Справа № 750/5337/19
Провадження № 1-кс/750/3452/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2019 року м. Чернігів

Слідчий суддя Деснянського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові клопотання слідчого слідчого відділу Чернігівського районного відділення поліції Чернігівського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 про арешт майна, у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000408 від 13.05.2019, -

В С Т А Н О В И В :

24.06.2019 до суду, засобами поштового зв`язку, вдруге надійшло клопотання слідчого слідчого відділу Чернігівського районного відділення поліції Чернігівського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 про арешт майна, яке погоджено прокурором Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , в якому слідчий просить накласти арешт на 1/3 квартири АДРЕСА_1 , що належать на праві приватної власності ОСОБА_5 , який обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 249 КК України з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільного позову).

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 підтримала подане клопотання та просила задовольнити його з наведених підстав. Також пояснила, що на даний час триває досудове розслідування у кримінальному провадженні, у якому ОСОБА_5 повідомлено про підозру та до якого подано цивільний позов про стягнення збитків від кримінального правопорушення. Свою вину він не визнає, завдану шкоду відшкодовувати відмовляється, а тому з метою забезпечення цивільного позову, запобігання відчуження та реалізації частини квартири, що унеможливить подальше стягнення завданої шкоди, оскільки існує реальна загроза вчинення таких дій, а також для виконання завдань досудового розслідування, необхідно накласти такий арешт.

На підставі ч.2 ст. 170 КПК України, з метою забезпечення арешту майна, власник майна про розгляд клопотання не повідомлявся.

Заслухавши пояснення слідчого, дослідивши матеріали кримінального провадження, якими обґрунтоване клопотання, приходжу до висновку про необхідність задоволення клопотання, з огляду на таке.

Слідчим відділом Чернігівського районного відділу поліції Чернігівського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000408 від 13.05.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 249 КК України, за фактом незаконного зайняття рибним промислом, якщо воно заподіяло істотну шкоду.
В ході досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , здійснивши незаконний вилов риби під час весняно-літньої заборони на лов риби, в період нересту, спричинили матеріальні збитки в сумі 31093,00 грн., чим заподіяли істотну шкоду навколишньо-природньому середовищу.
31.05.2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 249 КК України, а саме в незаконному зайнятті рибним добувним промислом, що заподіяло істотну шкоду.

В ході досудового розслідування Чернігівською місцевою прокуратурою в інтересах держави в особі Слабинської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області пред`явлений цивільний позов до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про стягнення з них солідарно шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, у розмірі 31093 грн.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру прав на нерухоме майно, та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 168448394, право власності на 1/3 квартири АДРЕСА_1 належить ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності від 06.04.2009, видане Новозаводською радою у м. Чернігові. Вартість вказаної частини квартири згідно висновку про вартість майна від 20.06.2019, виданої ТОВ «Центр оцінки та права «Правекс», складає 46 461 грн. 00 коп.
Відповідно до ст. 131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

А саме, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження, користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до п.4 ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Як слідує з ч.6 ст. 170 КПК України, у вказаному випадку арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Частиною 8 статті 170 КПК України передбачено, що вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому КПК України порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч. 12 ст. 170 КПК України заборона використання житлового приміщення особами, які на законних підставах проживають у такому житловому приміщенні, не допускається.

Відповідно до ч.4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.
Згідно п. 4 ч. 5 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно.
Таким чином, внесене слідчим клопотання є достатньо обґрунтованим та відповідає вимогам ст.171 КПК України. З доводів, викладених ним у клопотанні та в суді, вбачається, що арешт частини квартири, яка належить підозрюваному ОСОБА_5 на даний час є необхідним для забезпечення відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням у даному кримінальному провадженні за ч.1 ст. 249 КК України, оскільки наявні ризики його відчуження. Підстави для відмови у задоволені клопотання, передбачені ч.1 ст.173 КПК України, відсутні. Тому, враховуючи вимоги ч.2 ст.173 КПК України, клопотання про арешт майна з позбавленням права на відчуження підлягає задоволенню, що не позбавляє права ОСОБА_5 та осіб, які на законних підставах проживають у такому житловому приміщенні, використовувати його. У даному випадку обмеження права власності в частині відчуження є співрозмірним з потребами кримінального провадження.

Відтак, враховуючи викладене вище, а також розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, необхідно накласти арешт на вказане майно шляхом заборони його відчуження, з метою забезпечення відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також запобіганню незаконному відчуженню та реалізації даного нерухомого майна.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170, 172, 173 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Накласти арешт на майно, а саме 1/3 квартири АДРЕСА_1 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_5 .

Заборонити ОСОБА_5 відчужувати вказане майно 1/3 квартири АДРЕСА_1 .

Слідчому слідчого відділу Чернігівського районного відділення поліції Чернігівського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 забезпечити виконання ухвали та зберігання арештованого майна.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим.

Роз`яснити, що підозрюваний, його захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання слідчому судді про скасування арешту майна повністю або частково. За клопотанням вказаних осіб арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1