Номер провадження: 11-сс/813/1600/19
Номер справи місцевого суду: 509/4972/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого: судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
секретарів судового засідання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
за участю: прокурора ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 ,
потерпілої ОСОБА_10 та її представника адвоката ОСОБА_11 , свідка ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 , подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Овідіопольского районного суду Одеської області від 12.09.2019 р., якою відносно:

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Туапсе, Краснодарського краю, Російської Федерації, громадянина України, не працюючого, маючого вищу освіту, не одруженого, маючого неповнолітню дитину на утриманні, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 04.04.2019 р. Овідіопольським районним судом Одеської області, за ст. 390-1 КК України, до арешту на строк 4 місяці та 04.08.2019 р. звільнений у зв`язку із відбуттям строку покарання,

- підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції.
Зазначеною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_13 та відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 50 000 грн. строком до 09.11.2019 р.

У разі внесення застави на підозрюваного ОСОБА_8 покладаються обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя вказав в ухвалі, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому злочину, яка знайшла своє підтвердження матеріалами кримінального провадження та не заперечується ним самим.

Окрім того, слідчим та прокурором доведено, що ризики можливого ухилення від слідства, впливу на кримінальне провадження іншим чином, а також знищення, переховування або спотворення будь-якої із речей продовжують існувати і на теперішній час. При цьому, слідчий суддя прийняв до уваги принцип невинуватості особи, врахував повагу до особистої свободи і недоторканості особи, однак зважив ці принципи у сукупності із цілями і завданнями кримінального провадження.

З урахуванням досліджених матеріалів справи, приймаючи до уваги обсяг процесуальних дій, які необхідно провести органам досудового розслідування, враховуючи необхідність дотримання розумних строків тримання підозрюваного під вартою, слідчий суддя вважав що вказаний слідчим строк призначення тримання під вартою підозрюваного буде достатнім та розумним.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 зазначив, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, та посилається на такі обставини:
1) слідчим не надано достатніх та обґрунтованих доказів того, що підозрюваний умисно підпалив майно, що належить потерпілій;
2) ні прокурором, ні слідчим суддею в ухвалі не підтверджується належними, достатніми та допустимими доказами те, що заявлений ризик, або ризики не зменшились або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання під вартою та не проведено аналіз всіх ризиків з урахуванням особливостей вказаного кримінального провадження та особи підозрюваного.
Посилаючись на вказані доводи, захисник ОСОБА_9 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби за адресою: АДРЕСА_1 .
В судовому засіданні апеляційного суду підозрюваний ОСОБА_8 та захисник ОСОБА_9 наполягав на вимогах апеляційної скарги та просив її задовольнити, натомість прокурор ОСОБА_7 , потерпіла ОСОБА_10 та її представник адвокат ОСОБА_11 просили відмовити в задоволенні апеляційної скарги захисника та залишити ухвалу слідчого судді без змін.
Заслухавши доповідь судді, думки учасників судового розгляду, вивчивши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновку про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.
Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Згідно з приписами п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки;

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При розгляді зазначеного кримінального провадження, у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.
Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine) від 21.04.2011 р., заява №42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Як вбачається зі змісту ухвали слідчого судді, вона відповідає приписам зазначених вище норм кримінального процесуального закону, а встановлені слідчим суддею обставини справи на момент постановлення ухвали, знайшли своє підтвердження в матеріалах кримінального провадження.
Так, з матеріалів, наданих слідчим вбачається, що на даній стадії досудового розслідування ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, а саме в тому, що він, 10.09.2019 р, приблизно о 12 год. 30 хв., знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, прибув на територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , де на теперішній час мешкає його колишня дружина ОСОБА_10 , яка є власником домоволодіння, та донька ОСОБА_14 , та яких вдома не було та маючи умисел на знищення майна ОСОБА_10 , здійснив умисний підпал, наявних у приміщенні сараю снопів сіна, в результаті чого розпочалась пожежа, внаслідок якої знищено майно та пошкоджено споруду.

Мотивуючи обґрунтованість підозри ОСОБА_8 , слідчий суддя послався в ухвалі на матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, копії яких долучені до матеріалів клопотання, та які в повній мірі обґрунтовано підтверджують його причетність до скоєного.
Окрім того, сам ОСОБА_8 в наданій апеляційному суду заяві не заперечував факту власного знаходження в момент пожежі в приміщені сараю, однак свою причетність саме до підпалу заперечує, що на думку колегії суддів є позицією його захисту.
З огляду на, що колегія суддів вважає, що обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_8 підозри повністю знайшла своє підтвердження як під час розгляду питання щодо призначення запобіжного заходу, так і в суді апеляційної інстанції.

На даній стадії досудового розслідування вказані докази є достатніми для відповідних висновків по суті клопотання слідчого, тому апеляційний суд наголошує, що на даній стадії провадження, лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність вказаних вище ризиків для обрання відповідного запобіжного заходу підозрюваному.
Тому доводи сторони захисту з приводу відсутності обґрунтованої підозри не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду скарги та є безпідставні.
Окрім того, колегія суддів, наголошує, що на даній стадії кримінального провадження, лише вирішується питання про обґрунтованість обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тому суд не може давати оцінку допустимості та належності доказів, оскільки триває досудове розслідування, а відповідно до ст. ст. 89, 94 КПК України, оцінка допустимості та належності доказів, буде надана судом 1-ої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті.
У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Зі змісту мотивувальної частини ухвали вбачсається, що слідчий суддя дотримався приписів зазначених вище норм кримінального процесуального закону та врахував їх при постановленні ухвали, зазначивши, що на даній стадії досудового розслідування є реальним ризик, що підозрюваний, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки не працевлаштований та не має постійного джерела доходів, не має міцних соціальних зв`язків, може вчинити інші кримінальні правопорушення, так як підозрюваний раніше судимий.

Окрім того, відповідно до наданих прокурором апеляційному суду документів, ОСОБА_8 неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно потерпілої ОСОБА_10 , та відповідно до Витягу з ЄРДР від 14.09.2019 р. відносно ОСОБА_8 внесено відомості за фактом вчинення злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України та останньому 25.09.2019 р. повідомлено про підозру у вчиненні домашнього насильства відносно ОСОБА_10 .

З огляду на вищевикладене у колегії суддів не виникає сумнівів щодо наявності можливого ризику збоку ОСОБА_8 щодо незаконного впливу на потерпілу ОСОБА_10 з метою зміни нею своїх показів, оскільки умисне систематичне вчинення фізичного та психологічного насильства відносно своєї колишньої дружини жодним чином не вказує на наявність приязних відносин між останніми та відсутності такого ризику.

В свою чергу, в судовому засіданні, матеріалами, наданими прокурором, також встановлено, що підозрюваний ОСОБА_8 також вчиняв насильство відносно своєї матері ОСОБА_12 та доньки ОСОБА_14 та в свою чергу, протирічить доводам захисника з приводу того, що ОСОБА_8 є люблячим батьком, оскільки такі факти жодним чином не можуть вважатися належним ставленням батька до своєї рідної доньки.

Враховуючи обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні тяжкого злочину, а також усі обставини справи, апеляційний суд вважає правильний висновок слідчого судді про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи не достатні для запобігання встановленим ризикам.
Приймаючи до уваги те, що стороною захисту в апеляційній скарзі не ставилось питання щодо непомірного розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу, застосованого відносно ОСОБА_8 , колегія суддів вважає, що слідчим суддею обґрунтовано застосовано саме такий розмір застави, який у разі його внесення зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного та виконання, покладених на нього обов`язків.
Зважаючи на вищевикладене, слідчий суддя, взявши до уваги обставини вчинення кримінального правопорушення та відомості про особу підозрюваного, дійшов до обґрунтованого висновку про те, що в цьому випадку суспільний інтерес перебування підозрюваного під вартою, переважає особистий інтерес підозрюваного, на що й наголошує Європейський суд з прав людини, оскільки суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
За таких обставин, встановлених під час апеляційного розгляду скарги захисника, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, та підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з підстав, зазначених вище.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,
ухвалив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 12.09.2019 р., якою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави у розмірі 50 000 грн. строком до 09.11.2019 р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3