Справа № 173/2407/19
Номер провадження1-кп/173/266/2019
В И Р О К
іменем України

08 листопада 2019 року Верхньодніпровський районний суд

Дніпропетровської області

У складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Верхньодніпровську кримінальне провадження № 0000760 по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.
Тараклія Бессарабського району Молдова, офіційно не
працевлаштованого, із середньою технічною освітою,
офіційно не одруженого, неповнолітніх дітей на
утриманні не маючого, відповідно до ст. 89 КК України
не судимого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , -
у вчиненні злочинів,передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи в м. Верхньодніпровську Дніпропетровської області, маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливим мотивом та метою незаконного збагачення, близько 23:00 годин, прибув до території підприємства ФОП « ОСОБА_5 », розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , належного ОСОБА_6 та керуючись корисливими намірами, за допомогою фізичної сили рук, переліз через бетонний паркан, яким огороджена дана територія, де переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає і він діє таємно, скориставшись відсутністю контролю за своїми діями зі сторони потерпілого, насвічуючи ліхтарем від запальнички, підійшов до силікатної цегли, що розташована під парканом на території вказаного підприємства, котра була складена у пачку одна на одну, яку визначив як об`єкт свого злочинного посягання.

Далі, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, цілковито усвідомлюючи свої протиправні дії та бажаючи їх настання, розуміючи при цьому, що своїми діями він вчиняє незаконне, безоплатне вилучення чужого майна, діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, за допомогою фізичної сили рук перекидав за паркан вказаної території, тим самим викрав силікатну цеглу, бувшу у користуванні, розміром 250 мм.*120 мм.*80 мм., білого кольору, у кількості 360 шт. вартістю 3 грн. за одну штуку, на загальну суму 1080 грн., належну ОСОБА_6 та у подальшому розпорядився викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 згідно висновку судової-товарознавчої експертизи №161 від 24.09.2019 року матеріального збитку на суму 1080 грн., в цінах, що діють на момент вчинення злочину.

Окрім цього, ОСОБА_4 , 21 вересня 2019 року, проходячи повз територію підприємства «Керміконд», на території якого розташоване підприємство ТОВ «Кварц», розташованого по вул. Степова № 1 у м. Верхньодніпровську, Дніпропетровської області, яке належить ОСОБА_7 , де побачив з фасадної сторони паркан із металу у вигляді кутників та переварених вертикально металевих прутків, який раптово визначив як предмет свого злочинного посягання.

У подальшому, ОСОБА_4 , вказаного дня, близько о 09:00 годині, внаслідок раптово виниклого умислу, направленого на таємне викрадення зазначеного паркану із металу у вигляді кутників та переварених вертикально металевих прутків, з метою незаконного збагачення, скориставшись відсутністю контролю за своїми діями із сторони потерпілого та цілковито усвідомлюючи протиправність своїх дій, розуміючи при цьому, що своїми діями він вчиняє незаконне, безоплатне вилучення чужого майна поза волею власника, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, умисно, повторно, з корисливих мотивів, за допомогою фізичної сили своїх рук, шляхом демонтажу, викрав парканну огорожу, виготовлену із металевих кутників розміром 4см. * 4 см., товщиною 2 см. та переварених вертикально металевих прутків, товщиною 1,2 см, загальною вагою 78,50 кг., вартістю 4,80 грн. за один кг, на загальну суму 376,80 грн., який належить ТОВ «Кварц» в особі ОСОБА_7 , із викраденим ним майном покинув місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив ТОВ «Кварц» в особі ОСОБА_7 матеріального збитку згідно судової-товарознавчої експертизи №164 від 27.09.2019 року на загальну суму 376,80 грн., в цінах, що діють на момент вчинення злочину.

Дії обвинуваченого, ОСОБА_4 досудовим слідством кваліфіковано за ч.2 ст. 185, ч.3 ст.185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст.185 КК України визнав повністю, обставини, викладених в обвинувальному акті не оспорює та суду пояснив, що дійсно при вказаних обставинах він 07 вересня 2019 року близько 23:00 годин прибув до території підприємства ФОП « ОСОБА_5 », за адресою: АДРЕСА_3 , переліз через бетонний паркан, яким огороджена дана територія, підсвічуючи ліхтарем, підійшов до силікатної цегли, що знаходилась під парканом на території вказаного підприємства та викрав силікатну цеглу, перекидавши її за паркан вказаної території. Також підтвердив, що 21 вересня 2019 року, проходячи повз територію підприємства «Керміконд», на території якого розташоване підприємство ТОВ «Кварц» по вул. Степова № 1 у м. Верхньодніпровську, демонтував та викрав металеву парканну огорожу. У скоєному щиро кається.

Потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд кримінального провадження без його участі . Претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має. Цивільний позов заявляти не буде.

Потерпілий ОСОБА_7 у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд кримінального провадження без його участі . Претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має. Цивільний позов заявляти не буде.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його вина у вчиненні вказаних в мотивувальній частині вироку злочинів підтверджується матеріалами кримінального провадження, однак за згодою учасників судового провадження, в силу ч.3 ст.349 КПК України, суд, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

У відповідності до ч. 3 ст.349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Крім того учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст.349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.

Таким чином, оскільки всі досліджені судом докази логічно взаємопов`язані, послідовно доповнюють один одного та не мають протиріч суд, оцінивши їх окремо та в сукупності, з точки зору достатності приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доказана в повному обсязі та дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно; за ч.3 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище.

Що стосується питання осудності обвинуваченого ОСОБА_4 суд керується тим, що його поведінка в ході досудового слідства та в судовому засіданні була адекватною, свої пояснення він надавав послідовно та змістовно, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, а тому на думку суду обвинувачений є осудною особою.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст. 65 КК України, враховує обставини та ступінь тяжкості скоєних злочинів, особу обвинуваченого, обставини які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 в силу ст. 89 КК України не судимий, характеризується посередньо, скоєні ним злочини відносяться до категорії тяжких злочинів та злочинів середньої тяжкості.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ст.50 КК України з метою виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , а також запобігання скоєння нових злочинів як обвинуваченим так і іншими особами суд, з урахуванням обставин та тяжкості скоєних злочинів, особи обвинуваченого та встановлених судом обставин, які пом`якшують покарання, вважає необхідним призначити покарання у вигляді позбавлення волі в той же час, суд приходить до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, яке, на думку суду, буде справедливим та достатнім для досягнення мети покарання.

Питання про відшкодування завданої матеріальної шкоди потерпілим судом не обговорювалось, оскільки потерпілі ніяких претензій матеріального характеру до обвинуваченого не заявили, цивільних позовів до суду не надали.

Що стосується питання обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 , до набрання вироком законної сили, суд виходить з того, що сторона обвинувачення, клопотання про застосування запобіжного заходу не заявляла, обвинувачений постійно з`являвся в судові засідання, призначене покарання не пов`язане з реальним позбавленням волі, а тому обрання запобіжного заходу вважає недоцільним.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання про речові докази підлягає вирішенню по правилам ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369- 371,373 -376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання

- за ч.2 ст. 185 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі;

- за ч.3 ст. 185 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України призначити покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням, терміном на 1 (один) рік.

На підставі п. п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України суд зобов`язує ОСОБА_4 :

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання.

Запобіжний захід, відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили, не обирається.

Речові докази у кримінальному провадженні фрагменти із металу, загальна вага яких становить 78,50 кг. та селікатну цеглу, у кількості 360 шт., розміром 250 мм*120 мм* 80мм, які передані на зберігання потерпілим, після набрання вироком законної сили залишити законним володільцям.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського Апеляційного суду через Верхньодніпровський районний суд, протягом 30 днів з моменту проголошення вироку, а засудженим, який тримається під вартою, в той же термін з моменту вручення копії вироку.

Головуючий ОСОБА_1