ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1083/19 Справа № 180/1400/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ :
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5
представника ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження апеляційну скаргу директора Приватного підприємства Ремсервіс АТП 11211 ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 30 липня 2019 року про відмову у задоволенні клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00358 від 10.07.2019 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.206 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою слідчого судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 30 липня 2019 року у задоволенні клопотання цивільного позивача ПП «Ремсервіс АТП 11211» про арешт майна відмовлено.
Мотивуючи ухвалене рішення, слідчий суддя посилався на те, що відповідно до ст.190 Цивільного кодексу України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами. Майнове право, яке можна визначити як «право очікування», є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому. А «Термін роботи товариства», на який цивільний позивач просить накласти арешт, не є майном чи майновим правом, тому на нього не може бути накладено арешт, згідно ст. 170 КПК України. Крім того, цивільним позивачем не зазначено майно, на яке просить накласти арешт, не доведено його вартості, ні розміру завданої кримінальним правопорушенням шкоди.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі директор Приватного підприємства Ремсервіс АТП 11211 ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою задовольнити клопотання цивільного позивача про арешт майна в повному обсязі.
Вимоги апеляційної скарги, обґрунтовує тим, що вважає ухвалу незаконною, винесену із істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства та норм матеріального права. Вказує, що слідчим суддею не було розглянуто питання накладення арешту на право на перевезення пасажирів, що є порушенням вимог процесуального законодавства. Зазначає, що господарська діяльність ТОВ ТК Експрес-Логістик є незаконною та неправомірною, такою, що порушує їх право як законного перевізника. Термін роботи ТОВ ТК Експрес-Логістик до 01.07.2024 року починаючи з 01.07.2019 року є нікчемним правочином, який порушує публічний порядок, оскільки був спрямований на незаконне заволодіння маршрутом.
Позиції учасників судового провадження.
У судовому засіданні представник скаржника підтримав доводи апеляційної скарги та з підстав викладених у ній просив її задовольнити.
Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до пунктів 1, 2, 5 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Перевіривши доводи апеляційної скарги директора підприємства, яке є цивільним позивачем у справі, про необґрунтованість рішення слідчого судді та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, апеляційний суд дійшов висновку, що вказані вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про арешт майна, слідчим суддею виконані належним чином.
Як вбачається з матеріалів провадження, дійсно в провадженні СВ Марганецького ВП НВП Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.07.2019 року за №00358, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.206 КК України.

Згідно клопотання, цивільний позивач просить накласти арешт на майно, а саме - термін роботи Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортна компанія «Експрес Логістик» до 1 липня 2024 року починаючи з 1 липня 2019 року та право на перевезення пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування Маршрут № 1 «Міська лікарня Городище 1-А», який встановлюється Договором № 11 про організацію перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування у м.Марганці від 1 липня 2019 року, укладеним між виконавчим комітетом Марганецької міської ради та ТОВ «ТК «Експрес- Логістік», заборонивши користуватися цим майном, з метою забезпечення цивільного позову.
Слідчий суддя, розглядаючи клопотання цивільного позивача, перевірив зазначені в ньому обставини та прийшов до висновку, що «Термін роботи товариства», на який цивільний позивач просить накласти арешт, не є майном чи майновим правом, тому на нього не може бути накладено арешт, згідно ст. 170 КПК України. Крім того, цивільним позивачем не зазначено майно, на яке просить накласти арешт, не доведено його вартості, ні розміру завданої кримінальним правопорушенням шкоди.
Таким чином, встановлені під час досудового розслідування обставини свідчать, про відсутність необхідності накладення арешту на зазначене в клопотанні майно, оскільки останнє не є майном чи майновим правом в розумінні ст. 170 КПК України. Це майно не відповідає критеріям речового доказу у цьому кримінальному провадження, зазначеним в ст. 98 КПК України, не визнано ним органом досудового розслідування та не є об`єктом кримінально протиправних дій, у зв`язку з чим в цій частині доводи апеляційної скарги директора підприємства є безпідставними.
Доводи апеляційної скарги цивільного позивача про те, що слідчим суддею не було розглянуто питання накладення арешту на право на перевезення пасажирів, що є порушенням вимог процесуального законодавства, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вимоги Приватного підприємства Ремсервіс АТП 11211 про арешт терміну роботи Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортна компанія «Експрес Логістик» до 1 липня 2024 року починаючи з 1 липня 2019 року та права на перевезення пасажирів на міському автобусному маршруті є нерозривно пов`язаними між собою та випливають одна з одної, а тому слідчий суддя суду першої інстанції належним чином в повному обсязі розглянув вищевказане клопотання цивільного позивача.
Посилання апеляційної скарги на те, що господарська діяльність ТОВ ТК Експрес-Логістик є незаконною та неправомірною, такою, що порушує право цивільного позивача як законного перевізника, а термін роботи ТОВ ТК Експрес-Логістик до 01.07.2024 року починаючи з 01.07.2019 року є нікчемним правочином, який порушує публічний порядок, оскільки був спрямований на незаконне заволодіння маршрутом, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки докази незаконності та неправомірності господарської діяльності ТОВ ТК Експрес-Логістик на даний момент в матеріалах справи відсутні. Вказані обставини можуть бути предметом розгляду в порядку цивільного чи господарського судочинства.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд доходить висновку, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим і відсутні підстави для його скасування, при цьому доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків слідчого судді, у зв`язку з чим не можуть бути задоволені.
Керуючись ст. ст. 170-173, 309, 310, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу директора Приватного підприємства Ремсервіс АТП 11211 ОСОБА_7 - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 30 липня 2019 року про відмову у задоволенні клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00358 від 10.07.2019 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.206 КК України - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4