Справа № 128/753/19
УХВАЛА
Іменем України

10 жовтня 2019 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі колегії суддів:
головуючої судді: ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретар: ОСОБА_4
за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_8 Огли адвоката ОСОБА_9 ,
обвинувачених: ОСОБА_6 , ОСОБА_8 ,

при розгляді у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000428 від 28.10.2018 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 122 КК України, та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 1 ст. 122, ч. 3 ст. 187 КК України,
УСТАНОВИВ:
В провадженні Вінницького районного суду Вінницької області перебуває вищевказане кримінальне провадження.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 Огли адвокат ОСОБА_9 в судовому засіданні підтримав подане ним на підставі ст. 201 КПК України письмове клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 , в якому просив змінити існуючий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт у нічний час, а саме: з 22:00 год до 07:00 год, обґрунтовуючи тим, що на його думку, на даному етапі судового розгляду наявні підстави для зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 . Вказав, що на даний час відсутній ризик впливу ОСОБА_10 на потерпілих, оскільки потерпіла ОСОБА_11 у зв`язку з повним відшкодування моральної шкоди відмовилась від заявлення позовних вимог до обвинуваченого ОСОБА_10 , потерпіла ОСОБА_12 після повного відшкодування завданої моральної та матеріальної шкоди відмовилась від позову та просила обвинуваченого суворо не карати, а сам обвинувачений визнає свою вину та щиро кається, не погоджується лише з правовою кваліфікацією його дій, раніше не судимий, позитивно характеризується. Також зазначив, що ОСОБА_8 зможе виконувати процесуальні обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України, оскільки є особою молодого віку, має місце постійного проживання, проживає з родиною, зокрема з батьками похилого віку, що також є соціально-стримуючим фактором, стан здоров`я не перешкоджає йому носити електронний засіб контролю, на вимогу суду ОСОБА_10 може докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання. Вважає, що спілкування ОСОБА_8 . Оглиз третім учасником кримінального правопорушення ОСОБА_13 не можливе, так як дана особа перебуває в розшуку і місце її перебування не відоме.

Також, у разі продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив встановити заставу в межах розмірів, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні підтримав клопотання його захисника, просив змінити йому запобіжний захід на домашній арешт, в разі продовження строку запобіжного заходу просив встановити заставу в межах, встановлених чинним законодавством. Крім цього, пояснив, що вказана в матеріалах справи та заначена в клопотанні адреса є адресою його постійного проживання разом з батьками протягом тривалого часу, водночас за даною адресою він не зареєстрований, договір оренди житла на вказаний будинок відсутній, ні він, ні його батьки власниками даного будинку не являються. В добровільному порядку ним відшкодована завдана шкода двом потерпілим, а саме ОСОБА_12 та ОСОБА_11 .
Прокурор заперечив проти задоволення даного клопотання, оскільки не вважає, що зменшились ризики, встановлені під час обрання запобіжного заходу обвинуваченому, та нових обставин, що впливають на встановлення таких ризиків, на його думку, в судовому засіданні не встановлено. Також прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 . Оглизапобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб. Своє клопотання прокурор мотивував тим, щостосовно обвинуваченого обрано запобіжний захід, строк дії якого закінчується до завершення судового розгляду, проте ризики, передбачені ст. 177 КПК України,які були підставою для обрання та продовження даного запобіжного заходу продовжують існувати, та зміна запобіжного заходу на більш м`який не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого. Вважає, що запобіжний захід відносно обвинуваченого обрано правильно, підстави для його зміни чи скасування відсутні. Інших клопотань від прокурора не надійшло.
Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник, адвокат ОСОБА_9 , щодо продовження дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 . Огли заперечували з підстав, викладених у клопотанні про зміну запобіжного заходу.
Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник, адвокат ОСОБА_7 , щодо зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 . Огли підтримали позицію сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_8 .
Інші учасники судового розгляду в судове засідання не з`явилися, представник потерпілої ОСОБА_11 подав суду письмову заяву, згідно якої заперечив проти обрання обвинуваченим більш м`яких запобіжних заходів. Інших заяв на адресу суду не надходило.
Вислухавши думку учасників судового засідання,оглянувши надані суду матеріали, суд приходить до наступного висновку.
Положеннями ч. 1 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно з ч. 3 ст. 331 КПК України суд зобов`язаний повторно до спливу продовженого строку розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати розгляду кримінального провадження іншим чином.
Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, наявність судимостей у обвинуваченого тощо.
Положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

На підставі ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 09.02.2019 відносно обвинуваченого ОСОБА_8 . Огли продовжено обраний раніше запобіжний захід у виді тримання під вартою до 19.04.2019 включно. В подальшому ухвалами Вінницького районного суду Вінницької області строк тримання під вартою ОСОБА_8 було продовжено, в тому числі до 28.10.2019 включно.

При вирішенні питання про доцільність зміни обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який чи продовження обвинуваченому ОСОБА_8 . Огли строку тримання під вартою колегія суддів виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а саме: запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, чинити тиск на потерпілих та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Колегією суддів встановлено, що запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 . Огли застосовано за рішенням суду, тобто у спосіб, встановлений кримінальним процесуальним законодавством України. При обранні та продовженні запобіжного заходу судом було враховано як тяжкість покарання, що загрожувала особі на час розгляду питання про продовження строку тримання під вартою, так і значна віддаленість його місця проживання від місця проведення досудового розслідування.

Колегія суддів враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, водночас згідно матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_8 . Огли обвинувачується у вчиненні, в тому числі, особливо тяжкого злочину.

У справі «Ілійков проти Болгарії» ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». Особлива тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Розглядаючи можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, суд враховує також, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
На даному етапі судового розгляду колегією суддів не встановлено обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному обвинуваченому ОСОБА_8 . Огли запобіжному заході у вигляді тримання під вартою відпала, доцільності змінювати запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 . Огли не вбачається, заявлені під час обрання запобіжного заходу ризики не зменшились та продовжують існувати, а саме те, що перебуваючи на волі обвинувачений ОСОБА_8 . Огли може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, незаконно впливати на потерпілих, а також допомагати переховуватись іншій особі, яка спільно з підозрюваним вчинила кримінальне правопорушення, та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Так, стороною захисту не спростовано належними та допустимими доказами, що наведені прокурором ризики відпали, зокрема посилання захисника ОСОБА_8 . Огли на те, що ОСОБА_8 . Огли має постійне місце проживання та проживає разом з родиною, зокрема батьками похилого віку, не підтверджено жодними доказами. При цьому, наявність таких фактів, що обвинувачений має сталі соціальні зв`язки, не є безумовними підставами для застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки в даному випадку, не може бути беззаперечним стримуючим фактором подальшої належної процесуальної поведінки обвинуваченого, та не є такими, що спростовують встановлені судом ризики.
Оскільки судовий розгляд по справі ще не розпочато, суд не може дати оцінку висловлюванням сторони захисту щодо позиції обвинуваченого з приводу визнання чи не визнання ним вини за пред`явленим обвинуваченням, оскільки така позиція судом ще не з`ясовувалась.
Також колегія суддів критично оцінює посилання сторони захисту на те, що спілкування ОСОБА_8 . Оглиз третім учасником кримінального правопорушення ОСОБА_13 не можливе, оскільки перебування такої особи в розшуку не виключає можливість спілкування співучасників злочину.

Тому, для запобігання вказаним ризикам, та враховуючи суспільний інтерес, що полягає у виконанні завдань, які передбачені ст. 2 КПК України, зокрема, у захисті інтересів суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охороні прав, свобод та інтересів інших учасників кримінального провадження, а також забезпеченні швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, і який, незважаючи на презумпцію невинуватості обвинувачених, превалює над принципом поваги до свободи особистості, про що зазначено у п. 79 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011, колегія суддів вважає виправданим тримання ОСОБА_8 . Огли під вартою та недостатнім застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Обставин, які є перешкодою для застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, не встановлено.

З урахуванням зазначеного вище, зважаючи на стадію розгляду даного кримінального провадження, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та уникнення встановлених судом ризиків, колегія суддів вважає за необхідне продовжити ОСОБА_8 дію існуючого запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб.

Водночас, на даному етапі судового розгляду колегією суддів встановлено, що потерпіла ОСОБА_12 дійсно подала до суду заяву, згідно якої вказала, що усі завдані їй діями обвинувачених матеріальні та моральні збитки повністю відшкодовані обвинуваченим ОСОБА_8 . Огли, у зв`язку з чим вона повністю відмовилась від своєї позовної заяви, оскільки жодних претензій з приводу відкритого заволодіння її майном в притулку «Джерело надії» не має, не заперечує щодо зміни запобіжного заходу ОСОБА_8 . Огли на запобіжний захід, не пов`язаний з утриманням його під вартою (а.к.п. 229, т. 1). Окрім того, потерпіла ОСОБА_11 , згідно поданої нею заяви, отримала від ОСОБА_8 . Огли грошові кошти в рахунок матеріальної та моральної шкоди, претензій в частині матеріальної та моральної шкоди не має (а.к.п. 130, т. 1), також нею пред`явлено цивільний позов лише до ОСОБА_6 (а.к.п. 214, т. 1). Представником потерпілої особи Вінницької обласної захисної організації «Джерело надії» подано цивільний позов до обох обвинувачених на загальну суму 55 723 грн. (а.к.п. 113, т. 1).

Тому відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182, ч. 3 ст. 183 КПК України, враховуючи вживання дієвих заходів на відшкодування шкоди потерпілим, суд знаходить правові підстави для визначення обвинуваченому застави у розмірі 100 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 200 700 грн. та на думку суду є достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

В разі внесення застави на обвинуваченого ОСОБА_8 слід покаласти наступні обов`язки: прибувати на виклики суду за першою вимогою; не відлучатись з населеного пункту за місцем проживання без дозволу суду; повідомляти суду про зміну місця проживання, роботи або навчання; утриматись від спілкування з особами, які являються потерпілими, свідками та обвинуваченими у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю. У разі внесення застави та покладення обов`язків на ОСОБА_8 , визначити термін їх дії строком два місяці.

Згідно ч 7 ст. 182 КПК України, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно, суд роз`яснює право обвинуваченому або заставодавцю у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалісуду.

Застава може бути внесена як самим підозрюваним, обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем). Заставодавцем не може бути юридична особа державної або комунальної власності або така, що фінансується з місцевого, державного бюджету, бюджету Автономної Республіки Крим, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власності.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 27, 177, 181 - 183, 194, 199, 331 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_8 , про зміну запобіжного заходу обвинуваченому відмовити.

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою продовжити на строк 60 діб, тобто до 09.12.2019 включно.

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити частково.

Визначити ОСОБА_8 заставу в розмірі 200 700 грн., які необхідно внести на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Застава може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).
У разі внесення застави покласти на ОСОБА_8 наступні обов`язки:

прибувати на виклики суду за першою вимогою;

не відлучатись з населеного пункту за місцем проживання без дозволу суду;

повідомляти суду про зміну місця проживання, роботи або навчання;

утриматись від спілкування з особами, які являються потерпілими, свідками та обвинуваченими у даному кримінальному провадженні;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
носити електронний засіб контролю.

У разі внесення застави та покладення обов`язків на ОСОБА_8 , визначити термін їх дії строком два місяці.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.

Копію ухвали направити начальнику Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№1)» для відома та виконання в частині продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення, а обвинуваченим ОСОБА_8 . Огли в той же строк з моменту отримання копії ухвали, в частині продовження строку тримання під вартою. В іншій частині заперечення проти ухвали може бути включено до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою ст. 392 КПК України.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3