Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/1364/19
Провадження №: 1-кс/332/1304/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2019 р. м.Запоріжжя

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши внесене в кримінальному провадженні № 0000413 слідчим СВ Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , і погоджене прокурором ОСОБА_3 , клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з вказаним клопотанням, в якому зазначене наступне.

В провадженні слідчого відділення Заводського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження внесене до єдиного реєстру досудового розслідування за № 0000413, за фактом внесення невстановленою особою неправдивих відомостей до акту за формою КБ-2в.

В ході досудового слідства встановлено, що 05 грудня 2018 року між ІНФОРМАЦІЯ_1 та ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на підставі рішення тендерного комітету було укладено договір №05/12/2018 про надання послуг з встановлення 8 протипожежних дверей, які повинні відповідати вимогам стандартів у сфері пожежної безпеки. Вартість договору склала 1 12 521 гривень 07 копійок. Разом встановлено, що вказані двері повинні бути встановлені з доводниками, але під час візуального огляду встановлено, що їх не має. Крім того, на кожній встановленій двері є металева емблема виробника - ТОВ фірма « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

Під час телефонної бесіди з директором ТОВ фірма « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ОСОБА_5 встановлено, що середня вартість протипожежних дверей складає близько 7 тис. гривень, їх монтаж близько 2 тис. гривень.

В договірній ціні форми КБ-3 вартість дверей складає в середньому 11 тис. гривень, в залежності від розміру.

Таким чином, попередньо досудовим слідством встановлено, що з боку посадових осіб ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » є завищення ціни на вказані двері на загальну суму 16 тис. гривень, а також відсутні доводники, вартість яких складає 600 гривень, тобто 4 800 гривень.

Враховуючи викладені обставини в клопотанні ставиться питання про надання тимчасового доступу до наступних документів, з можливістю вилучення їх належним чином завірених копій тендерної документації з закупівлі послуги з монтажу протипожежних дверей номер процедури закупівлі UА-2018-12-06-004555-С, положення ІНФОРМАЦІЯ_1 , положення про тендерний комітет відділу, посадові інструкції начальника відділу освіти, інженерів територіальної групи господарського обслуговування та технічного нагляду.
Слідчий та прокурор в судовому засіданні клопотання про тимчасовий доступ до речей та документів підтримали та просили його задовольнити.
Представник ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що всі закупівлі велись відповідно до вимог діючого законодавства, ТОВ фірма « ІНФОРМАЦІЯ_3 », яка є виробником вказаних дверей, заявку на участь у тендері не подавала, тому договір було укладено на вигідних умовах виходячи з тих пропозицій, які надійшли до відділу освіти згідно оголошених умов тендеру.

Вирішуючи вказане клопотання слідчий суддя виходить з наступного.
Згідно ч.1 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).
Згідно ст.160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.
В той же час, згідно ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Згідно ч. 4, 5 ст. 132 КПК України, для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Аналіз змісту клопотання та наданих слідчому судді документів до нього приводить до висновку про те, що ніяких об`єктивних даних про те, що невідомими особами було вчинено зловживання службовим становищем та, як наслідок, заволодіння грошовими коштами, немає.
Так, слідчим було надано лише копії договорів від 05 грудня 2018 року між ІНФОРМАЦІЯ_1 та ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (на підставі рішення тендерного комітету було укладено договір №05/12/2018 про надання послуг з встановлення 8 протипожежних дверей), які підтверджують виконання вказаних договорів. Зі змісту договорів вбачається, що між двома юридичними особами виникли господарсько-правові відносини з приводу виконання умов договору.
Протоколів допиту свідків, висновків експертизи чи матеріалів ревізії, які б підтверджували про невиконання цих договірних відносин між вказаними підприємствами, суду надано не було.
Таким чином, оскільки слідчим взагалі не доведено обґрунтованість своїх висновків щодо вчинення будь-якими особами злочину, жодного доказу на підтвердження факту можливого заволодіння грошовими коштами зазначеними посадовими особами немає, слідчий суддя приходить до висновку про те, що втручання в охоронювані законом права юридичних осіб щодо вільного вибору контрагентів, ведення господарської діяльності на власний розсуд, на сьогодні є надмірним та таким, що не відповідає потребам досудового розслідування, тому слідчий суддя приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні клопотання слідчого.
Будь-яких інших доказів вчинення злочинів, які були здобуті слідством, та взагалі будь-яких доказів, підтверджуючих привласнення бюджетних коштів на конкретну суму, суду надано не було.
Щодо припущень слідчого відносно неповної комплектації дверей чи різниці в цінових показниках, які зроблені слідчим на підставі його телефонних бесід з фірмою виробником та при зіставленні з іншими постачальниками, суд зазначає, що цінова політика може бути сформована на підставі чисельних чинників та показників, в т.ч. умови поставки, умови платежу, умови компенсації витрат по зберіганню, транспортуванню продукції, та інших факторів, тому зазначені слідчим в клопотанні обставини не підтверджують наявність ознак злочину, передбаченого ст.191 КК України. Представник ІНФОРМАЦІЯ_1 про будь-які збитки чи порушення їх прав не заявляла. При цьому обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Крім того, у витягу з ЄРДР та інших матеріалах, наданих суду, відсутня конкретна сума бюджетних коштів, якими, по версії слідства, заволоділи посадові особи вказаних підприємств. Але у будь-якому випадку прокурор або ІНФОРМАЦІЯ_1 за наявності необхідних підстав вправі звернутись до суду із відповідним позовом про захист своїх цивільно-правових інтересів, якщо таке порушення взагалі мало місце.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 159-166, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання слідчого відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 18.09.2019р.

Слідчий суддя ОСОБА_1