за місцем свого мешкання та до нього прийшов його знайомий ОСОБА_5 , який в ході розмови запропонував викрасти каналізаційний люк та ободу до нього, на що він погодився. Того ж дня приблизно о 20 годині 00 хвилин, він разом з ОСОБА_5 , прийшов до будинку АДРЕСА_1 , де біля вказаного будинку, з ОСОБА_5 витягли руками каналізаційний люк разом з ободом до нього, яким було закрито колодязь з водопровідними трубами та викрали, після чого з місця вчинення злочину втекли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд,
Свою вину обвинувачений ОСОБА_6 , визнав повністю, погодившись із усіма обставинами скоєного кримінального правопорушення та розміром завданої шкоди, признавши за собою умисні дії, які були направлені на таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб, щиро покаявся та просив не призначати йому сурового покарання.
Потерпілий ОСОБА_8 , повідомлений судом належним чином в ході усього розгляду кримінального провадження в суді 08 липня 2019 року, надав суду письмову заяву про розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 без його особистої участі. Цивільний позов не заявляв. Претензій матеріального та морального характеру до обвинувачених не мав.
Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч.3 ст. 349 КПК України. При цьому судом було роз`яснено учасникам судового провадження, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд вважає, що:
дії обвинуваченого ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч. 2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб.
дії обвинуваченого ОСОБА_6 слід кваліфікувати за ч. 2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб
При призначенні покарання, обвинуваченому ОСОБА_5 згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини кримінального правопорушення, його наслідки, данні про особу винного, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
ОСОБА_5 - вважається особою раніше не судимою, до адміністративної відповідальності не притягався; під наглядом у лікаря психіатра не знаходиться; на обліку у лікаря нарколога не перебуває; за медичною допомогою до протитуберкульозного диспансеру не звертався; не одружений, має адресу реєстрації, за місцем проживання характеризується негативно, зловживає спиртними напоями, офіційно не працевлаштований але працездатний, свою провину у скоєному визнав у повному обсязі, визнав загальний розмір спричиненої ним матеріальної шкоди, має намір стати на шлях виправлення та перевиховання, і уникати в подальшому повторення скоєного.
Як обставину, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , суд враховує його щире каяття.
Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_5 відсутні.
Суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого за висновком якої рівень ризику вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінується як середній. Орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_5 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе, та не становить високу небезпеку для суспільства (у т.ч. окремих осіб).
При призначенні покарання, обвинуваченому ОСОБА_6 згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини кримінального правопорушення, його наслідки, данні про особу винного, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
ОСОБА_6 - вважається особою раніше не судимою, до адміністративної відповідальності не притягався; під наглядом у лікаря психіатра не знаходиться; на обліку у лікаря нарколога не перебуває; за медичною допомогою до протитуберкульозного диспансеру не звертався; не одружений, має адресу реєстрації, за місцем проживання характеризується негативно, зловживає спиртними напоями, офіційно не працевлаштований, але працездатний свою провину у скоєному визнав у повному обсязі, визнав загальний розмір спричиненої ним матеріальної шкоди, має намір стати на шлях виправлення та перевиховання, і уникати в подальшому повторення скоєного.
Як обставину, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 , суд враховує його щире каяття.
Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_6 відсутні.
Суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого за висновком якої рівень ризику вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінується як середній. Орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_6 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе, та не становить високу небезпеку для суспільства (у т.ч. окремих осіб).
Відповідно до ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.
На підставі викладеного суд вважає призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді позбавленні волі в межах санкції ч. 2 ст.185 КК України.
Приймаючи до уваги досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_5 , враховуючи тяжкість злочину, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що його обтяжує, з урахуванням даних щодо особи обвинуваченого, який вважається особою раніше не судимою, та такою, що до адміністративної відповідальності не притягався, його поведінки в період досудового слідства і судового розгляду, наслідків вчиненого, щирого каяття та критичного ставлення до скоєного, наміру стати на шлях виправлення, перевиховання і уникати в подальшому повторення скоєного, який має місце реєстрації та постійне місце проживання, на диспансерних обліках медичних закладів охорони здоров`я не перебуває, а також відсутність на час постановлення вироку жодних вимог матеріального і морального характеру до обвинуваченого - дає суду підстави вважати, що можливість соціальної реабілітації не втрачена, і виправлення обвинуваченого можливе без реального відбування покарання, а тому суд приходить до висновку про можливість застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , положень ст. 75 КК України, звільнивши останнього від відбування покарання з іспитовим строком з покладенням на нього обов`язків, передбачених у ст. 76 КК України.
На підставі викладеного суд вважає призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді позбавленні волі в межах санкції ч.2 ст.185 КК України.
Приймаючи до уваги досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_6 , враховуючи тяжкість злочину, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що його обтяжує, з урахуванням даних щодо особи обвинуваченого, який вважається особою раніше не судимою, та такою, що до адміністративної відповідальності не притягався, його поведінки в період досудового слідства і судового розгляду, наслідків вчиненого, щирого каяття та критичного ставлення до скоєного, наміру стати на шлях виправлення, перевиховання і уникати в подальшому повторення скоєного, який має місце реєстрації та постійне місце проживання, на диспансерних обліках медичних закладів охорони здоров`я не перебуває, а також відсутність на час постановлення вироку жодних вимог матеріального і морального характеру до обвинуваченого - дає суду підстави вважати, що можливість соціальної реабілітації не втрачена, і виправлення обвинуваченого можливе без реального відбування покарання, а тому суд приходить до висновку про можливість застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , положень ст. 75 КК України, звільнивши останнього від відбування покарання з іспитовим строком з покладенням на нього обов`язків, передбачених у ст. 76 КК України.
Цивільний позов не заявлено.
Питання про речові докази необхідно вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати на залучення експертів, відповідно до ст.ст.122,124 КПК України, слід покласти на обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , з яких стягнути на користь держави витрати за проведення судової товарознавчої експертизи № 3509 від 18.06.2019 року, проведеної в Донецькому НДІСЕ МЮ України у сумі 628 гривен 00 копійок.
Запобіжний захід у відношенні обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в ході досудового розслідування не обирався. Під час судового провадження клопотання від прокурора про застосування запобіжного заходу не надходило та суд не знаходить підстав для його застосування.
Керуючись ч.3 ст. 349, ст.ст. 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд
ОСОБА_5 - визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік з покладенням на нього відповідно до ст.76 КК України обов`язку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Підстав для обрання запобіжного заходу засудженому ОСОБА_5 - не вбачається.
ОСОБА_6 - визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік з покладенням на нього відповідно до ст.76 КК України обов`язку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Підстав для обрання запобіжного заходу засудженому ОСОБА_6 - не вбачається.
Нагляд за ОСОБА_5 та ОСОБА_6 доручити уповноваженому органу з питань пробації за місцем проживання засуджених.
Стягнути з засуджених в рівних частках на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта та за проведення судової товарознавчої експертизи № 3509 від 18.06.2019 року:
з засудженого ОСОБА_5 - 314 (триста чотирнадцять) гривен, 00 копійок;
з засудженого ОСОБА_6 - 314 (триста чотирнадцять) гривен, 00 копійок.
- чавунний люк та обід від нього загальною вагою 143,5 кг, вилучених під час огляду місця події від 08.06.2019 року, які знаходяться відповідно до розписки у потерпілого ОСОБА_8 залишити ОСОБА_8 за приналежністю.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення,а обвинуваченими у той же строк з моменту вручення їм копії вироку.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а обвинуваченим та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Суддя ОСОБА_1