ЄУН № 336/4824/19
пр. № 1-кс/336/1541/2019
УХВАЛА
Іменем України
31 липня 2019 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні клопотання слідчого Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області по кримінальному провадженню № 0001899 від 23.07.2019 року за ст. 358 ч. 1 КК України про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 25.07.2019 року звернулась до суду з клопотанням по кримінальному провадженню № 0001899 від 23.07.2019 року за ст. 358 ч. 1 КК України про арешт автомобілю Fiat Bravo, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Слідчий та прокурор в судове засідання не з?явились, не сповістивши про причини неявки.

Власник майна, як вбачається з клопотання, мешкає у іншому місті. Будь-яких засобів зв?язку з ним не зазначено, тож слідчим суддею він не повідомлявся про дату та час розгляду подання.

При вивченні копій документів, доданих до клопотання, слідчим суддею з`ясовано наступне.

23.07.2019 року до ЄРДР внесено відомості про злочин, передбачений ст. 358 ч. 1 КК України, а саме про те, що 23.07.2019 року працівниками поліції був зупинений автомобіль, номер кузову якого не співпадає з номером кузова, зазначеного у свідоцтві про реєстрацію вказаного автомобілю.

В ході огляду місця події 23.07.2019 року з невказаних причин слідчим ОСОБА_4 автомобіль був вилучений.

Будь-яких інших документів до клопотання не додано.

При вирішенні клопотання суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Стаття 170 ч. 10 КПК України вказує, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Статтею 171 КПК України встановлено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

З клопотанням звернулись слідчий та прокурор, повноваження яких не підтверджені документально.

Крім того, у клопотанні відсутня дата його погодження прокурором.

Також у клопотанні не зазначено будь-яких підстав чи мети накладення арешту на автомобіль, адже він не визнавався речовим доказом, немає підстав вважати, що він підлягає конфіскації, цивільного позову не заявлено, про підозру у скоєнні злочину будь-яким особам не повідомлено.

Враховуючи таке, слідчий суддя не вбачає підстав для накладення арешту на вказане майно, адже подане клопотання не обґрунтоване, подане особами. Які не підтвердили в установленому порядку своїх повноважень у кримінальному провадженні, не містить зазначення ані мети, ані підстав для накладення арешту на майно.
Керуючись ст. 170-173 КПК України,

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0001899 від 23.07.2019 року за ст. 358 ч. 1 КК України про арешт автомобілю Fiat Bravo, реєстраційний номер НОМЕР_1 , залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня отримання копії цієї ухвали до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на ухвали слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1