Справа № 360/1322/18
УХВАЛА

Іменем України

24 вересня 2019 року Бородянський районний суд

Київської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

членів колегії суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Бородянського районного суду в смт Бородянка Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000194 від 17 березня 2018 року, про обвинувачення:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жовтневе Бородянського району Київської області, громадянина України, який проживає в АДРЕСА_1 , зареєстрований в АДРЕСА_2 , раніше судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Велика Благовіщенка Горностаївського району Херсонської області, громадянина України, який проживає в АДРЕСА_3 , зареєстрований в АДРЕСА_4 , раніше судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,

в с т а н о в и в :

Відповідно до обвинувального акта, ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що 17 березня 2018 року, приблизно о 02-й годині, в с. Новий Корогод Бородянського району Київської області він, за попередньою змовою на вчинення розбійного нападу з метою заволодіння чужим майном з обвинуваченим ОСОБА_6 та з невстановленою досудовим розслідуванням особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, діючи умисно, з корисливих спонукань, з метою особистого незаконного збагачення, скориставшись дублікатом ключа, проник до будинку по АДРЕСА_2 , де реалізуючи їх єдиний злочинний умисел, погрожуючи потерпілому ОСОБА_10 насильством, небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, яке виразилось в демонстрації предмета, схожого на пістолет, та у висловлюванні погроз фізичною розправою, яке ОСОБА_10 сприймав як таке, що може бути реалізоване, відкрито заволодів грошовими коштами потерпілого в сумі 600 доларів США, вартістю згідно курсу НБУ станом на 17 березня 2018 року - 26 гривень 27 копійок за один долар США, що становить 15 762 гривні та коштами в сумі 50 гривень, а також мобільним телефоном "Xiaomi Redmi 4Х" вартістю 2 600 гривень, з сім-картами мобільних операторів зв`язку "МТС" та "Київстар" вартістю 25 гривень за кожну на суму 50 гривень, телевізором "LG" з діагоналлю 42 дюйми вартістю 7095 гривень, перфоратором "FORTE PROLINE" вартістю 686 гривень 50 копійок, шуруповертом "DexterPower" вартістю 300 гривень, болгаркою "DeWalt" вартістю 1316 гривень 33 копійки, шліфувальною машиною "Дніпро-М" вартістю 549 гривень 67 копійок, пилою ланцюговою електричною "SADКО" модель "ЕСS*2400S" вартістю 1666 гривень 67 копійок, зварювальним інвертором "Дніпро-М" вартістю 1440 гривень. Після заволодіння чужим майном з місця злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_10 майнової шкоди на загальну суму 31 516 гривень 17 копійок.

За ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20 березня 2018 року відносно обвинуваченого ОСОБА_7 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 15 травня 2018 року.

За ухвалою слідчого судді Бородянського районного суду Київської області від 11 травня 2018 року дія обраного відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою була продовжена до 15 червня 2018 року.

За ухвалою колегії суддів Ірпінського міського суду Київської області від 11 червня 2018 року дія обраного відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою була продовжена до 10 серпня 2018 року.

За ухвалою колегії суддів Ірпінського міського суду Київської області від 06 серпня 2018 року дія обраного відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою була продовжена до 04 жовтня 2018 року.

За ухвалою підготовчого судового засідання колегії суддів Бородянського районного суду Київської області від 03 жовтня 2018 року обвинуваченому ОСОБА_7 була продовжена дія запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 02 грудня 2018 року.

За ухвалою колегії суддів Бородянського районного суду Київської області від 29 жовтня 2018 року обвинуваченому ОСОБА_7 була продовжена дія запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 28 грудня 2018 року.

За ухвалою колегії суддів Бородянського районного суду Київської області від 10 грудня 2018 року обвинуваченому ОСОБА_7 була продовжена дія запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 09 лютого 2019 року.

За ухвалою колегії суддів Бородянського районного суду Київської області від 22 січня 2019 року обвинуваченому ОСОБА_7 була продовжена дія запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 21 березня 2019 року.

За ухвалою колегії суддів Бородянського районного суду Київської області від 12 березня 2019 року обвинуваченому ОСОБА_7 була продовжена дія запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 11 травня 2019 року.

За ухвалою колегії суддів Бородянського районного суду Київської області від 07 травня 2019 року обвинуваченому ОСОБА_7 була продовжена дія запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 06 липня 2019 року.

За ухвалою колегії суддів Бородянського районного суду Київської області від 01 липня 2019 року обвинуваченому ОСОБА_7 була продовжена дія запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 31 серпня 2019 року.

За ухвалою колегії суддів Бородянського районного суду Київської області від 19 серпня 2019 року обвинуваченому ОСОБА_7 була продовжена дія запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 18 жовтня 2019 року.

Прокурор ОСОБА_5 заявила клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою на 60 діб.

Вислухавши думку обвинуваченого ОСОБА_7 , який заперечував проти продовження строку тримання його під вартою та просив змінити йому запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт, думку захисника адвоката ОСОБА_9 , який підтримав думку обвинуваченого ОСОБА_7 щодо зміни запобіжного заходу на домашній арешт, оглянувши матеріали кримінального провадження, суд приходить до такого висновку.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до вимог пунктів 1, 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Крім того, слід зазначити, що враховуючи практику ЄСПЛ, зокрема, у розумінні практики ЄСПЛ, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
Пункт 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Згідно рішень Європейського суду з прав людини автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку тримання під вартою суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України.
Також суд, враховує положення п. с) ч. 1 ст. 5 "Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод" відповідно до якого нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до компетентного судового органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо з розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Тримання під вартою завжди є законним, якщо є достатні підстави вважати, що існує необхідність у запобіганні вчиненню особою правопорушення чи ухиленню від правосуддя після вчинення злочину з тією метою, щоб особа, яка обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, постала перед компетентними органами.
Суд вважає, що в даному випадку продовження строку утримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 не суперечить вимогам Кримінального процесуального кодексу України і ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки по справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.
Оцінюючи викладене, суд дійшов висновку, що тяжкість і обставини злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим, враховуючи репутацію та дані про особу обвинуваченого, який постійної роботи і постійного джерела доходів не має, раніше судимий, в тому числі за вчинення розбою, на даний час є обвинуваченим у іншому кримінальному провадженні, свідчать про наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, може переховуватися від суду, вчиняти інші злочини, і застосування більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі цілодобового домашнього арешту, є недостатнім, а тому суд вважає за необхідне клопотання прокурора задовольнити і продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою в межах двох місяців.

Керуючись ст. 176, 177, 178, 183, 197, 199, 331 КПК України, суд

у х в а л и в :

Клопотання прокурора ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити дію обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі "Київський слідчий ізолятор" до 23 листопада 2019 року.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Бородянський районний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Копії ухвали негайно після її проголошення вручити сторонам.

Головуючий суддя ОСОБА_11

Судді ОСОБА_12

ОСОБА_13