ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1207/19 Справа № 178/1103/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, матеріали за апеляційною скаргою власника арештованого майна ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Криничанського районного суду Дніпропетровської області 09 серпня 2019 рокупро арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:
Вказаною ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Криничанського ВП Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 про арешт майна.
Накладено арешт шляхом позбавлення права відчуження та розпорядження на будівлю пункту охолодження молока загальною площею 289,5 кв.м, добудову до пункту охолодження молока загальною площею 71,6 кв.м, добудову до пункту охолодження молока загальною площею 99,8 кв.м, підвал загальною площею 162,0 кв.м, будівлю прохідної загальною площею 8,5 кв.м, будівлю насосної загальною площею 1,5 кв.м, замощення, паркан, водяний басейн, тамбур, тамбур, а також на все виробниче приладдя, що знаходяться що зареєстровано за адресою вул. Калинова (Щорська), буд.58, с. Мирне, Криничанський район, Дніпропетровська область.
Передано арештоване майно на відповідальне зберігання посадовим особам СВК «МІЛКА» ЄРДПОУ 40379328, що зареєстровано за адресою вул. Калинова (Щорська), буд.58, с. Мирне, Криничанський район, Дніпропетровська область.
Рішення суду обґрунтовано тим, що з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, з метою запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження, суд наклав арешт на вказане майно.

В апеляційній скарзі:

- власник арештованого майна ОСОБА_7 просить поновити строк на апеляційне оскарження, ухвалу скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчогопро арешт на майна.

Про існування даної Ухвали апелянту стало відомо лише 15 серпня 2019 року, коли до нього випадково зайшов дільничий інспектор міліції та показав вказану ухвалу. Оскаржувана ухвала слідчого судді була постановлена без виклику власника майна, а тому за правилами ч. 3 ст, 395 КПК України строк її апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання неї копії даної ухвали.
Вважає, що вказана ухвала постановлена незаконно, на підставі необгрунтованого клопотання прокурора, без участі власника арештованого майна та без врахування всіх обставин справи з огляду на наступне.
Вважає, що оскаржувана ухвала слідчого судді взагалі не містить підстави застосування арешту майна, в ній взагалі не викладені обставини начебто вчиненого правопорушення.
Вважає незаконним рішення слідчого судді передати арештоване майно на відповідальне зберігання посадовим особам СВК «МІЛКА» ЄРДПОУ 40379328, що зареєстровано за адресою вул. Калинова (Щорська), буд.58, с. Мирне, Криничанський район, Дніпропетровська область.
Зазначає, що вказане підприємство орендувало майно, яке належить ОСОБА_7 на яке накладено арешт оскаржуваною ухвалою, майже рік тому та з цього часу не здійснює будь-якої діяльності на вказаній території. В такому разі рішення слідчого судді, вважає та таким, що істотно порушує та обмежує конституційне право власності.

Заслухавши доповідь судді, думку апелянта, який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити, перевіривши надані матеріали, колегія суддів дійшла до наступного висновку.
Колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому зазначеним Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально - протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
З наданих матеріалів вбачається, що 05 червня 2018 року, було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000231 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.ч. ч. 1 ст. 239, ч. 1 ст. 241, ч. 1 ст. 242, ч.1 ст. 246 КК України.
Постановою слідчого СВ Криничанського ВП Кам`янського ВП ГУ НП в Дніпропетровській від 08 серпня 2019 року було напрвлено клопотання до районного суду про накладення арешту на будівлю пункту охолодження молока загальною площею 289,5 кв. м, добудову до пункту охолодження молока загальною площею 71,6 кв. м, добудову до пункту охолодження молока загальною площею 99,8 кв. м, підвал загальною площею 162,0 кв. м, будівлю прохідної загальною площею 8,5 кв. м, будівлю насосної загальною площею 1,5 кв. м, замощення, паркан, водяний басейн, тамбур, тамбур, а також все виробниче приладдя, що знаходяться за адресою вул. Калинова (Щорська), буд.58, с. Мирне, Криничанський район, Дніпропетровська область оскільки майно визнано речовими доказами по кримінальному провадженню.
Колегія суддів зазначає, що в силу вимог ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.
Слідчий суддя, розглядаючи клопотання слідчого, на думку колегії суддів, обґрунтовано дійшов висновку про задоволення клопотання слідчого про арешт вказаного майна з огляду на те, що вказане майно може мати ознаки вчиненого злочину, оскільки існує загроза їх зникнення або пошкодження, а також з метою забезпечення проведення відповідної експертизи у даному кримінальному провадженні.
Слідчий суддя, встановив належні правові підстави, передбачені ч.ч. 1, 2, 3 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на вищевказане майно, що відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.
Отже, на думку колегії суддів, арешт вказаного майна є співрозмірним з потребами кримінального провадження та необхідний з метою забезпечення кримінального провадження та використання майна як доказу у кримінальному провадженні.
В той же час колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що доводи апелянта щодо рішення слідчого судді про передчу арештованого майна на відповідальне зберігання посадовим особам СВК «МІЛКА» ЄРДПОУ 40379328, що зареєстровано за адресою вул. Калинова (Щорська), буд.58, с. Мирне, Криничанський район, Дніпропетровська область, є невірним, оскільки суттєво обмежує конституційні права власника арештованого майна, належного ОСОБА_7 .
За поясненнями представника апелянта вказане підприємство орендувало майно, яке належить ОСОБА_7 , на яке накладено арешт оскаржуваною ухвалою, майже рік тому, та з того часу, не здійснює діяльності на вказаній території.
В такому разі рішення слідчого судді, прийняте без законниз на те підстав.
Інші доводи апеляційної скарги щодо незаконності та необґрунтованості оскаржуваної ухвали слідчого судді є непереконливими, суперечать наявним даним в матеріалах справи.
Колегія суддів зазначає, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, оскільки невжиття даних заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна може призвести до його відчуження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті. Тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити можливість застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Отже ухвалу слідчого судді необхідно скасувати, та постановити нову якою накласти арешт на вказане майно.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Клопотання власника арештованого майна ОСОБА_7 задовольнити. Вважати пропуск строку на апеляційне оскарження як такий, що пропущений з поважних причин.
Поновити власнику арештованого майна ОСОБА_7 строк на оскарження вказаної постанови районного суду.
Апеляційну скаргу власника арештованого майна ОСОБА_7 , - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Криничанського районного суду Дніпропетровської області 09 серпня 2019 року про арешт майна , - скасувати

Постановити нову, якою клопотання слідчого СВ Криничанського ВП Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 про арешт майна задовольнити частково.
Накласти арешт шляхом позбавлення права відчуження та розпорядження на будівлю пункту охолодження молока загальною площею 289,5 кв.м, добудову до пункту охолодження молока загальною площею 71,6 кв.м, добудову до пункту охолодження молока загальною площею 99,8 кв.м, підвал загальною площею 162,0 кв.м, будівлю прохідної загальною площею 8,5 кв.м, будівлю насосної загальною площею 1,5 кв.м, замощення, паркан, водяний басейн, тамбур, тамбур, а також на все виробниче приладдя, що знаходяться за адресою вул. Калинова (Щорська), буд.58, с. Мирне, Криничанський район, Дніпропетровська область.
В передачі вказаного майна на відповідальне зберігання посадовим особам СВК «МІЛКА» ЄРДПОУ 40379328, що зареєстровано за адресою вул. Калинова (Щорська), буд.58, с. Мирне, Криничанський район, Дніпропетровська область,- відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді: