Справа № 215/3601/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2019 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 3 кримінальне провадження, яке внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000710 від 03.05.2019 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу , українця, громадянина України, одруженого, має на утриманні малолітнього сина 2014р.народження, з середньою освітою, не працюючого, особою з інвалідністю не є , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-26.06.2002 року Тернівським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 186 ч.2, 185 ч.2, 70 КК України до 2 років позбавлення волі. Звільнений 16.12.2003 року з Жовтоводської ВК №26 Дніпропетровської області, за постановою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 08.12.2003 року на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково на невідбутий строк 3 місяці 9 днів;
-19.03.2007 року Тернівським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 186 ч.2, 296 ч.1, 309 ч.1, 70, 72 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 20.11.2010 року з П`ятихатської ВК №122 Дніпропетровської області по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

за участі учасників кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого - ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_3 на початку квітня місяця 2019 року (точний час та дату в ході досудового розслідування встановлено не було), у денний час доби перебував в районі відвалів Ганівського кар`єру ПрАТ «ПІВНГЗК» в Тернівському районі м. Кривого Рогу, де побачив на землі предмет зовні схожий на гранату, а саме корпус гранати та запал до нього, які з`єднані між собою, який він визначив для себе як вибуховий пристрій.

В цей час та місці у ОСОБА_3 виник прямий злочинний умисел, направлений на придбання та зберігання вибухового пристрою без передбаченого законом дозволу, а саме зазначеної вище раніше знайденої гранати.

Реалізуючи свій раптово виниклий зазначений вище прямий умисел, утримуючи у руках зазначений вибуховий пристрій поклав його до поліетиленового пакету, який був при ньому, таким чином незаконно придбав без передбаченого законом дозволу вибуховий пристрій, а саме гранату РГД-5.

Після чого, ОСОБА_3 , реалізуючи свій прямий злочинний умисел, направлений зберігання без передбаченого законом дозволу зазначеного вище вибухового пристрою направився за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , де сховав зазначений вище вибуховий пристрій до своєї шафи, що знаходиться у гостьовій кімнаті даної квартири, де став зберігати зазначений вибуховий пристрій без передбаченого законом дозволу.

Водночас, 25.05.2019 року, о 10.00 годині старшим слідчим СВ Тернівського ВП КВП, в ході проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Тернівського районного суду м. Кривого Рогу у квартирі за вищевказаною адресою виявлено та вилучено корпус гранати РГД-5, що має маркування НОМЕР_1 , котрий був вилучений до пакету ЕХР0207488 та запал типу УЗРГМ на запобіжнику, якого мається маркування 2-82 УЗРГМ-2 583, вилученого до пакету ЕХР0207489, які зберігались у зазначеній вище шафі.

Відповідно до висновку судової вибухово-технічної експертизи №13/5.2/210 від 12.06.2019 року надані на дослідження предмети, які були виявлені та вилучені 25.05.2019 року в ході проведення санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_2 у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- конструктивно оформлений заряд вибухової речовини, споряджений корпус ручної осколкової наступальної гранати РГД-5, відноситься до категорії вибухових речовин.

- уніфікований запал ручних гранат модернізований типу УЗРГМ-2, відноситься до категорії вибухових пристроїв.

Конструктивно оформлений заряд вибухової речовини, споряджений корпус ручної осколкової наступальної гранати РГД-5 та уніфікований запал ручних гранат модернізований типу УЗРГМ-2, безперешкодно з`єднуються між собою різьбовим з`єднанням, утворюючи ручну осколкову, наступальну гранату РГД-5, яка відноситься до категорії боєприпасів.

Надані на дослідження предмети являються:

- конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини, споряджений корпус ручної осколкової наступальної гранати РГД-5, який придатний для здійснення вибуху.

- уніфікованим запалом ручних гранат модернізований типу УЗРГМ-2, який придатний для здійснення вибуху.

Вищевказану гранату ОСОБА_3 придбав та зберігав при собі без передбаченого законом дозволу необхідного відповідно до вимог інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також бойових припасів до зброї та вибухових матеріалів», яка затверджена наказом МВС України №622 від 21 серпня 1998 року.

Ці умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано судом за ч.1 ст.263 КК України за ознаками зберігання та придбання вибухового пристрою без передбаченого законом дозволу.
Обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість, підтвердив обставини скоєного кримінального правопорушення. Пояснив, що він дійсно знайшов гранату, яку приніс до свого місця мешкання та зберігав вдома.

Потерпілі за даним кримінальним провадженням відсутні.

Під час судового розгляду у зв`язку із визнанням обвинуваченим винуватості було заявлено клопотання про застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

З`ясувавши думку обвинуваченого, який не заперечував проти застосування у справі положень ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснивши учасникам процесу правові наслідки застосування вказаної норми закону, з якими обвинувачений та прокурор погодилися, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, та ухвалив застосувати при розгляді даної справи положення ч. 3 ст. 349 КПК України, у зв`язку з відсутністю сумнівів в правильності розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій. При цьому обвинуваченому роз`яснено, що у випадку визнання таких обставин, він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в суді.

Дослідивши та оцінивши вивчені в справі докази, аналізуючи показання обвинуваченого, які мають логічний та послідовний характер, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 доведена в повному обсязі у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого: ч.1 ст. 263 КК України за ознаками зберігання та придбання вибухового пристрою без передбаченого законом дозволу.
При призначенні покарання, суд керується положенням ст.65 КК України і враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обтяжуючою покарання обставиною, згідно ч.1 п.1 ст. 67 КК України, є рецидив злочинів.

Пом`якшуючими покарання обставинами, згідно ст. 66 КК України, є щире розкаяння в скоєному.

У відповідності зі ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим відносяться до класифікації тяжкого злочину, обвинувачений на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває, раніше судимий, має на утриманні малолітнього сина 2014 р.народження, за місцем мешкання характеризується задовільно, не працює, громадською корисною працею не займається, не є особою з інвалідністю.

Досудовою доповіддю органу пробації встановлено, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства обвинуваченого ОСОБА_3 оцінюються як середній. Орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_3 без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити середню небезпеку для суспільства. На думку органу пробації, виконання покарання у громаді можливе лише у винятковому випадку за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень. У разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладання на ОСОБА_3 обов`язків : не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом пробації; пройти заходи, передбачені пробаційною програмою.

Згідно ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаною винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Згідно ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Так, приймаючи до уваги обставини справи, враховуючи особу винного, тяжкість злочину, досудову доповідь органу пробації, згідно з висновком якої, виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити середню небезпеку для суспільства, суд вважає можливим призначити покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі та вважає можливим звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням, відповідно до ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України, оскільки саме таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого, а також попередження вчинення ним нових злочинів.

Крім того, ч.3 ст.76 КК України, передбачено право суду покласти додаткові обов`язки на осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням.

Згідно п.п.2,4 ч.3 ст.76 КК України, на осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, суд може додатково покласти обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

У відповідності до вимог ч. 4 ст.76 КК України, нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання.

Так, з урахуванням викладених норм права, суд вважає необхідним додатково покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, що передбачено п.2 ч.3 ст.76 КК України та обов`язок виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою, що передбачено п.4 ч.3 ст.76 КК України.

Суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 ст. 69 КК України про призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом.

Процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судових експертиз підлягають стягненню з обвинуваченого в порядку ст. 122, 124 КПК України.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог статті 100 КПК України.
Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та призначити покарання 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з випробуванням на 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України, п.2,4 ч.3 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, а також не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта для проведення судової вибухово-технічної експертизи № 13/5.2/210 від 12.06.2019 у розмірі 942 (дев`ятсот сорок дві гривні) 06 коп.

Речові докази: металеві фрагменти після вибуху гранати РГД-5 , які згідно квитанції № 93 знаходяться на зберіганні в камері схову речових доказів Тернівського ВП знищити ;

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду, через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ: