Справа № 215/5777/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2019 року Слідчий суддя Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,
за участі: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 ,
слідчого СВ Тернівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
розглянувши клопотання слідчого СВ Тернівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо-технічною освітою, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, не працюючого, на обліку лікаря психіатра та нарколога не перебуваючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

ВСТАНОВИВ:
02 жовтня 2019 року слідчий СВ Тернівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області капітан поліції ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Криворізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , звернувся до суду в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0001533 від 01.10.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 .
Органом досудового розслідування встановлено, що 01.10.2019 приблизно о 05.00 годині, ОСОБА_5 проходячи повз зупинку громадського транспорту «5-й Зарічний» побачив автомобіль «Mazda 6» темно-зеленого кольору д/з НОМЕР_1 , який стояв неподалік від вищевказаної зупинки громадського транспорту та в якому знаходився раніше незнайомий йому ОСОБА_6 . Підійшовши до останнього, ОСОБА_5 запитав, чи зможе він відвезти його до житлового масиву «Вогник», розташованого в Тернівському районі м. Кривого Рогу, за грошову винагороду. На що ОСОБА_6 погодився та запросив сісти ОСОБА_5 до автомобілю, після чого ОСОБА_5 сів на заднє пасажирське сидіння вищевказаного автомобіля ОСОБА_6 ..
Перебуваючи на задньому пасажирському сидінні зазначеного автомобілю «Mazda 6» у ОСОБА_5 виник прямий умисел, направлений на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для здоров`я особи, яка зазнала нападу, а саме: шляхом погрози застосування ножа, який ОСОБА_5 зберігав при собі, здійснити напад на потерпілого та заволодіти майном, що було при ньому.
Проїжджаючи біля будинку №16 по вул. Канарській в Тернівському районі м. Кривого Рогу, ОСОБА_5 попросив ОСОБА_6 зупинити автомобіль.
У вказаний час та місці ОСОБА_5 , перебуваючи на задньому пасажирському сидінні вищевказаного автомобіля, реалізуючи свій прямий умисел, діючи відкрито, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільну небезпеку та протиправність діяння, переконавшись, що поблизу немає інших осіб, які б могли припинити його протиправні дії, з метою уникнення можливого опору, дістав із кишені вдягненої на нього куртки ніж та раптово і не очікувано для потерпілого, підніс до шиї ОСОБА_6 , який знаходився на водійському сидінні, повідомивши, що позбавить його життя, якщо останній буде чинити опір або кликати на допомогу. При цьому ОСОБА_6 сприймав погрози ОСОБА_7 як реальні. Зломивши таким чином волю до опору ОСОБА_6 , ОСОБА_7 наказав ОСОБА_6 передати йому свої мобільні телефони та гроші, що були при ньому.
Потерпілий ОСОБА_6 , бажаючи припинити протиправні дії ОСОБА_5 та уникнути тяжких наслідків для його життя та здоров`я передав останньому свої мобільні телефони, а саме: мобільний телефон марки Huawei P Smart 2019 3/64Gb ІМЕІ1 НОМЕР_2 ,IMEI2 НОМЕР_3 ; мобільний телефон марки SamsungJ2 ІМЕІ НОМЕР_4 та мобільний телефон SigmaX-treme_PQ24 IMEI1 НОМЕР_5 , IMEI2 НОМЕР_6 , а також грошові кошти у сумі 200 гривень, невстановленими в ході досудового розслідування номіналами. Отримавши дані мобільні телефони і кошти, ОСОБА_5 поклав їх до кишені, вдягненої на нього куртки та залишив місце скоєння кримінального правопорушення, утримуючи вищевказані мобільні телефони та грошові кошти при собі, розпорядившись ними у подальшому на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріального збитку.
ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, за ознаками нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для здоров`я особи, яка зазнала нападу.
02.10.2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України.
Як вказує слідчий, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 , протоколом впізнання за фотознімками з потерпілим ОСОБА_6 , протоколами допиту свідка ОСОБА_8 , протоколами огляду місця події від 01.10.2019 та 02.10.2019 року.
Слідчий у клопотанні зазначає, що підозрюваний ОСОБА_5 , підозрюється у вчинені умисного злочину проти власності, офіційно ніде не працює, на утриманні неповнолітніх дітей не має.
Крім цього, відповідно до вимог п.4 ч.1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Так, підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Даний ризик підтверджується тим, що підозрюваний офіційно не працевлаштований, отже, не має міцних соціальних зв`язків, які б могли стримати його не покидати постійного місця мешкання та не покидати межі м. Кривого Рогу або території України.
Також підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні. Цей ризик обумовлений тим, що підозрюваний вчинив злочин проти власності, із застосуванням насильства до потерпілого та здатний своїми діями впливати на учасників кримінального провадження з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Крім того, підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки є особою, яка вчинила умисний корисливий злочин, не працює, отже не має постійного заробітку, та вчинив кримінальне правопорушення з метою отримання коштів на власні потереби. У зв`язку з цим є всі підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може скоювати в подальшому злочини з метою матеріального збагачення.
Зазначене свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Вивчивши клопотання, додані до нього документи, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, з`ясувавши, що підозрюваний ОСОБА_5 не переховувався від органів досудового розслідування, вислухавши думку прокурора, який підтримав клопотання з мотивів викладених у ньому, перелічивши наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України; вислухавши пояснення підозрюваного, який визнав свою причетність до вчиненого інкримінованого йому злочину; пояснив, що має постійне місце проживання за адресою реєстрації, де проживає разом із матір`ю та працює неофіційно у парку атракціонів оператором й інструктором, та заперечував проти застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя приходить до наступного.
Частиною 1 статті 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу в кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання зазначеним ризикам.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі і зазначені в даній нормі закону.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про можливість застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 , суд враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Так, у справі «Смирнов проти Росії» Європейський суд з прав людини наголосив, що особа, обвинувачена в скоєнні злочину, завжди повинна знаходитися на свободі, до закінчення розгляду справи, якщо Держава не зможе довести, що маються «умісні і достатні» причини взяти її під варту, і зокрема, коли є підстави вважати, що особа ухилятиметься від слідства та суду, перешкоджатиме встановленню істини у справі, або продовжить злочину діяльність.
Як зазначено в Рішенні ЄСПЛ «Клішин проти України» (№ 30671/04 від 23.02.2012 р.) підстави для тримання під ватою мають бути підтверджені фактами.
В пункті 85 Рішення ЄСПЛ «Харченко проти України» (№ 40107/02 від 10.02.2011 р.) вказано, що тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.
Відповідно до п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовується відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод.
Установлена практика Європейського суду з прав людини свідчить, що висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.
Відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України» при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Крім того, слід зазначити, що ст. 184 КПК України вимагає від сторони обвинувачення в клопотанні про застосування запобіжного заходу зазначити не лише наявні ризики, а також вказати обставини, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про їх наявність з посиланням на матеріали, що підтверджують ці обставини.
Відповідно до ч. 6 ст. 22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. У ході судового провадження сторона обвинувачення зобов`язана доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи.
Надані слідчим матеріали до клопотання про застосування запобіжного заходу свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України.
Але слідчий суддя вважає недоведеними прокурором ризиків про можливість підозрюваного незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення.
При цьому слідчий суддя погоджується із наявністю такого вагомого ризику як те, що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового слідства або суду, але вважає, що слідчим та прокурором не доведено, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть запобігти даному ризику та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
У зв`язку з наведеним, врахувавши особу підозрюваного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліках у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, проживає разом із матір`ю за місцем реєстрації, тобто має місце наявність міцних соціальних зв`язків; крім того, є працевлаштованим, що спростовує наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню, із визначенням підозрюваному запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України.
Керуючись статтями 131, 132, 176-178, 181, 193, 194, 309, 310, 369-372, 375, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ Тернівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити частково.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду.
Встановити строк тримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під цілодобовим домашнім арештом 2 (два) місяці, а саме по 03.12.2019 року включно.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки:
- прибувати за першим викликом слідчого, прокурора або суду у визначений час;
- цілодобово не залишати та не відлучатись з місця проживання, а саме: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- безперешкодно впускати до свого житла працівників Національної поліції та надавати їм усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього обов`язків.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Контроль за виконанням підозрюваним ОСОБА_5 , цілодобового домашнього арешту покласти на Тернівський ВП КВП ГУНП у Дніпропетровській області та Криворізьку місцеву прокуратуру № 2.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя