Провадження № 1-кп/734/206/19 Справа № 734/3557/19
В И Р О К

іменем України

21 жовтня 2019 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретареві ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Козелець кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000087 від 05 вересня 2019 року, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Балаклія Харківської області, неодруженого, раніше не судимого, із середньою спеціальною освітою, військовослужбовця строкової військової служби військової частини НОМЕР_1 , стрільця відділення (імітації) взводу забезпечення, солдата, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого до призову на військову службу за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ,
за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

у присутності обвинуваченого ОСОБА_3

встановив:
27 вересня 2019 року до Козелецького районного суду Чернігівської області надійшов обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000087 від 05 вересня 2019 року, відносно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

26 вересня 2019 року прокурором військової прокуратури Деснянського гарнізону - лейтенантом юстиції ОСОБА_6 , який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000087, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 вересня 2019 року, та ОСОБА_3 , у присутності захисника ОСОБА_5 , укладена угода про визнання винуватості, яка була передана суду для затвердження.

Відповідно до вказаної угоди солдат ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем строкової військової служби, проходячи військову службу в умовах особливого періоду, в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 4, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1-3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом та з метою тимчасово ухилитися від військової служби, знаючи про те, що повинен проходити строкову військову службу в умовах особливого періоду у військовій частині НОМЕР_1 , враховуючи стан у Державі, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, став на шлях злочинної діяльності, 29 серпня 2019 року не з`явився вчасно до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується в АДРЕСА_3 та має чітко виражені межі. В подальшому, 17 вересня 2019 року солдат ОСОБА_3 , усвідомлюючи протиправність свого діяння, звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 та повідомив про свою належність до Збройних Сил України. 18 вересня 2019 року солдат ОСОБА_3 самостійно повернувся до розташування військової частини НОМЕР_1 та продовжив виконувати обов`язки військової служби.

Солдат ОСОБА_3 , будучи відсутнім на військовій службі у період з 29 серпня 2019 року по 18 вересня 2019 року, обов`язки військової служби не виконував та про належність до Збройних Сил України не повідомляв, час проводив на власний розсуд за місцем фактичного проживання ( АДРЕСА_2 ).

Дії обвинуваченого підлягають кваліфікації за ч. 4 ст. 407 КК України як не з`явлення вчасно на службу до військової частини НОМЕР_1 без поважних причин в умовах особливого періоду.

Згідно з вказаною угодою ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України в обсязі висунутого йому обвинувачення.

Також, вказаною угодою сторони із застосуванням ст. 69 КК України погодили покарання у виді 01 (одного) місяця арешту з відбуванням покарання на гауптвахті.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 4 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, шкода яким завдана лише державним інтересам.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що перелічені в угоді.

Таким чином, судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду, укладену 26 вересня 2019 року прокурором військової прокуратури Деснянського гарнізону - лейтенантом юстиції ОСОБА_6 , який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000087, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 вересня 2019 року, та ОСОБА_3 , у присутності захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 01 (одного) місяця арешту з відбуванням покарання на гауптвахті.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Вирок може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення з обмеженням :

- обвинуваченим та його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без згоди обвинуваченого на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення обвинуваченому наслідків укладення угоди, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 394 КПК України;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена, відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1