Житомирський апеляційний суд
Справа №296/6176/19 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.170 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2019 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду

в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5

за участю : прокурора ОСОБА_6

власника майна ОСОБА_7

його представника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 27.06.2019 року,

в с т а н о в и л а:
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 , погодженого з прокурором відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_10 про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_7 , а саме на : квартиру АДРЕСА_1 та квартиру АДРЕСА_2 .

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_7 з метою забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали суду, ухвалу скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_7 . Зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною та такою, що прийнята з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права. Вказує на те, що про подання цивільного позову ані він, ані його підзахисний не знали та ознайомлені з ним не були. Посилається на те, що заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами, а тому накладення арешту на дві квартири підозрюваного ОСОБА_7 є таким, що не відповідає чинному законодавству.

Заслухавши доповідача, власника майна та його представника, які просили задовольнити подану апеляційну скаргу, прокурора про законність і обґрунтованість ухвали слідчого судді, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Виходячи з положень ч.3 ст.395 КПК України, а також враховуючи ту обставину, що представник власника майна отримав копію ухвали слідчого судді 23.08.2019 року, а подав на неї апеляційну скаргу 28.08.2019 року, колегія суддів вважає, що представник власника майна не пропустив строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.

Також, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника власника майна підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч.4 ст.170 КПК України, заборона використання майна, а також заборона розпорядження таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до знищення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Відповідно до ч.6 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно, небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні.

З матеріалів провадження вбачається, що в провадженні СУ ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали досудового розслідування, відомості щодо яких внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000090 від 13.03.2019 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.152 КК України.
Законним представником неповнолітньої потерпілої ОСОБА_11 - ОСОБА_12 у даному кримінальному провадженні до ОСОБА_13 та ОСОБА_7 заявлено цивільний позов про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину (в порядку ст.128,129 КПК України) в розмірі 400 000 грн.
В ході досудового розслідування встановлено, що у власності підозрюваного ОСОБА_7 знаходиться квартира АДРЕСА_1 , а також квартира АДРЕСА_2 .
21.06.2019 року слідчий СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 звернулась до слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира з клопотанням про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_7 , а саме на : квартиру АДРЕСА_1 та квартиру АДРЕСА_2 .
27.06.2019 року ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 , погодженого з прокурором відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_10 про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_7 , а саме на : квартиру АДРЕСА_1 та квартиру АДРЕСА_2 .
Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_7 з метою забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні.
Між тим, колегія суддів приходить до висновку, що вирішуючи вказане питання суд не в повній мірі дотримався вимог ч.8 ст.170 КПК України, відповідно до якої вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову повинна бути співмірною розміру шкоди.

З матеріалів провадження видно, що законним представником неповнолітньої потерпілої ОСОБА_11 - ОСОБА_12 у даному кримінальному провадженні до ОСОБА_13 та ОСОБА_7 заявлено цивільний позов про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину в розмірі 400 000 грн. Разом з тим, слідчим суддею накладено арешт на власність ОСОБА_7 , а саме : квартиру АДРЕСА_1 вартістю 768 078 грн. та квартиру АДРЕСА_2 вартістю 49 975 грн, що не співмірно з заявленими позивачем вимогами у даному провадженні.
За таких обставин, колегія суддів вважає за можливе апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 задовольнити частково, ухвалу слідчого судді про арешт майна скасувати та ухвали нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 , погодженого з прокурором відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_10 про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_7 , а саме на квартиру АДРЕСА_2 .

Керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 27.06.2019 року, якою задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 погодженого з прокурором відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_10 та накладено арешт на майно підозрюваного ОСОБА_7 , а саме : на квартиру АДРЕСА_1 та на квартиру АДРЕСА_2 в частині накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2 скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 , погодженого з прокурором відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_10 про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_7 , а саме на квартиру АДРЕСА_2 .
В решті ухвалу залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: