Справа № 171/1937/19
В И Р О К
іменем України

26 листопада 2019 року м. Апостолове Дніпропетровської області

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000802 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився та проживає в АДРЕСА_1 , громадянина України, має загальну середню освіту, не перебуває в шлюбі, не працюючого, раніше судимого 27.03.2019 року Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився та проживає в АДРЕСА_2 , громадянина України, має загальну середню освіту, не перебуває у шлюбі, не працюючого, раніше не судимого,

у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_5

захисник ОСОБА_6

обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
12 вересня 2019 року, приблизно о 16 год., ОСОБА_3 разом з ОСОБА_4 перебували біля території садової ділянки № НОМЕР_1 садового товариства «Отдых» по вул. Персикова в м. Зеленодольськ Апостолівського району Дніпропетровської області, що належить ОСОБА_7 , де у ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_4 , перебуваючи біля садової ділянки № НОМЕР_1 садового товариства «Отдых» по вул. Персикова в м. Зеленодольськ Апостолівського району Дніпропетровської області, скориставшись тим, що за ними ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу зайшли на територію вказаної садової ділянки, де помітили металеву шафу, після чого повторно таємно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, викрали металеву шафу, висотою 200 см, шириною 60 см, глибиною 50 см, вартістю 1247 грн. 41 коп., після чого ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з місця злочину зникли, обернувши викрадене на свою користь, внаслідок чого потерпілому ОСОБА_7 заподіяно майнової шкоди на суму 1247 грн. 41 коп.

Обвинувачений ОСОБА_3 вину у скоєнні вищевказаного злочину визнав повністю, з обставинами скоєння злочину, що зазначені в обвинувальному акті, погодився, та пояснив, що приблизно в середині вересня 2019 року після обіду він разом з ОСОБА_4 пішов на дачі, що розташовані в садовому товаристві «Отдых», щоб назбирати там горіхів. Перебуваючи на території вказаного садового товариства, приблизно о 16 год., вони побачили на одній із дач металеву шафу, після чого він запропонував ОСОБА_4 викрасти вказану шафу, на що останній погодився, після чого вони зайшли на територію дачі, де взяли металеву шафу в руки та понесли на пункт приймання металобрухту, що розташований поблизу бази «ОРСа». Біля вказаного пункту приймання металобрухту вони були затримані працівниками поліції і шафа була вилучена. Вага шафи приблизно 100 кг, крадіжку вчинили в зв`язку з відсутністю коштів. У вчиненому щиро кається.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину у скоєнні вищевказаного злочину визнав повністю, з обставинами скоєння злочину, що зазначені в обвинувальному акті, погодився, та пояснив, що 12 вересня 2019 року він разом з ОСОБА_3 пішов на дачі збирати горіхи. Дачі розташовані поблизу бази «ОРС». На одній з дач вони помітили металеву шафу і ОСОБА_3 запропонував її викрасти та здати на пункт приймання металобрухту, на що він погодився, оскільки на даний час він не працює і в нього не має коштів для проживання. Після цього вони зайшли на територію вказаної дачі та викрали металеву шафу, яку понесли на пункт приймання металобрухту, що розташований поблизу бази «ОРСа». Шафу вони несли приблизно 30-40 хвилин, після чого на залізничній колії сіли відпочити та відпочивали приблизно 20-30 хвилин. Коли вони відпочивали, приїхали працівники поліції та вилучили викрадену ними металеву шафу, яку потім повернули потерпілому. У скоєному щиро кається, просить не призначати суворе покарання.

Вина обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтверджується наступними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Так, згідно витягу з ЄРДР № 0000802 від 13.09.2019 року в цей день внесено відомості до ЄРДР на підставі заяви ОСОБА_7 щодо скоєння 12.09.2019 року, приблизно о 16 годині, крадіжки металевого ящика з території дачної ділянки АДРЕСА_3 .

Протоколом огляду від 12.09.2019 року та фото таблицею до нього підтверджується, що місцем вчинення злочину є садова ділянка АДРЕСА_3 , на території якої розташований садовий будинок, розміром 3х2 м, двері та вікно вказаного будинку пошкоджень не мають.

Згідно протоколу огляду від 12.09.2019 року предметом огляду є металева шафа, що розташована поблизу залізничної колії з тильного боку бази «ОРС» в м. Зеленодольськ Апостолівського району Дніпропетровської області. Шафа має наступні розміри висота 200 см, ширина 60 см, глибина 50 см, на час огляду шафа не замкнута, має фрагменти чорної фарби. Під час огляду біля шафи знаходилися два чоловіки, які представилися як ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та пояснили, що вказану шафу вони викрали з однієї з ділянок садового товариства «Отдых». Вказана металева шафа була оглянута слідчим та вилучена. Фототаблицею до вказаного протоколу огляду підтверджується, що під час огляду металевої шафи були присутні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Згідно постанови слідчого від 13.09.2019 року вилучена металева шафа визнана речовим доказом у справі та передана на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 , що підтверджується розпискою останнього.

Згідно висновку експерта від 25.09.2019 року № 3239/19 ринкова вартість металевої шафи на момент вчинення злочину становить 1247,41 грн.

В ході слідчого експерименту ОСОБА_3 показав та розповів про обставини вчинення крадіжки металевої шафи з дачної ділянки потерпілого ОСОБА_7 , що підтверджується протоколом проведення слідчого експерименту від 26.09.2019 року.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 26.09.2019 року ОСОБА_4 показав та розповів про обставини вчинення крадіжки металевої шафи з дачної ділянки потерпілого ОСОБА_7 .

За таких обставин, враховуючи вищезазначене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, за обставин, встановлених судом.

З огляду на наведене та у світлі формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб. Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

В судовому засіданні встановлено, що обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 щиро покаялися, тому у відповідності до положень ч.1 ст.66 КК України суд враховує вказану обставину як таку, що пом`якшує покарання обвинувачених.

Обставин, що обтяжують покарання обвинувачених, суд не встановив.

Відповідно до положень ст.65 КК України при призначенні покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суд враховує наступне.

Злочин, вчинений обвинуваченими, відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості.

Обвинувачений ОСОБА_3 є судимим, злочин вчинив в період іспитового строку, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується посередньо, не зайнятий суспільно-корисною працею, має на утриманні малолітню дитину, 2013 р.н., на обліку у нарколога та психіатра не перебуває.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані щодо особи обвинуваченого ОСОБА_3 , обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого, та відсутність обставин, що його обтяжує, суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження нових злочинів є призначення покарання в межах санкції ч.2 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі.

Враховуючи ту обставину, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив вказаний злочин після його засудження Апостолівським районним судом Дніпропетровської області 27.03.2019 року, суд вважає за необхідне при призначенні йому остаточного покарання застосувати положення ч.1 ст.71 КК України та призначити покарання за сукупністю вироків.

У відповідності до ч.5 ст.72 КК України суд вважає за необхідне зарахувати обвинуваченому ОСОБА_3 у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення на досудовому слідстві та під час судового розгляду з 30 вересня 2019 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Суд, враховуючи призначене обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі, вважає за необхідне запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою продовжити на 60 днів. Підстави, передбачені ч.3 ст.377 КПК України, для зміни обраного раніше запобіжного заходу судом не встановлені.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується посередньо, не зайнятий суспільно-корисною працею, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, являється учасником бойових дій.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані щодо особи обвинуваченого ОСОБА_4 , обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого, та відсутність обставин, що його обтяжує, суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження нових злочинів є призначення покарання в межах санкції ч.2 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі та доходить висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання та звільнення від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.

Відповідно до положень п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України суд покладає на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, періодично з?являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Таке покарання обвинуваченому ОСОБА_4 на переконання суду є співмірним протиправним діянням, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів і не може вважатися явно несправедливим внаслідок м`якості чи недостатнім для досягнення мети покарання.
Суд, враховуючи призначене обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі зі звільненням від відбуття призначеного покарання з випробуванням, вважає за необхідне запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання продовжити на 60 днів.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до положень ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368-371,373-374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 2 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України до покарання, призначеного даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 27.03.2019 року, та остаточно ОСОБА_3 призначити покарання у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з моменту набрання вироком законної сили, зарахувавши у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 30 вересня 2019 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 продовжити на 60 днів до 24 січня 2020 року.

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 2 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до положень ст.76 КК України наступні обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Контроль за поведінкою обвинуваченого ОСОБА_4 покласти на Апостолівський РВ філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області.

Іспитовий строк обчислювати відповідно до положень ст.165 КВК України з моменту проголошення вироку.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання обвинуваченому ОСОБА_4 продовжити на 60 днів до 24 січня 2020 року.

Речові докази металеву шафу, повернуту потерпілому ОСОБА_7 , залишити потерпілому, DVD зберігати у справі.

На вирок може бути подано апеляцію до Дніпровського апеляційного суду через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим, прокурору.

Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копію судового рішення надіслати не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1