Справа № 354/1003/19
Провадження № 1-кс/354/545/19
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2019 року м. Яремче

Слідчий суддя Яремчанського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Яремче клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000230 від 23.11.2019 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознакамикримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,-

встановив:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджене з прокурором, в обґрунтування якого покликався на те, що слідчим відділом Яремчанського відділення поліції Надвірнянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000230 від 23.11.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , будучи раніше судимим 02.06.2016 року Надвірнянським районним судом за ч. 2 ст. 121 КК України до покарання у виді 7 (семи) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, невідбуту частину якого 28.03.2019 року замінено більш м`яким покаранням у виді виправних робіт, на шлях виправлення та перевиховання не став, правильних висновків для себе не зробив, в період не відбутої та не знятої судимості, повторно вчинив нове умисне кримінальне правопорушення при наступних обставинах:

23.11.2019 року близько 02.00 годині ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись в житловому будинку АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_6 , під час сварки на побутовому ґрунті, умисно усвідомлюючи протиправність і суспільну небезпеку своїх дій, руками та ногами наніс декілька ударів по голові та тулубу ОСОБА_7 , заподіявши останньому тілесні ушкодження у вигляді перелому ребер, закритої травми грудної клітки, пневматориксу, гострої легенево-серцевої недостатності.

Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , через деякий час помер.

23.11.2019 року о 17.45 год. ОСОБА_4 був фактично затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

24.11.2019 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 2 КК України та допитано його в якості підозрюваного.

Наявність обґрунтованої підозри у заподіянні ОСОБА_4 умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_7 , повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події, протоколом допиту свідка ОСОБА_6 , протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 , лікарським свідоцтвом про смерть ОСОБА_7 .

Таким чином є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років та яке відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких кримінальних правопорушень.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, покликаючись на викладені в ньому обставини, просив клопотання задоволити.

Захисник та підозрюваний в судовому засіданні не заперечили щодо задоволення клопотання.

Заслухавши прокурора, захисника, підозрюваного та дослідивши матеріали клопотання вважаю наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, який в свою чергу відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Ч. 4 ст. 183 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

З матеріалів клопотання вбачається, що злочин у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, санкція статті передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченим ч. 2 ст. 121 КК України.

Прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені п.1,3,4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:може переховуватись від органів досудового розслідування і суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставами вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 , може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, є те що він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено максимальне покарання у вигляді позбавлення волі до десяти років та наявність не знятої та не погашеної судимості за аналогічний злочин передбачений ч. 2 ст. 121 КК України.

Альтернативний запобіжний захід застава не застосовується слідчим суддею, оскільки підозрюваний підтвердив відсутність у нього доходу, та з врахуванням ч.4 ст.183 КПК України.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, тому клопотання слід задовольнити та застосувати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, і саме такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

На підставі ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст.ст. 176-178, 182-183, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_2 , фактично проживаючого в АДРЕСА_3 , українця, громадянина України, з середньою технічною освітою, працюючого майстром у ФОП ОСОБА_8 , розлученого, на утриманні нікого не має, депутатом не обирався, раніше судимого 02.06.2016 року Надвірнянським районним судом за ч. 2 ст. 121 КК України до покарання у виді 7 (семи) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів (з врахуванням часу затримання 23.11.2019 року) до 21.01.2020 року включно, в межах строку досудового розслідування.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12.
Строк дії ухвали до 21.01.2020 року включно.
Про прийняте рішення повідомити зацікавлених осіб.
Ухвала слідчого судді підлягає до негайного виконання після її проголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 25.11.2019 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1