КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 06 лютого 2019 року, -
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_5 , та продовжено строк тримання під вартою до 22 лютого 2019 року включно, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з вищою освітою, працюючого на посаді менеджера у ТОВ «КТ-Україна», одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 152, ч. 2 ст. 153 КК України.

Як вбачається з постановленого рішення, слідчий суддя, під час розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , врахував тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких останній обґрунтовано підозрюється, дані про його особу, наявні ризики у його поведінці, які не зменшилися та продовжують існувати, обсяг досудового розслідування, який ще необхідно провести, на підставі чого прийшов до висновку, що більш м`який запобіжний захід не в змозі забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого. В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на відсутність ризиків у поведінці свого підзахисного та просить врахувати той факт, що ОСОБА_6 добровільно з`явився за викликом слідчого, сприяв слідству та виконував покладені на нього обов`язки. Що стосується повідомлення потерпілої про погрози з боку ОСОБА_6 , то на думку захисника, дана обставина не підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

Крім того, згідно доводів апеляційної скарги, слідчим суддею було прийнято рішення без урахування даних про особу підозрюваного, який раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання в межах Київської області, малолітню дитини на утриманні та позитивно характеризується.
Також, адвокат ОСОБА_7 вказує, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003380 вже завершено, а тому вважає проведення будь-яких слідчих дій незаконним.
Крім того апелянт посилається і на відсутність у матеріалах провадження журналу судового засідання.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора, який вважає ухвалу слідчого судді законною і обґрунтованою, а відтак просив залишити її без змін, дослідивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
У відповідності з вимогами Кримінального процесуального кодексу України, розглядаючи клопотання слідчого, прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.

Підстави для застосування запобіжного заходу передбачені ст. 177 КПК України, зокрема відповідно до частини другої вказаної норми закону ними є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 цього Кодексу.
Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.
Також, положення чинного Кримінального процесуального кодексу України вказують, що, при розгляді клопотання поданого в порядку ст. 199 КПК України, важливим елементом при встановленні підстав для продовження строку дії запобіжного заходу є не лише наявність ризиків, які існували при обранні запобіжного заходу, а і ті обставини, що до завершення дії попереднього судового рішення про обрання запобіжного заходу вони не зменшилися або з`явилися нові.
Колегією суддів встановлено, що зазначених вимог закону слідчим суддею, під час розгляду клопотання слідчого про продовження ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, дотримано та враховано всі обставини за яких таке продовження можливе.

Так, слідчий суддя встановив, що підозра ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень є обґрунтованою, а заявлені прокурором ризики на час розгляду клопотання існують та в сукупності з даними про особу підозрюваного вказують на наявність підстав для продовження строку дії обраного йому запобіжного заходу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів чи інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому, на цій стадії провадження суд не вправі перевіряти докази з точки зору належності та допустимості, а також щодо того доводять вони чи ні винуватість особи, а лише встановлює наскільки їх сукупність є достатньою, щоб вважати про ймовірну причетність особи до вчинення кримінального правопорушення. На думку колегії суддів, такі фактичні дані містяться в доданих до клопотання слідчого матеріалах, в зв`язку з чим, підозра про ймовірну причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 152, ч. 2 ст. 153 КК України, за викладених у клопотанні обставин, є обґрунтованою.

Також, сукупність наданих суду матеріалів спростовує доводи апелянта щодо безпідставності висновків слідчого судді про наявності ризиків у поведінці підозрюваного, оскільки з них вбачається, що ризики, які були передумовою для застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на час продовження йому запобіжного заходу існували.

Враховано слідчим суддею і дані про особу підозрюваного.

Таким чином, приймаючи до уваги конкретні обставин справи, тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється, розмір покарання, який загрожує останньому у разі доведення його винуватості, дані про особу підозрюваного, а саме його вік, стан здоров`я, сімейний стан, характер соціальних зв`язків, спосіб життя взагалі, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що на час розгляду клопотання слідчого про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 стороною обвинувачення в повному обсязі було доведено, що жоден з інших більш м`яких запобіжних заходів, не в змозі забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти існуючим на той час ризикам.

Ті дані про особу підозрюваного, на які посилається апелянт, були враховані слідчим суддею при вирішенні питання про продовження ОСОБА_6 строку дії обраного йому запобіжного заходу. Крім того, вони не зменшують існуючих ризиків, а тому не можуть бути підставою для зміни йому запобіжного заходу.

Не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи і посилання захисника на необґрунтованість та безпідставність заяви потерпілої про погрози з боку ОСОБА_6 .

Що стосується доводів апеляційної скарги про відсутність в матеріалах провадження журналу судового засідання, то слід зазначити, що у вказаних матеріалах наявний процесуальний документ іменований як протокол судового засідання від 06 лютого 2019 року, який відповідає ст. 108 КПК України та фактично за змістом є журналом судового засідання.

За таких обставин, на підставі вище наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, оскільки постановлена у відповідності до

вимог чинного законодавства, на підставі повної і об`єктивної оцінки наданих суду матеріалів, у зв`язку з чим не вбачає підстав для її скасування, а тому апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 309, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 06 лютого 2019 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_5 , та продовжено строк тримання під вартою до 22 лютого 2019 року включно, відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/1467/2019 Категорія ст. 199 КПК України
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_10
Доповідач у суді апеляційної інстанції ОСОБА_1