Справа № 375/1982/19
Провадження № 1-кп/375/135/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2019 Рокитнянський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 2 приміщення суду в смт.Рокитне кримінальне провадження № 0000093, відомості щодо якого внесено до ЄРДР 30.08.2019, за обвинувальним актом щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Михайлівка Локачинського району Волинської області, громадянина України, із середньою-спеціальною освітою, призваного в листопаді 2018 Локачинським РВК Волинської області, такелажника 1 такелажного відділення, такелаженого взводу такелажної роти, батальону охорони та забезпечення, у військуовому званні "солдат" військової частини НОМЕР_1 , не одруженого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , фактично проживаючого у в/ч НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 , картка платника податків НОМЕР_3 , раніше не судимого,

по обвинуваченню за ч. 2 ст. 406 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

10.10.2019 року до Рокитнянського районного суду Київської області від заступника військового прокурора Білоцерківського гарнізону капітана юстиції ОСОБА_6 надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстр матеріалів досудового розслідування, розписка про отримання підозрюваним копій вказаних документів.
Ухвалою судді від 11.10.2019 призначено підготовче судове засідання справи у зазначеному кримінальному провадженні.
ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що будучи військовослужбовцем строкової служби військової частини НОМЕР_2 , обіймаючи посаду механіка такелажника 1 такелажного відділення такелажного взводу такелажної роти батальйону охорони та забезпечення, будучи не задоволеним діями солдата ОСОБА_7 , прагнучи продемонструвати свою уявну перевагу змусити його виконувати вказівку, щодо виконання вправ по стройовій підготовці та утвердити таким способом власний авторитет у військовому колективі, як військовослужбовця більш старшого призову, діючи з прямим умислом, порушуючи встановлені статутні правила взаємовідносин між військовослужбовцями за відсутності між ними відносин підлеглості, 25.08.2019 року приблизно в 11:00 годині під час зайняття стройовою підготовкою на плацу військової частини НОМЕР_2 , яка дислокується в АДРЕСА_2 , застосувавши насильство, завдав солдату ОСОБА_7 правою ногою, взутою у формений військовий берц, удар по п`ятці лівої ноги, взутій у формений військовий берць, спричинивши фізичний біль.
Цього ж дня, продовжуючи свої злочині дії, приблизно в 12:00 годині, знаходячись в розташуванні казарменого приміщення 1 роти охорони та оборони батальйону охорони та забезпечення військові частини НОМЕР_2 , яка дислокується в АДРЕСА_2 , виражаючи своє невдоволення станом виконання солдатом ОСОБА_7 вправ по стройовій підготовці, прагнучи показати свою уявну перевагу та змусити солдата ОСОБА_7 виконувати вказівку щодо виконання вправ по стройовій підготовці та утвердити таким способом власний авторитет у військовому колективі, як військовослужбовця більш старшого призову, діючи з прямим умислом, порушуючи статутні правила взаємовідносин між військовослужбовцями за відсутності між ними відносин підлеглості, ОСОБА_5 наніс два удари кулаком правої руки солдату ОСОБА_7 в лобно-скроневу ділянку з ліва, спричинивши останньому тілесні ушкодженні у виді садна до 10 см в діаметрі на шкірі лобно-скроневої ділянки, закритої черепно-мозкової травми та струсу головного мозку, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя.
Таким чином, солдат ОСОБА_5 обвинувачується в порушенні статутних правил взаємовідносин між військовослужбовцями за відсутності між ними відносин підлеглості, що виявилось у завданні легких тілесних ушкоджень тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 406 КК України.
11.11.2019 на стадії підготовчого судового засідання між прокурором військової прокуратури Білоцерківського гарнізону підполковником юстиції ОСОБА_3 та обвинуваченим було укладено угоду про визнання винуватості, яку вони підписали. При цьому обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних вище обставин і кваліфікації.
За змістом угоди сторони погоджуються на призначення обвинуваченому покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 406 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, та призначення ОСОБА_5 покарання більш м`якого, ніж передбачене санкцією ч. 2 ст. 406 КК України, у виді штрафу в розмірі 350 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5950 (п`ять тисяч дев`ятсот пятдесят) гривень.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотриманні вимоги КПК України та КК України, просив її затвердити та призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.
Підтримав угоду та просив її затвердити і потерпілий ОСОБА_7 ..
Обвинувачений, захисник, кожен окремо в судовому засіданні також просили затвердити угоду та призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому обвинувачений беззаперечно визнав себе винним у вчиненні інкримінованого злочину за викладених обставин.
Перед затвердженням угоди учасникам кримінального провадження роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, відповідно до якої наслідком укладення та затвердження угоди про визнання винуватості є:
1) для підозрюваного чи обвинуваченого - обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 цього Кодексу та відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу;
2) для потерпілого - обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 цього Кодексу та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.
Згідно із ч. 5 ст. 474 КПК України перед прийняттям рішення про затвердження угоди про визнання винуватості суд під час судового засідання з`ясував в обвинуваченого, що він цілком розуміє:
1) що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права:
мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення;
мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно;
допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь;
2) наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 цього Кодексу;
3) характер кожного обвинувачення;
4) вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Відповідно до ч. 6 ст. 474 КПК України суд переконався у судовому засіданні, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Згідно із ч. 7 ст. 474 КПК України суд перевірив угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Підстав для відмови в затвердженні угоди не вбачається, оскільки:
1) умови угоди не суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону;
2) умови угоди відповідають інтересам суспільства;
3) умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;
4) не існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися;
5) відсутня очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;
6) наявні фактичні підстави для визнання винуватості.
Учасникам кримінального провадження роз`яснено, що відповідно до ч. 4 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку:
1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Суд переконаний в тому, що умови укладеної угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб. З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання підозрюваним узятих на себе за угодою зобов`язань.

Суд також вважає, що обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання винного, дані про його особу, характер кримінального правопорушення та інші обставини цілком враховані угодою про визнання винуватості і знайшли своє відображення в узгодженому остаточному покаранні.

Ураховуючи викладене, суд прийшов до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим в підготовчому судовому засіданні згідно із п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України та призначення обвинуваченому узгодженої між сторонами угоди міри покарання, з застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 350 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5950 (п`ять тисяч дев`ятсот пятдесят) гривень.
Матеріальної шкоди даним кримінальним правопорушенням не завдано.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 не обирався, процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374-376, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 11.11.2019 року між прокурором військової прокуратури Білоцерківського гарнізону підполковником юстиції ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000093 від 30.08.2019.
На підставі затвердженої угоди ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Михайлівка Локачинського району Волинської області, громадянина України, із середньою-спеціальною освітою, призваного в листопаді 2018 Локачинським РВК Волинської області, такелажника 1 такелажного відділення, такелаженого взводу такелажної роти, батальону охорони та забезпечення, у військуовому званні "солдат" військової частини НОМЕР_1 , не одруженого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , фактично проживаючого у в/ч НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 , картка платника податків НОМЕР_3 , раніше не судимого, визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 406 КК України, та призначити узгоджену сторонами угоди міру покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді штрафу в розмірі 350 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5950 (п`ять тисяч дев`ятсот пятдесят) гривень.
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Рокитнянський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч. 3 ст.394 КПК України:

- обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без її згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст.474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно частини четвертої ст.469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1

Вирок набрав законної сили «____»______________20__