Справа № 740/2155/19
Провадження № 1-кп/740/229/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2019 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області
в складі: головуючої судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
сторін кримінального провадження прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Ніжині кримінальне провадження № 0000445 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Данине Ніжинського району Чернігівської області, громадянина України, не одруженого, маючого середню освіту, працюючого токарем на ПрАТ «Ніжинський жиркомбінат», не судимого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,
ВСТАНОВИВ:

03.04.2019 року близько 20-ї години ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , з мотивів неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи та бажаючи настання наслідків у вигляді заподіяння тілесних ушкоджень, в ході сварки умисно наніс один удар кулаком правої руки по передпліччю лівої руки ОСОБА_5 , спричинивши останній тілесні ушкодження у вигляді крововиливу нижньої третини лівого плеча, яке відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що не потягло за собою короткочасний розлад здоров`я.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину не визнав та пояснив, що 03.04.2019 року за місцем спільного проживання лаявся з колишньою дружиною, але тілесних ушкоджень їй не спричиняв. 05.04.2019 року в ОСОБА_5 був конфлікт з сином, який її штовхнув та вона впала на ліве плече. Крім того син вдарив і його по голові, розбив йому лікоть, але він не звертався до лікаря за медичною допомогою.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що з 2018 року розлучена з обвинуваченим, однак вони продовжують проживати в одному помешканні двохкімнатній квартирі по АДРЕСА_2 . 03.04.2019 року обвинувачений прийшов у нетверезому стані, розпочав сварку, забороняючи їй користуватись комп`ютером, погрожував викинути телевізор, все це супроводжувалось застосуванням ненормативної лексики, в подальшому в ході сварки завдав один удар кулаком правої руки по передпліччю її лівої руки, вона почала тікати і коли виходила з кімнати він навмисно прищемив її дверима. В ОСОБА_4 неконтрольовані вибухи агресії, його неодноразово притягували до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно неї, а син її постійно захищає від агресії обвинуваченого. В той вечір сина вдома не було він прийшов пізно, а вранці наступного дня вона розповіла сину що батько знову побив її.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що проживає разом з батьками, які розлучені. ОСОБА_4 постійно провокує сварки та поводиться агресивно, ніякі вмовляння та прохання змінити поведінку не діють. Вранці 04.04.2019 мати розповіла йому що 03.04.2019 року батько вдарив її кулаком по передпліччю і затиснув дверима, він бачив велику гематому у матері на передпліччі. Він як син намагається весь час захищати свою матір від агресивної поведінки батька, а той погрожує що посадить його якщо лише зачепить пальцем. В їх стосунках неможливий компроміс, бо батько весь час заперечує неправомірність своєї поведінки, хоче довести всім що мати вигадує, однак він часто бачив синці у матері, яка намагалася не скаржитися йому, але засмучується і терпить. Останні п`ять років батько ображає матір часто, звернення до поліції не є ефективним, бо це ніяк на батька не впливає. Обвинувачений своєю поведінкою робить життя з ним в одній квартирі нестерпним.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні показала, що працює разом з потерпілою у суміжних відділах і часто бачить потерпілу в синцях, що остання пояснює рукоприкладством обвинуваченого. Якось вона давала прослуховувати сварку обвинуваченого яку записала та телефон, то був жах. Потерпіла перебуває у пригніченому стані із-за неможливості вирішити конфлікт, пояснюючи що на обвинуваченого не діє ні поліція ні умовляння дітей. А діти її поважають, цінують, син намагається захищати.

Незважаючи на позицію ОСОБА_4 який своєї вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення не визнав, суд вважає що досліджені в судовому засіданні матеріали кримінального провадження в сукупності дають підстави дійти висновку про його причетність до вчинення інкримінованого злочину та його винуватість.

В заяві до Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області від 08.04.2019 року (а.с. 26) ОСОБА_5 просила притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , який 03.04.2019 року вчинив сварку та наніс їй тілесні ушкодження.

Витягом на а.с. 23 підтверджується внесення в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000445 від 08.04.2019 року заяви ОСОБА_5 стосовно вчинення відносно неї кримінального правопорушення ОСОБА_4 , а саме спричинення тілесних ушкоджень 03.04.2019 року за місцем їх спільного проживання по АДРЕСА_1 .

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду від 23.11.2018 року (копія на а.с. 51) підтверджується розірвання шлюбу між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Матеріали кримінального провадження містять матеріали звернень ОСОБА_5 до Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області в яких вона просить прийняти відповідні міри реагування до ОСОБА_6 , який постійно вчиняє сварки, кидається в бійку, висловлюється нецензурними словами, на зауваження не реагує, поводить себе агресивно та зухвало (а.с. 53-59).

Постановами Ніжинського міськрайонного суду та Чернігівського апеляційного суду (а.с. 34-42) підтверджується неодноразове притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 за вчинення домашнього насильства відносно ОСОБА_5 .

Висновком судово-медичної експертизи № 79 від 24.04.2019 року (а.с. 68-70) підтверджується, що у потерпілої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлені наступні тілесні ушкодження: забій у вигляді 2-х крововиливів нижньої третини лівого плеча. По механізму спричинення вищеописані тілесні ушкодження виникли внаслідок ударів тупим предметом, або об такий. По давності спричинення відповідають морфологічним властивостям, що описані в наданій медичній документації та могли утворитися 03.04.2019 року. По ступеню тяжкості крововиливи нижньої третини лівого плеча відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я та могли утворитися від одного удару кулаком по передпліччю лівої руки.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту та фототаблиці до нього від 11.04.2019 року (а.с. 60-61) потерпіла ОСОБА_5 розповіла, що 03.04.2019 року в вечірній час за місцем їх спільного мешкання АДРЕСА_1 , її колишній чоловік ОСОБА_4 вчинив сварку в ході якої нецензурно виражався в її сторону та погрожував фізичною розправою, в подальшому в ході сварки ОСОБА_4 завдав їй один удар кулаком правої руки по передпліччю лівої руки, від чого вона відчула різкий біль. В подальшому потерпіла показала на манекені механізм нанесення їй удару обвинуваченим.

Заявою від 26.04.2019 року ОСОБА_5 надала працівникам поліції дозвіл на проведення огляду приміщення квартири розташованої в АДРЕСА_1 (а.с. 62).

Протоколом огляду місця події від 25.04.2019 року (а.с. 63) зафіксовано огляд місця вчинення кримінального правопорушення кімнати квартири розташованої в АДРЕСА_1 .

Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим, вина ОСОБА_4 доводиться показаннями свідків допитаних судом ОСОБА_8 та ОСОБА_7 які пояснили про те, що ОСОБА_4 постійно провокує сварки, веде себе агресивно, а потерпіла потерпає від його дій. ОСОБА_8 захищає матір від батькових знущань, і йому відомо 03.04.2019 року ОСОБА_4 вдарив ОСОБА_9 кулаком в передпліччя. Вказані свідчення узгоджуються з висновком судово-медичної експертизи та протоколом проведення слідчого експерименту.

Оцінюючи в сукупності надані та перевірені у судовому засіданні докази, які узгоджуються між собою, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 , його дії вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, за що він має нести відповідальність.
Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», згідно з яким відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК України суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на грунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, у складі організованих груп чи за більш складних форм співучасті (якщо ці обставини не є кваліфікуючими ознаками), і менш суворого - особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує досудову доповідь Ніжинського МРВ ФДУ «Центр пробації» в Чернігівській області згідно якої ризики вчинення повторного кримінального правопорушення та ризики небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як середній (а.с. 16-17).
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого, що відноситься до злочину невеликої тяжкості, особу винного, який раніше не засуджувався, позитивно характеризується, обставин, що пом`якшують покарання не виявлено, обставиною, що обтяжує покарання є вчинення злочину щодо колишнього подружжя, суд дійшов висновку про необхідність призначення покарання у межах санкції ч.1 ст. 125 КК України у виді штрафу.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним та засудити за ч. 1 ст. 125 КК України призначивши покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Ніжинського

міськрайонного суду ОСОБА_1