Справа № 159/2280/19 Провадження №11-сс/802/286/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:арешт майна Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

слідчого ОСОБА_6 ,

представника

власника майна адвоката ОСОБА_7 ,

представника МПП «К.О.Т» ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою представника СГПП «Рать» адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ковельського міськрайонного суду від 07 травня 2019 року (ЄРДР №0000795),

В С Т А Н О В И В

Ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 07 травня 2019 року задоволено клопотання старшого слідчого Ковельського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 про накладення арешту на майно, яке знаходиться за адресою м.Ковель, вул.А.Грищенка, 11, Волинської області.

Слідчий суддя своє рішення мотивував тим, що слідчим доведено наявність підстав, передбачених ст.170 КПК України, а саме майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді представник власника майна подав апеляційну скаргу. Вважає, що слідчим суддею допущено неповноту дослідження матеріалів клопотання та справи і прийнято рішення, яке не враховує всіх обставин та містить невідповідність висновків фактичним обставинам справи, вказує, що ухвала є незаконною та необґрунтованою, слідчий суддя повинен був відмовити в задоволенні клопотання, оскільки не враховано те, що було арештоване майно, яке взагалі не має ніякого відношення до кримінального провадження, було придбано з дотримання вимог чинного законодавства. У своїй апеляції просить ухвалу слідчого судді про задоволення клопотання слідчого скасувати, та відмовити в задоволенні даного клопотання. Також просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки вважає його пропущеним з поважних причин.

Питання про арешт майна розглядалось без повідомлення СГПП «Рать», представник про ухвалу дізнався 22.05.2019, а апеляційна скарга подана 27.05.2019, тому, з огляду на положення п.2 ч.3 ст.395 КПК України, строк на апеляційне оскарження апеляційний суд вважає непропущеним, а право на звернення з клопотанням про скасування арешту майна, не перешкоджає апеляційному оскарженню рішення слідчого судді.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, скаржника, який підтримав апеляційну скаргу з викладених в ній підстав, слідчого та представника МПП «К.О.Т.», який заперечив доводи скарги та просив залишити ухвалу без змін, перевіривши матеріали справи за доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

В статті 2 КПК України зазначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. В цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя не дотримався вказаних вимог закону.

Згідно витягу ЄРДР вбачається, що проводиться досудове розслідування щодо видачі висновків про вартість нерухомого майна оцінювачем ТзОВ «Бюро оцінки та інвентаризації» за ч.2 ст.358 КК України.

Матеріалами клопотання не доведено, яким чином арештоване майно, може слугувати доказами в кримінальному провадженні за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.358 КК України, з огляду на наявність підтверджуючих документів щодо законного придбання майна.

Статтею 98 КПК України визначене поняття речового доказу.

Разом з тим, доказів, окрім постанови про визнання речовими доказами, що арештоване майно відповідає критеріям, передбаченим ст.98 КПК України, стороною обвинувачення не надано.

У відповідності до вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя, розглянувши клопотання, необгрунтовано наклав арешт на вищевказане майно, а тому апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а ухвалу слідчого судді скасувати та повністю відмовити в задоволенні клопотання слідчого.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу представника СГПП «Рать» адвоката ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Ковельського міськрайонного суду від 07 травня 2019 року про накладення арешту на майно скасувати.

В задоволенні клопотання старшого слідчого Ковельського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 про накладення арешту на майно, яке знаходиться за адресою м.Ковель, вул.А.Грищенка, 11, Волинської області, а саме на земельну ділянку з кадастровим номером :41:010:0092 та об`єкти нерухомого майна, які знаходяться на вказаній земельній ділянці: компресорну, яка згідно технічної документації значиться як літ /З-1/; димову трубу (розібрана котельня) діаметром 2,5 м, висотою 20 м, яка згідно технічної документації значиться як літ /Г-3/; будівля складу готової продукції, яка згідно технічної документації значиться як літ /Б-1/; залізнична колія, рейки Р43, яка згідно документації довжиною 150 м; склад (рамник), який згідно технічної документації значиться як літ /Н-1/; цех м`яких меблів, який згідно технічної документації значиться як літ /В-2/; побутовий корпус, який згідно технічної документації значиться як літ /Т-3/; трансформаторна підстанція літ, яка згідно технічної документації значиться як /Л-1/; сховище, яке згідно технічної документації значиться як літ /Р-1/; бетонний паркан площею 840 м2, відмовити.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді