Справа № 209/3031/15-к
Провадження № 1-кп/209/49/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2019 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янське Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001306, відносно обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 КК України
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, який має базову вищу освіту, не одружений, працює експедитором ТОВ "Альянс", мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засуджувався,

ВСТАНОВИВ:

02.07.2014 року, приблизно о 22.00 годин, ОСОБА_4 , знаходячись біля території човнової станції (УТМР), по вул. Чкалова 1 в м. Дніпродзержинську, з метою викрадення чужого майна, вступив у попередню змову з раніше знайомим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
Реалізуючи свої злочині наміри, діючи за попередньою змовою, ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 02.07.2014 року близько 22.00 години, на пляжі, що був розташований біля човнової станції (УТМР) по вул. Чкалова 1 в м. Дніпродзержинську, розподілили між собою ролі, при цьому ОСОБА_6 та ОСОБА_4 залишилися спостерігати біля пляжу за місцем скоєння злочину, а ОСОБА_7 таємно викрав металеві вироби, а саме: 2 швелери, 1 металевий лист та металеву драбину, з яких був зроблений причал на території човнової станції, що належав потерпілому ОСОБА_8 , спричинивши останньому збитки згідно висновку експерта №496/38 від 10.06.2015 рокуна суму 218,81 грн.
Заволодівши викраденим, ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 з місця злочину втекли в подальшому розпорядившись викраденим на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 не визнав свою вину у скоєні інкримінованого йому злочину та надав показання про те, що 02.07.2014 року з ранку він вживав спиртні напої з ОСОБА_7 і ОСОБА_6 у барі по вул. Шиманського в м. Кам`янське. Ввечері того ж дня близько 19.00 годин вони всі разом прийшли до річки Дніпро в районі човнової станції, вода була холодна і купався тільки ОСОБА_7 . У той вечір продовжували пити горілку і пиво, усі були в стані алкогольного сп`яніння. Потім він заснув на березі, а коли проснувся були сутінки і поруч нікого з хлопців не було. Він пішов шукати хлопців, але не знайшов поблизу нікого і пішов до ОСОБА_6 додому на вулицю Керченську. Поруч був будинок його куми ОСОБА_9 , у якої він залишився спати до ранку. Вранці відвідавши будинок ОСОБА_6 , якого не було вдома, він пішов до бару біля СЗШ № 28, де зустрів ОСОБА_6 . Той розповів йому, що вночі вони з ОСОБА_7 з води біля човнової станції витягли металеву дробину і металеві листи, які сховали в кущах на березі біля нього так як не могли його розбудити. Після цього, ОСОБА_7 і ОСОБА_6 намагалися перенести драбину, але були зупинені чоловіками, які викликали поліцію. У поліцейському відділені ОСОБА_7 і ОСОБА_6 були до 5 години ранку, а потім їх відпустили. Після розмови з ОСОБА_6 в бар зайшов працівник поліції та забрав їх з ОСОБА_6 до Дніпровського відділу поліції. Поліцейські сказали їм, що необхідно повернути метал або його вартість і все буде добре та дали їм підписати угоду, яку він не читаючи підписав, оскільки поліцейські обіцяли їх відпустити додому. Наступного дня вони випили з потерпілим, ОСОБА_7 і ОСОБА_6 повернули метал, а він передав потерпілому пляшку "віскі" за 360 грн. Потім його стали викликати до суду. Він допомагав ОСОБА_6 відшкодувати шкоду потерпілому, оскільки у ОСОБА_6 померли батьки. Не може пояснити чому свідок ОСОБА_10 говорить про його участь в крадіжці. Свою вину не визнає, але бажає щоб справу закрили за закінченням строку давності.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_4 своєї вини в скоєнні інкримінованого злочину, його вина підтверджується зібраними у кримінальному провадженні та дослідженими в судовому засіданні доказами.
Так, потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні надав показання про те, що влітку 2014 року, точну дату він не пам`ятає, йому подзвонив ОСОБА_11 і повідомив, що від причалу на р. Дніпро в районі селища Романково хлопці несуть металеву дробину. Він живе за 500 м від причалу і побіг туди, де ОСОБА_12 затримав двох хлопців. На місці, де був ОСОБА_12 він побачив металевий лист і дробину, з яких він зробив собі причал для човна на човновій станції. ОСОБА_12 повідомив йому, що затримав двох хлопців з металевою дробиною, а третій хлопець з металевим швелером втік. Викликали поліцію, поліцейські оформили на місці протоколи і забрали з собою в автомобіль цих двох хлопців, а його опитали на місці. Потім його викликали і допитали в поліції. З причалу викрали належні йому два швелери, метелевий лист і металеву драбину. Хлопці обіцяли повернути йому 2 викрадених металевих швелера, ОСОБА_4 приходив і вибачався перед ним, але оскільки один швелер йому не повернули він написав заяву до поліції. За пропозицією слідчої він і троє хлопців погодилися на угоду про примирення, яку разом підписали. ОСОБА_4 в поліції повністю визнавав свою вину. В коридорі Дніпровського РВ разом з іншими двома хлопцями говорив, що він участвував у цій крадіжці, вибачався перед ним і обіцяв повернути ввесь викрадений метал. Швелер йому не повернули. Він не бажає суворого покарання для ОСОБА_4 .

Свідок ОСОБА_10 надав показання про те, що декілька років тому влітку після 21.00 години бачив, як троє хлопців купалися на причалі біля човнової станції по АДРЕСА_2 , де зберігаються човни, територія станції огороджена і вхід до неї постороннім заборонений. Через 20 хвилин він спустився до води, але хлопців там вже не було. Він побачив розібраний причал ОСОБА_8 на стоянці човнів, де поруч стояв і його човен. Зрозумів, що метал вкрали хлопці, що купалися, і почав їх шукати. Пройшовши по тунелю за дорогу пішов по 2-му молдавському провулку, де побачив трьох хлопців, які несли металевий лист, металеву дробину і 1 швелер. Він наздогнав їх та почав опитувати. Хлопці були із запахом алкоголю. Місце, де вони знаходилися освітлювалося фонарем. На його питання, хлопці повідомили, що це їх металеві вироби, але він бачив, що металева дробина була ще мокра. Обвинувачений, обличчя якого він бачив, стояв трохи збоку і позаді нього, а потім побіг із швелером в руках в напрямку залізнодорожного мосту. Фізично трьох хлопців затримати він не зміг і затримав тільки двох. Він подзвонив ОСОБА_13 і, коли той прийшов, розповів йому обставини подій. Потім за телефоном викликали поліцейських, які записали їх з ОСОБА_14 пояснення і забрали двох хлопців до поліції. Коли він підійшов до трьох хлопців то бачив обличчя третього хлопця, якого потім впізнав у поліції. Вн стверджує, що це був обвинувачений, що знаходиться в судовому засіданні. ОСОБА_15 казав йому, що хлопці просили закрити справу і обіцяли повернути метал.

Свідок ОСОБА_16 , надав показання про те, що 5 років тому невідомий хлопець, якого він впізнав на фото в поліції, приніс йому металевий швелер на прийом металу, який він купив у нього. ОСОБА_4 вперше побачив в суді, але він не схожий на того хлопця, що був зображений на фотографії, яку йому показували в поліції.

Крім показань потерпілого та свідків, вина обвинуваченого ОСОБА_4 підтверджується також дослідженими судом документами кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 0001306 від 04.07.2014 року, які є доказами у справі.
- Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 03.07.2014 року (т.1 а.с. 7), згідно якого ОСОБА_8 просив прийняти заходи щодо к трьох невідомих хлопців, які 02.07.2014 року близько 22 години з охоронюваної території човновної станції по вул. Чкалова, 1 у м. Кам`янське викрали належні йому залізний мостик і металевий швелер.
- Протоколом огляду місця події за участі потерпілого ОСОБА_8 від 03.07.2014 року (т.1 а.с. 13), яким підтверджується, що на території човновної станції по АДРЕСА_2 на стоянці човна ОСОБА_8 відсутні металева дробина і швелери.
- Протоколом огляду місця події за участі потерпілого ОСОБА_8 від 03.07.2014 року (т.1 а.с. 14), згідно якого були оглянуті маталевий швелер та металева драбина.
- Довідками ФОП ОСОБА_17 про вартість металевих виробів, а саме металевої дробини і швелера від 10.07.2014 року (т.1 а.с. 21,22).
- Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 09.07.2014 року (т.1 а.с. 24 ), згідно якого свідок ОСОБА_16 впізнав на фото № 1 ОСОБА_4 , як хлопця який здавав йому на метал металевий швелер.
- Протоколом огляду та виїмки від 19.07.2014 року (т.1 а.с. 27.1), згідно якого у ОСОБА_16 при огляді виявлено та вилучено металевий швелер.
- Розписками потерпілого ОСОБА_8 про отримання від працівників поліції металевого швелеру і металевої дробини, які були викрадені у нього з човнової станції по АДРЕСА_2 , 02.07.2014 року (т.1 а.с. 61, 62).
-Висновком експерта №496/38 від 10.06.2015 рокупро вартість викрадених металевих виробів з човнової станції у ОСОБА_8 на суму 218,81 грн. (т.1 а.с. 130-133).
В судовому засіданні було також досліджено Вирок Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 23.09.2014 року відносно засуджених ОСОБА_7 і ОСОБА_6 (т.1 а.с. 77-79), де ввідображено, що укладаючи у кримінальному провадженні угоди про примирення з потерпілим ОСОБА_8 вини вказували, що крадіжку металевих виробів з причалу човнової станції 02.07.2014 року приблизно о 22 годині вони скоїли спільно з ОСОБА_4 .

Аналізуючи та оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази (за винятком показань обвинуваченого ОСОБА_4 ), суд вважає їх належними, допустимими та достовірними, а сукупність доказів достатньою та взаємопов`язаною для визнання обвинуваченого ОСОБА_4 винним у скоєні інкримінованого йому кримінального правопорушення, за встановленими в судовому засіданні та викладеними вище обставинами.

При оцінці доказів, суд вважає недостовірними та не приймає до уваги показання обвинуваченого ОСОБА_4 відносно того, що він не вступав у попередній зговор з ОСОБА_7 і ОСОБА_6 на крадіжку металевих виробів, спільно з ними не викрадав металевих виробів з причалу човнової станції та не бачив, як вони скоїли крадіжку. Суд вважає такі показання обвинуваченого ОСОБА_4 його способом захисту, направленим на уникнення від відповідальності за скоєне кримінальне правопорушення.

Ці показання обвинуваченого суперечать іншим доказам у справі та спростовуються показаннями свідка ОСОБА_10 , в правдивості яких сумніватися у суду немає підстав, який наполягав у судовому засідання, що бачив, як обвинувачений разом з іншими двома хлопцями ніс металеві вироби, що були викрадені з човнової станції, а потім втік від нього з металевим швелером в руках.

Діяння обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфікуються судом за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

У судовому засіданні захисником обвинуваченого ОСОБА_5 подане письмове клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального проваджень, оскільки кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст. 185 КК України, в якому обвинувачується ОСОБА_4 , відноситься до злочину середньої тяжкості, з часу скоєння якого минуло більше 5 років, а обставини, що порушують перебіг строку давності, передбачені ч.2, ч.3 ст. 49 КК України, відсутні.
Обвинувачений ОСОБА_4 підтримував заявлене захисником клопотання.
Прокурор не заперечувала проти задоволення клопотання захисника, щодо звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності та закриття судом кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 286 КПК України, звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Згідно ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

За змістом статей 44, 49 КК України за наявності підстав, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим, якщо тільки вона сама проти цього не заперечує та відсутні підстави, передбачені ч. 5 ст. 49 КК України.

Пунктом 3 частини 1 статті 49 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості;

ОСОБА_4 скоїв злочин передбачений ч. 2 ст. 185 КК України. Кримінальним кодексом України передбачене максимальне покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у видіпозбавлення волі на строк до п`яти років. Отже ОСОБА_4 скоїв злочин середньої тяжкості.

На момент судового розгляду закінчилися строки давності, передбачений пунктам 3 ч. 1 ст. 49 КК України.

Перебіг строку давності не зупинявся та не переривався з підстав передбачених частинами 2, 3 ст. 49 КК України.

Обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст. 285 КПК України, роз?яснено, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави звільнення від кримінальної відповідальності.
З урахуванням зазначеного вище, клопотання захисника підлягає задоволенню.
З обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави підлягають стягненню судові витрати на залучення експерта.
Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні необхідно вирішити відповідно ст. 100 КПК України
Керуючись статтями 44, 49 КК України, статтями 100, 284-286, 288, 371, 372, 376, 395 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Задовольнити клопотання захисника ОСОБА_5 про звільнення обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 КК України ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв?язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження.
ОСОБА_4 , який скоїв кримінальне правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, звільнити від кримінальної відповідальності у зв?язку із закінченням строків давності та закрити кримінальне провадження відносно нього.
Строк застосування раніше обраного запобіжного заходу у кримінальному провадженні у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 закінчився та в подальшому судом не обирався.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експерта в сумі 184,14 грн.
Визнані речовими доказами та долучені до матеріалів кримінального провадження два компакт-диски з записом допиту свідка ОСОБА_16 (т.1 а.с. 152), продовжувати зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі подання апеляційної скарги - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1