Справа № 675/268/19
Провадження № 1-кп/675/56/2019
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" вересня 2019 р. м. Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі головуючого-
судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
представника служби у справах дітей Ізяславської РДА ОСОБА_6 ,
законного представника неповнолітнього ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ізяслава кримінальне провадження № 0000401 по обвинуваченню :

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, з освітою середньою спеціальною, не одруженого, не працюючого, раніше судимого 19 лютого 2019 року Баранівським районним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 185 КК України на 2 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 1 рік,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 304 КК України;

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Лопатичі Олевського району Житомирської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з освітою незакінченою середньою технічною, не працюючого, раніше судимого 19 лютого 2019 року Баранівським районним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 185 КК України на 1 рік позбавлення волі, на підставі ст. 75,104 КК України звільнений від призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 1 рік,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України;

В С Т А Н О В И В :

Займаючись діяльністю по закупівлі та продажу домашньої худоби, у вересні 2018 року ОСОБА_8 залучив неповнолітнього ОСОБА_9 за відповідну плату допомагати йому у здійсненні такої діяльності.

Використовуючи вантажний автомобіль «Мерседес-Бенц» моделі 208-Д, д.н.з. НОМЕР_1 , 27 жовтня 2018 року вони рухалися через с. Нове Село Ізяславського району Хмельницької області, де на пасовищі неподалік від господарчих будівель побачили двох корів, яких ОСОБА_8 запропонував викрасти, на що ОСОБА_9 погодився. З метою крадіжки худоби обвинувачені проїхали за село і там зупинилися поблизу лісового масиву, де чекали настання темної пори доби. Близько 03 год. 28 жовтня 2018 року ОСОБА_8 та ОСОБА_9 автомобілем під`їхали до села та зупинилися на узбіччі грунтової дороги неподалік від господарства, що по АДРЕСА_2 .

Надалі, керуючись корисливим мотивом, направленим на викрадення чужого майна з метою особистого незаконного збагачення, ОСОБА_8 разом із ОСОБА_9 прийшли до господарського приміщення, та шляхом відкриття вхідних дверей, проникли до нього. В подальшому, за допомогою мотузок обвинувачені, діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій та передбачаючи настання негативних наслідків, викрали двох корів, належних ОСОБА_5 одну корову породи «Білоголова українська», 2014 р.н., вагою 450 кг., вартістю 25 грн.62 коп. за один кілограм живої ваги загальною вартістю 11529 грн., та одну корову породи «Бура молочна», 2013 р.н., вагою 600 кг. вартістю 25 грн. 62 коп. за кг. живої ваги, загальною вартістю 15372 грн. В подальшому ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вивели корів із приміщення та завантажили їх на вантажний автомобіль, після чого поїхали в с. Борушківці Любарського району, де реалізували для фізичної особи-підприємця ОСОБА_12 , чим заподіяли для потерпілої ОСОБА_5 матеріальну шкоду в сумі 26901 грн.

Перед вчиненням крадіжки ОСОБА_8 , будучи обізнаним, що ОСОБА_9 є неповнолітнім, шляхом пропозиції та переконання ОСОБА_9 у безкарності, наданням поради неповнолітньому вирішити проблему із розрахунком по боргових зобов`язаннях, схилив його до вчинення крадіжки великої рогатої худоби. Під час крадіжки ОСОБА_8 погрожував для ОСОБА_11 висадити із автомобіля, якщо той відмовиться від спільних з ним дій по викраденню худоби.

В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_11 свою вину у таємному викраденні чужого майно, вчиненому повторно за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у приміщення, визнали повністю та підтвердили обставини вчинення крадіжки.

Разом із тим обвинувачений ОСОБА_8 заперечив свою винуватість у втягненні неповнолітнього у злочинну діяльність, мотивуючи тим, що для нього не було відомо про неповнолітній вік ОСОБА_9 .

Винуватість ОСОБА_8 у вчиненні вказаного злочину підтверджується наступними доказами.

Так, ОСОБА_9 показав, що він вже декілька років намагається самотужки заробити гроші, в зв`язку із чим він допомогав їздити із сусідом заготовляти худобу. Частину із зароблених коштів він передавав для матері. У вересні 2018 року він погодився на пропозицію ОСОБА_8 допомагати для нього у заготівлі худоби. На пошуки худоби вони витрачали декілька днів, при цьому їздили по території Житомирської, Хмельницької, Тернопільської областей та інших областей. Також приходилося ночувати в автомобілі, і тоді ОСОБА_8 йшов грати на ігрові автомати. Він також ішов із ОСОБА_8 , щоб не залишатися одному в автомобілі. Гроші на закупівлю худоби знаходилися у ОСОБА_8 , який деяку незначну суму коштів давав і для ОСОБА_9 , щоб той також міг робити ставки на ігрових автоматах. Як правило, гроші, необхідні для закупівлі худоби, вони програвали, а в подальшому викрадали бездоглядну худобу із пасовищ та здавали на м`ясопереробку. В ніч на 28 жовтня 2018 року вони здійснили крадіжку двох корів із господарської будівля господарства в с. Нове Село Ізяславського району, де не було мешканців. Під час крадіжки худоби ОСОБА_8 погрожував висадити з автомобіля, якщо він не буде допомагати із худобою.

Крім визнання своєї вини у вчиненні крадіжки корів, винуватість обвинувачених у повній мірі доводиться сукупністю належних та допустимих доказів.

Так, потерпіла ОСОБА_5 посвідчила суду, що у господарській будівлі, що неподалік від її житлового будинку вони тримають худобу і 28 жовтня 2018 року вони виявили крадіжку двох корів, про що повідомили в поліцію. Оскільки обвинувачений ОСОБА_8 відшкодував для неї 25000 грн., то нею заявлений цивільний позов про відшкодування заподіяної шкоди із законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 .

Згідно даних ветеринарносанітарних паспортів у власності ОСОБА_5 перебувало дві корови 2013 та 2014 р.н.

Відповідно до даних протоколу огляду місця події від 28 жовтня 2018 року оглянуте домоволодіння в АДРЕСА_2 , де у господарській будівлі до викрадення перебували корови, належні потерпілій ОСОБА_5 , та неподалік виявлені сліди протекторів шин вантажного автомобіля.

Під час проведення 29 січня 2019 року слідчого експерименту з обвинуваченим ОСОБА_9 у присутності захисника та законного представника він добровільно показав, як було скоєно даний злочин.

Також неповнолітній ОСОБА_9 під час судового розгляду ствердив, що ОСОБА_8 знав про його неповнолітній вік, оскільки він підвозив ОСОБА_9 в училище на навчання. Також ОСОБА_13 знав, що для ОСОБА_9 в магазинах не продають цигарки через неповнолітній вік.

Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_14 в суді ствердила, що вона особисто повідомляла ОСОБА_8 про неповнолітній вік її сина ОСОБА_9 , так як хвилювалася за нього, і боялася, щоб він не зв`язався із наркоманами.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 27.02.2004 року «Про застосування судами законодавства про відповідальність за втягнення неповнолітніх у злочинну чи іншу антигромадську діяльність» кримінальна відповідальність за втягнення неповнолітнього у вчинення злочину настає як у разі, коли доросла особа знала про неповнолітній вік втягуваного, так і тоді, коли вона за обставинами справи повинна була або могла про це знати.
ОСОБА_8 визнав, що фактично він прийняв ОСОБА_9 на роботу, оплачував його працю, спільно з ним їздили в рейси під час яких закуповували, перевозили та продавали домашню худобу, а тому вказані обставини достовірно свідчать, що він знав, або ж повинен був і міг знати про вік ОСОБА_9 .
На думку суду, показання обвинуваченого ОСОБА_8 щодо заперечення своєї обізнаності із неповнолітнім віком ОСОБА_9 та втягнення його до злочинної діяльності не відповідають дійсності, спростовуються показаннями неповнолітнього обвинуваченого та його матері, а тому суд розцінює позицію ОСОБА_8 як намагання уникнути відповідальності за кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 304 КК України.
Оцінюючи зібрані в справі і досліджені судом докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що умисні дії громадян ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які виразились у таємному викраденні чужого майна, вчинені повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднані із проникненням у приміщення, підлягають кваліфікації за ч.3 ст. 185 КК України та їх винуватість суд вважає встановленою. Також суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_8 у втягненні неповнолітнього у злочинну діяльність, тобто, вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 304 КК України.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості кримінальних діянь, вчинених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , роль кожного із них, мотиви і причини, що призвели до вчинення кримінальних правопорушень, їх наслідки,дані про особи, сімейний та матеріальний стан, умови життя і виховання неповнолітнього ОСОБА_9 , рівень його розвитку.
Обтяжуючих покарання обставин у діях обвинувачених не встановлено.
Обставинами, що пом`якшують покарання обох обвинувачених суд визнає, щире каяття, активне сприяння у розкритті крадіжки, а для ОСОБА_9 вчинення ним злочину у неповнолітньому віці, та для ОСОБА_8 добровільне часткове відшкодування потерпілій ОСОБА_5 , заподіяної кримінальним правопорушенням майнової шкоди.
Приймаючи до уваги, що обоє обвинувачених раніше вчинили аналогічний злочин, за який їх 19 лютого 2019 року засуджено вироком Баранівського районного суду Житомирської області, значну кількість викрадених ними корів, сукупність тяжких злочинів у ОСОБА_8 , а також негативні дані характеристики з останнього місця навчання ОСОБА_9 , не відшкодування останнім для потерпілої шкоди, а тому суд приходить до висновку, що для обох обвинувачених слід обрати покарання, необхідне й достатнє для їх виправлення та попередження нових злочинів лише у виді реального позбавлення волі.
Із наведених мотивів суд не погоджується із висновком органу пробації, згідно з яким до ОСОБА_9 доцільно застосувати покарання, не пов`язане з позбавленням волі.
З метою забезпечення виконання вироку обом обвинуваченим слід обрати запобіжний захід - тримання під вартою.
Заявлений ОСОБА_5 цивільний позов не обґрунтований належними та допустимими доказами, тому підлягає задоволенню частково у межах обвинувачення, підтриманого прокурором.

Згідно ст. 1190 Цивільного кодексу України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. За заявою потерпілого суд може визначити відповідальність осіб, які спільно завдали шкоди, у частці відповідно до ступеня їхньої вини.

Із врахуванням того, що ОСОБА_8 відшкодована частина заподіяної шкоди для потерпілої в сумі 25 000 грн., відшкодуванню із законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_9 його матері ОСОБА_7 належить сума 1901 грн., яку слід стягнути на користь потерпілої ОСОБА_5 .

Судові витрати по відшкодуванню вартості проведеної судової трасологічної експертизи віднести на рахунок держави, оскільки висновок вказаної експертизи не являється доказом у даному кримінальному провадженні.

Речові докази по справі слід зберігати із матеріалами кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 304 КК України та призначити йому покарання:

-за ч. 3 ст. 185 КК України - позбавлення волі на строк 3 роки;

-за ч. 1 ст. 304 КК України - позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_8 визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.
ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

До вступу вироку в законну силу ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Початок строку відбування покарання рахувати з 10 вересня 2019 року.
Вирок Баранівського районного суду Житомирської області від 19 лютого 2019 року виконувати самостійно.
Стягнути із законного представника обвинуваченого ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_5 1901 грн. у відшкодування заподіяної шкоди
Речові докази по справі зберігати з матеріалами кримінального провадження.
Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом 30 днів з часу його проголошення, а засудженими протягом 30 днів з часу вручення копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1