Справа №504/2334/19

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.2019 року Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурорів Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Доброслав Лиманського району Одеської області матеріали кримінального провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Олександрівка Комінтернівського району Одеської області, громадянина України, освіта середня спеціальна, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого за наймом, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого

ч.2 ст.289 КК України,

В С Т А Н О В И В:

25 червня 2019 року, біля 18:30 год., ОСОБА_6 перебував у стані алкогольного сп`яніння на території домоволодіння ОСОБА_8 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 .

Знаючи, що у зачиненому гаражному приміщені знаходиться легковий автомобіль марки «ВАЗ-21013», державний номер НОМЕР_1 , червоного кольору, який належить ОСОБА_8 , у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння вищевказаним транспортним засобом.

З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_6 , того ж дня, біля 19 год., умисно, впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, а поряд відсутні власник та сторонні особи, шляхом пошкодження навісної петлі замку, проник до гаражного приміщення, яке розташоване на території огородженого домоволодіння за вищевказаною адресою.

У продовження своїх злочинних дій, ОСОБА_6 відчинив ворота, після чого, повернувшись до гаражного приміщення, намагався запустити двигун транспортного засобу, однак, не зміг, так як ключі знаходилися у власника. Після чого, ОСОБА_6 взяв невеликий ніж, направився до автомобіля, і сівши у транспортний засіб, засунув лезо ножа в замок запалювання, повернув його та, запустивши двигун, з місця події зник.

Своїми злочинними діями ОСОБА_6 завдав ОСОБА_8 майнову шкоду на суму 10 000 гривень.

Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні (злочині) визнав повністю та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органами досудового слідства, при цьому пояснив, що дійсно 25.06.2019р. ввечері він, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився на території домоволодіння свого вітчима ОСОБА_8 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 . Йому було відомо про те, що ОСОБА_8 належить автомобіль марки «ВАЗ-21013» н/з НОМЕР_1 , червоного кольору, який зберігався в гаражі вказаного домоволодіння. В цей же день, приблизно о 19 год. з метою заволодіння автомобілем, він пошкодив навісну петлю замку гаражу, проникнув всередину нього та відчинив ворота. Оскільки ключів від автомобіля в нього не було, він взяв невеликий ніж, засунув лезо ножа в замок запалювання, повернув його та запустив двигун автомобіля, після чого без згоди власника, поїхав. На вказаному автомобілі він потрапив у ДТП, врізавшись у дерево, внаслідок чого пошкодив машину, після чого на місце прибули співробітники поліції, які виявили, що він незаконно заволодів даним автомобілем. У вчиненому злочині розкаявся, не заперечував проти розгляду кримінального провадження щодо нього в порядку ч.3 ст.349 КПК України, з чим також погодилася його захисник-адвокат ОСОБА_7 .

Потерпілий ОСОБА_8 також не заперечував проти розгляду вказаного кримінального провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України, пояснивши, що претензій до обвинуваченого не має, збитки він відшкодував в повному обсязі.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорювали фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності їх позиції, вислухавши думку учасників процесу і роз`яснивши їм наслідки розгляду справи в порядку ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів, щодо обставин, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи вищевикладене, суд приходить до висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину).

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 суд кваліфікує за ст.289 ч.2 КК України, за ознаками незаконного заволодіння транспортним засобом, вчинене із проникненням у приміщення.

Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винуватого, в тому числі матеріали наданої досудової доповіді, обставини справи, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд, зокрема, враховує молодий вік ОСОБА_6 , те, що він раніше не судимий, скоїв умисне кримінальне правопорушення (злочин), яке відноситься до категорії тяжких відповідно до ст.12 КК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , відповідно до положень ст.66 КК України, являється щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні (злочині), добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , відповідно до положень ст.67 КК України, являється вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, вчинення злочину щодо особи похилого віку.

При призначенні покарання суд враховує думку потерпілого ОСОБА_8 , який пояснив, що жодних претензій до ОСОБА_6 не має, оскільки останній є його родичем, відшкодував йому завдані збитки в повному обсязі, вибачився перед ним та зробив для себе висновки, тому він просив призначити обвинуваченому міру покарання, не пов`язану із позбавленням волі.

Крім того, прокурор Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 просив суд застосувати до ОСОБА_6 ст.ст.75, 76 КК України, тобто звільнити його від відбування покарання з випробуванням та покласти відповідні обов`язки.

За таких обставин суд вважає, що при обранні ОСОБА_6 міри покарання у виді позбавлення волі, можливим застосувати дію ст.75 КК України, з виконанням покладених на нього обов`язків відповідно до ст.76 КК України, оскільки його виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.

Крім того, суд вважає за необхідне, змінити запобіжний захід, обраний ухвалою Комінтернівського райсуду Одеської області від 08.08.2019 року, відносно ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеська установа виконання покарань (№21) Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України» на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, якого буде достатньо для забезпечення кримінального провадження і виконання вироку суду, та покласти на останнього обов`язки, передбачені п.п.2, 3 ч.5 ст.194 КПК України.

Речові докази по справі, а саме: автомобіль марки «ВАЗ-21013», червоного кольору, з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 , який переданий під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_8 необхідно вважати повернутим потерпілому ОСОБА_8 .

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений. Процесуальних витрат по справі немає.

Керуючись ст.ст.349, 371-373, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст.289 ч.2 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти ) років позбавлення волі без конфіскації майна.

Застосувати ст.75 КК України і звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання, призначеного судом за даним вироком з випробуванням. Не приводити вирок у виконання, якщо протягом 2 (двох) років іспитового строку ОСОБА_6 не вчинить нового кримінального правопорушення (злочину) і виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_6 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеська установа виконання покарань (№21) Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України», обраний ухвалою Комінтернівського райсуду Одеської області від 08.08.2019 року, до набрання вироком суду законної сили змінити на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, звільнивши ОСОБА_6 негайно з-під варти в залі суду.

Покласти на ОСОБА_6 обов`язки, передбачені п.п.2, 3 ч.5 ст.194 КПК України: не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення у розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на прокурора Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 .

Речові докази по справі, а саме: автомобіль марки «ВАЗ-21013», червоного кольору, з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 , який переданий під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_8 вважати повернутим потерпілому ОСОБА_8 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення, крім з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1