Справа № 275/474/19
В И Р О К
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 серпня 2019 року смт. Брусилів
Брусилiвський районний суд Житомирської областi в складі:
головуючого суддi ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, в силу статті 89 КК України не судимого,
в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України, -
Рухаючись у вказаний день та час зазначеним транспортним засобом поблизу будинку № 30 по вул. Шляхетній в с. Йосипівка Брусилівського району Житомирської області у напрямку вул. Марії Стахівської, водій ОСОБА_4 в порушення вимог пунктів 2.3. б), 10.1 вказаних вище Правил, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, перед зміною напрямку руху не переконався у тому, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, змінивши напрямок руху праворуч, виїхав за межі проїзної частини на праве узбіччя, де передньою правою частиною свого автомобіля здійснив наїзд на ОСОБА_8 , який сидів на лаві біля будинку № 30 по вул. Шляхетній.
Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження, від яких загинув на місці пригоди. Порушення водієм ОСОБА_4 при керуванні ним транспортним засобом вимог пунктів 2.3. б), 2.9. а), 10.1 Правил дорожнього руху України знаходяться у прямому причинному зв`язку із створенням аварійної обстановки, виникненням даної дорожньо-транспортної події та її наслідками.
Крім того, одразу після здійснення наїзду на ОСОБА_8 водій ОСОБА_4 , будучи причетним до скоєння даної дорожньо-транспортної пригоди, в порушення вимог пункту 2.10. Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, не вжив усіх можливих заходів для надання першої медичної допомоги потерпілому ОСОБА_8 , не викликав карету швидкої медичної допомоги, не відправив потерпілого до лікувального закладу, не повідомив про дорожньо - транспортну пригоду орган поліції, не вжив усіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, а натомість, з метою уникнення відповідальності за скоєне зник з місця пригоди, чим завідомо залишив без допомоги потерпілого ОСОБА_8 , який перебував у небезпечному для життя стані та був позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, коли ОСОБА_4 сам поставив потерпілого у небезпечний для життя стан та був зобов`язаний і мав змогу надати потерпілому допомогу.
Також провина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України, при обставинах, вказаних у вироку, повністю знайшла своє підтвердження дослідженими у судовому засіданні наступними доказами.
Так, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 суду пояснила, що загиблий ОСОБА_8 був її рідним братом. 16.03.2019 року ввечері після 19 години вона перебувала за місцем свого проживання у с. Високе, коли їй зателефонувала її рідна сестра та повідомила, що їх брат загинув. Вона терміново попрямувала до місця події, де побачила тіло брата, прикутого автомобілем до паркана будинку. Обвинуваченого ОСОБА_4 на місці пригоди не було. Вказала, що місце пригоди освітлювалось вуличним ліхтарем, тому вважає, що ОСОБА_4 вчинив цю пригоду лише тому, що був дуже п`яний. Це підтверджується, на її думку, ще й тим, що в автомобілі обвинуваченого знаходились використані пластикові стакани. Також зі слів присутніх там людей їй відомо, що ОСОБА_4 допомоги її брату не надавав, а просто вийшов з автомобіля та пішов з місця пригоди.
Крім цього провина ОСОБА_4 у скоєному ним кримінальному правопорушенні також підтверджується наступними дослідженими судом письмовими доказами, а саме:
висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 16.03.2019, згідно якого ОСОБА_4 перебував у стані алкогольного сп`яніння (2,0%);
висновком судово-медичного експерта № 4219/24-2019 від 09.04.2019, згідно якого смерть ОСОБА_8 , 1978 р.н., настала від тупої сукупної травми тулуба і кінцівок, яка ускладнилась гострою внутрішньою крововтратою, про що свідчать дані, отримані при дослідженні у морзі: виявлені тілесні ушкодження та розриви аорти, 2000 мл рідкої крові в черевній порожнині та лівій плевральній порожнині, сліди рідкої крові в порожнинах серця та великих судинах, крововилив на внутрішній оболонці серця, малокрів`я серця на фоні повнокрів`я інших органів; при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_8 виявлено синець на правій гомілці; забійна рана на правій гомілці, садна на правій нозі, садна (по одному) в проекціях тазових кісток з обох сторін, синець на лівому стегні, забійна рана на правому передпліччі, закритий поперековий перелом лівої плечової кістки, садна в поперековій ділянці, крововилив та гематома в м`яких тканинах спини, косопоперечний перелом першого поперекового хребця із зміненням хребтового стовпа в черевну порожнину та ушкодженням аорти, відрив купола діафрагми зліва, крововилив у жирову клітковину лівої нирки, крововилив в легеневу тканину. Всі вказані ушкодження в своїй сукупності та по механізму свого утворення є тупою сукупною травмою, утворились одномоментно або в швидкій послідовності один за одним, від дії тупих твердих предметів, якими могли бути виступаючі частини автомобіля, не виключено в термін та за обставин, що вказані в постанові про направлення трупа на розтин, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя і знаходяться в прямому причинному зв`язку із настанням смерті;
Таким чином, проаналізувавши досліджені докази у своїй сукупності, суд приходить до висновку, що своїми необережними діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило загибель ОСОБА_8 , ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, а також своїми умисними діями, які виразились у завідомому залишенні без допомоги особи, яка перебувала у небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження через безпорадний стан, особою, яка мала змогу надати допомогу та сама поставила потерпілого в небезпечний для життя стан, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 135 КК України, тобто його дії органом досудового розслідування кваліфіковані вірно.
При призначенні ОСОБА_4 покарання суд враховує тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, які відносяться відповідно до вимог ст. 12 КК України до тяжкого кримінального правопорушення та кримінального правопорушення невеликої тяжкості, обставини вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується задовільно, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, в силу ст. 89 КК України не судимий, не працює.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття та повне визнання своєї вини.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , відповідно ст. 67 КК України суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
При цьому, з урахуванням тяжкості та наслідків вчиненого кримінального правопорушення, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, враховуючи дані про його особу, суд вважає, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України з врахуванням вимог ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами, оскільки саме таке покарання, призначене судом обвинуваченому ОСОБА_4 буде найбільш відповідати принципам та цілям призначення покарання і буде найбільш необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
З огляду на викладене, суд не приймає до уваги досудову доповідь, складену Брусилівським районним сектором з питань пробації центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації міністерства юстиції, відповідно до якої виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства.
Також судом встановлено, що ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України 17.03.2019 року, та на теперішній час до обвинуваченого застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. З огляду на таке, термін перебування ОСОБА_4 під вартою має бути зарахований у строк відбування покарання останнім.
Крім того суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи механізму та обставин ДТП, в сумі 1256, 08 грн., а також судової експертизи технічного стану транспортного засобу в сумі 1256, 08 грн., що підтверджується відповідними довідками Житомирського НДЕКЦ МВС України.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 100, 349, 369-371, 373, 374 376 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України, і призначити йому покарання:
-за ч. 2 ст. 286 КК України у вигляді 6 (шести) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на три роки;
-за ч. 1 ст. 135 КК України у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.
В силу ст. 70 ч. 1 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно ОСОБА_4 призначити покарання у вигляді 6 (шести) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на три роки.
Строк відбування покарання ОСОБА_9 рахувати з моменту затримання, тобто з 17 березня 2019 року.
Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили вважати продовженим.
Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз, в загальній сумі 2 512 (дві тисяч п`ятсот дванадцять) гривень 16 копійок.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Брусилівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а ОСОБА_4 протягом тридцяти днів з моменту вручення йому копії вироку.
Суддя ОСОБА_1