печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 серпня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000083,-
В С Т А Н О В И В :

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000083.
В обґрунтування клопотання, зазначено, що ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира № 296/6228/18 від 05.07.2018 накладено арешт на вилучений у ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , мисливський нарізний карабін МКМ-072 СБ кал. 7.69 Х 39 № НОМЕР_1 та чотири магазини до нього, дозвіл на вказану вище зброю серії НОМЕР_2 , виданий 28.08.2017, патрони калібром 7,62 в кількості 38 шт., два глушники до зброї, три предмети зовні схожі на зрив пакети, три ліхтарики, металевий складний ніж, розкладна дерев`яна палиця зі штиком в середині, мобільний телефон «IPhone».
Оскільки, вказаний речі не є доказома вчинення кримінального правопорушення, не містить інформації, яка б мала значення у рамках вказаного кримінального провадження, а відтак продовження арешту вказаного майна безпідставне.

Особа, якою подано клопотання, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність, на вимогах клопотання наполягав.

Слідчий у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення клопотання не заперечував.

Вивчивши скаргу та дослідивши письмові докази, слідчий суддя приходить до наступного.

За своїм змістом подана скарга направлена на повернення вилученого майна у ході проведеного обшуку, шляхом оскарження бездіяльності прокурора/слідчого.

Судовим розглядом встановлено, що у провадженні СУ ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали кримінального провадження 0000083 від 13 травня 2017 року за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.14, ч.3 ст.187, ч.5 ст.185, ч.4 ст.187 ч.3 ст289 КК України.
Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира № 296/6228/18 від 05.07.2018 накладено арешт на вилучений у ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , мисливський нарізний карабін МКМ-072 СБ кал. 7.69 Х 39 № НОМЕР_1 та чотири магазини до нього, дозвіл на вказану вище зброю серії НОМЕР_2 , виданий 28.08.2017, патрони калібром 7,62 в кількості 38 шт., два глушники до зброї, три предмети зовні схожі на зрив пакети, три ліхтарики, металевий складний ніж, розкладна дерев`яна палиця зі штиком в середині, мобільний телефон «IPhone».
Відповідно до ч. 1 ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 236 КПК України, зокрема, предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Більше того, сам по собі факт надання дозволу на проведення обшуку з метою виявлення та вилучення певних речей та документів, предметів і грошових коштів ще не вказують на те, що вилучені речі, предмети та документи відповідають критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167, ст. 98 КПК України. Зазначене також обґрунтовується тим, що у випадку вилучення майна, яке, за переконанням органу досудового розслідування, містить відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення чи здобуте злочинним шляхом, тощо, він не пізніше наступного робочого дня зобов`язаний звернутись до слідчого судді з клопотанням в порядку ч. 5 ст. 171 КПК України про його арешт, довівши наявність обставин, визначених ст. 98, ч. 2 ст. 167, ст. 170 КПК України.

Згідно з ч. 7 ст. 236 КПК України, при обшуку слідчий, прокурор має право серед іншого, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

У відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відтак, вказане майно не є доказом вчинення кримінального правопорушення, не містить інформації, яка б мала значення у рамках вказаного кримінального провадження, а відтак продовження арешту вказаного майна безпідставне.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II).

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для скасування накладеного арешту.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-175, 309, 392, 532 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира № 296/6228/18 від 05.07.2018, на вилучений у ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , мисливський нарізний карабін МКМ-072 СБ кал. 7.69 Х 39 № НОМЕР_1 та чотири магазини до нього, дозвіл на вказану вище зброю серії НОМЕР_2 , виданий 28.08.2017, патрони калібром 7,62 в кількості 38 шт., два глушники до зброї, три предмети зовні схожі на зрив пакети, три ліхтарики, металевий складний ніж, розкладна дерев`яна палиця зі штиком в середині, мобільний телефон «IPhone».
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1