Справа № 754/4416/19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/2737/2019 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2019 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Київського апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

при секретарі ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 26.09.2019 року, якою ОСОБА_7 , продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 24.11.2019 року.

Колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 26.09.2019 року, у кримінальному провадженні №0009011 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено до 24.11.2019 року.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 26.09.2019 року у кримінальному провадженні №0009011 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено до 24.11.2019 року. Мотивуючи своє рішення суд заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали, враховуючи конкретні обставини справи прийшов до висновку, що обставини, які послужили підставою для обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді взяття під варту не відпали, в матеріалах кримінального провадження містяться достатні дані, які свідчать про наявність ризиків, які виправдовують тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою. Так, обвинувачений ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі до п`ятнадцяти років, а тому обраний відносно ОСОБА_7 запобіжний захід відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості діянь, які йому інкримінуються, позбавляють можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню від суду.

Оцінивши зазначені обставини в їх сукупності, дані про особу обвинуваченого, колегія суддів прийшла до висновку про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку тримання під вартою.

В апеляційній скарзі апелянт просить скасувати ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 26.09.2019 року, якою строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено до 24.11.2019 року. Обґрунтовуючи апеляційну скаргу обвинувачений ОСОБА_7 зазначає, що вказана ухвала є незаконною та такою, що підлягає скасуванню. Оскільки, ОСОБА_7 , на початку судового засідання звернувся з письмовою заявою про відмову від захисника ОСОБА_8 так як він не зацікавлений у його захисті. Однак суддя, не забезпечив явку в судове засідання захисника з центру надання безоплатної вторинної правової допомоги, чим порушив право на захист ОСОБА_7 , оскільки продовжив строк тримання під вартою без участі захисника.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 на підтримку доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи, в провадженні Деснянського районного суду м. Київ перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

Суд першої інстанції, дійшовши висновку, що лише запобіжний захід у виді тримання під вартою може завадити спробам обвинуваченого вчиняти дії щодо перешкоджання здійсненню правосуддя за умови перебування в межах менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою26 вересня 2019 року постановив ухвалу про продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 24 листопада 2019 року включно.

З таким рішення суду першої інстанції погоджується і колегія суддів, зважаючи на наступне.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного й обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики ЄСПЛ, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. При цьому наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Так, відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд повинен врахувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, суд першої інстанції зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Абзацом другим цієї ж частини ст. 331 КПК України на суд покладено такий самий обов`язок, а саме повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, у разі якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Як вважає колегія суддів, судом першої інстанції були дотримані зазначені вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , повно та об`єктивно досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження такого запобіжного заходу, при цьому в ухвалі докладно наведені мотиви, з яких було прийнято відповідне рішення.

Враховуючи, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, а також приймаючи до уваги підвищену ступінь суспільної небезпечності злочину, який ставиться ОСОБА_7 вину та існування обґрунтованих ризиків, що обвинувачений може вчиняти інші незаконні протиправні дії, та враховуючи ту обставину, що дане кримінальне провадження в суді першої інстанції не завершено до спливу продовженого строку, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для скасування оскаржуваної ухвали за тими доводами, на які посилається в своїй апеляційній скарзі обвинувачений, а істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при вирішенні судом першої інстанції питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, як і підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який, колегія суддів не встановила.

Доводи обвинуваченого про незабезпечення участі в судовому засіданні захисника при продовженні строків тримання під вартою вважаю безпідставними, оскільки в судовому засіданні брав участь захисник ОСОБА_8 який мав належні повноваження для участі у судовому засіданні. Суд першої інстанції в даному випадку прийняв рішення про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, при цьому врахував дані про особу обвинуваченого, тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому ОСОБА_7 у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Крім того, характер висунутого ОСОБА_7 обвинувачення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення в сукупності з конкретними обставинами кримінального провадження, переконливо доводить, що суспільний інтерес, незважаючи на існування презумпції невинуватості, як переважував, так і досі переважує вимоги забезпечення поваги до особистої свободи обвинуваченого.

Враховуючи наведене, підстав для застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, принаймні на цій стадії судового розгляду, колегія суддів не вбачає.

За вказаних обставин, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала Деснянського районного суду м. Києва від 26 вересня 2019 року є законною та обґрунтованою, а отже, апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 . залишити без задоволення, а ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 26 вересня 2019 року, якою продовжено запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 у виді тримання під вартою до 24 листопада 2019 року, включно, - без змін.

С У Д Д І: