ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1324/19 Справа № 204/5248/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04 вересня 2019 року про відмову в задоволенні скарги захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 , на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні № 0001837 від 26 жовтня 2018 року, -

ВСТАНОВИЛА :
Ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04 вересня 2019 року відмовлено в задоволенні скарги захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 , на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні № 0001837 від 26 жовтня 2018 року.
Мотивуючи рішення, слідчий суддя зазначив, що п. 10 ч.1 ст. 303 та ч. 2 ст. 309 КПК України передбачається можливість оскарження повідомлення слідчого, прокурора про підозру, але не процедури його вручення.
Відповідно до ст. 277 КПК України, письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором. Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

З огляду на це, логічним є висновок, що чинний КПК України насамперед вирізняє повідомлення про підозру як окремий письмовий процесуальний документ. При цьому положеннями ст. 278 КПК України окремо регулюється процедура вручення особі повідомлення про підозру.

Таким чином, системний аналіз указаних вище положень КПК України вказує на те, що поняття «повідомлення про підозру» розуміється у чинному КПК України саме як окремий процесуальний документ, а не як дія (процедура, процес), оскільки для цього у чинному КПК законодавцем вжито інший термін «вручення повідомлення про підозру».

Вказує, що чинним КПК України на даний час не передбачено окремої процедури чи повноважень слідчого судді на стадії досудового розслідування щодо судового контролю за процедурою вручення повідомлення про підозру, як окремого процесуального документу, однак передбачена можливість оскарження цього документу щодо його змісту, а також щодо належності особи, яка його складає, в контексті положень ст. 277 КПК України.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, захисник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою скаргу захисника ОСОБА_6 задовольнити та скасувати повідомлення про підозру від 15.03.2019 року у кримінальному провадженні № 0001837.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що положеннями п. 10 ст. 303 КПК України не розмежовується право на оскарження лише змісту письмового повідомлення про підозру або лише вручення письмового повідомлення про підозру, слідчий суддя мусив перевірити не лише дотримання вимог змісту письмового повідомлення про підозру встановлених ст. 277 КПК України, але й також перевірити дотримання слідчим, прокурором встановлених ст. 278 КПК України вимог до вручення письмового повідомлення про підозру.
Вказує, що письмове повідомлення ОСОБА_7 про підозру від 15 березня 2019 року не відповідає за своєю формою і змістом вимогам ст. 277 КПК України, адже 21.02.2019 року в цьому ж кримінальному провадженні вже було складено таке саме письмове повідомлення і повідомлено ОСОБА_7 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, що підтверджується Довідкою департаменту інформатизації МВС України серії ППП № 0592909.
Також зазначає, що повторне вручення підозри ОСОБА_7 відбувалося за відсутності захисника, що порушило право підозрюваної користуватися правовою допомогою захисника, що є підставою для визнання даної процесуальної дії незаконною.
Також вказує, що слідчий суддя неправильно застосував норми КПК України, вважає, що висновки суду першої інстанції не ґрунтуються на нормах КПК України.
Заслухавши доповідь судді, думки учасників судового провадження, вивчивши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, крім іншого, повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.
Стаття 307 КПК України визначає, що за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; про скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
Відповідно до ч. 2 ст. 309 КПК України, під час досудового розслідування також можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній.
Колегія суддів вважає, що слідчий суддя цілком обґрунтовано визначив межі можливого оскарження повідомлення про підозру. Зокрема, у положеннях п. 10 ч. 1 ст. 303 і ч. 2 ст. 309 КПК України передбачається можливість оскарження повідомлення слідчого, прокурора про підозру, але не процедура його вручення.
Відповідно до ст. 277 КПК України, письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором. Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.
З огляду на це логічним є висновок, що чинний КПК України насамперед вирізняє повідомлення про підозру як окремий письмовий процесуальний документ. При цьому положеннями ст. 278 КПК України окремо регулюється процедура вручення особі повідомлення про підозру.
Колегія суддів погоджується з позицією слідчого судді стосовно того, що чинним КПК України на даний час не передбачено окремої процедури чи повноважень слідчого судді на стадії досудового розслідування щодо судового контролю за процедурою вручення повідомлення про підозру як окремого процесуального документу, однак передбачена можливість оскарження цього документу щодо його змісту, а також щодо належності особи, яка його складає, в контексті положень ст. 277 КПК України.
З огляду на це, колегія суддів не вбачає достатньо обґрунтованими доводи захисника ОСОБА_6 про те, що судовому контролю за досудовим розслідуванням підлягають всі його аспекти, зокрема і процедура вручення особі повідомлення про підозру.
Тому слідчий суддя, розглянувши скаргу та дійшовши висновків, які указані в мотивувальній частині оскаржуваної ухвали, оскільки у скарзі захисник вказував на аспекти порушення процедури вручення повідомлення про підозру, на що слідчий суддя був зобов`язаний дати мотивовану відповідь і зробив це, цілком обґрунтовано відмовив у задоволення скарги, вказавши, що в межах, визначених чинним КПК України, немає підстав для скасування цього повідомлення як процесуального документу, оскільки його зміст відповідає положенням ст. 277 КПК України, й складене воно належною особою.
З огляду на це, проблематика аспектів щодо процедури вручення особі повідомлення про підозру мають бути предметом дослідження судом при розгляді провадження по суті.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04 вересня 2019 року про відмову в задоволенні скарги захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 , на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні № 0001837 від 26 жовтня 2018 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: