Справа № 206/6274/19
Провадження № 1-в/206/468/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2019року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю:
секретаря судового засідання: ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро письмову заяву Комунального закладу «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради про зміну примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Клекотина, Вінницької обл., громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , суд, -
за участі сторін заявленого клопотання:
прокурора: ОСОБА_4
захисника-адвоката: ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

14.11.2019 до Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшла письмова заява Комунального закладу «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради про зміну примусових заходів медичного характеру ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з посиленого нагляду на звичайний нагляд.

У вказаній письмовій заяві заявник зазначає,що згідно ухвали Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 11.01.2017 до ОСОБА_3 були застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із посиленим наглядом (а.п.5-7).
Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 03.06.2019 було продовжено ОСОБА_3 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу до відділення з посиленим наглядом(а.п.8).
Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 15.11.2019 було доручено Регіональному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адвоката для здійснення представництва інтересів в суді за призначенням (а.п. 15).
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення письмової заяви.
Представник заявника ОСОБА_6 та ОСОБА_3 повідомлені належним чином про дату та час слухання справи, надали до суду заяву, в якій просили справу розглянути за їх відсутності, просили задовольнити письмову заяву.
Захисник-адвокат ОСОБА_5 вважала за необхідне задовольнити письмову заяву.
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників судового засідання, вважає, що письмова заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ч.1ст.95 КК Українипродовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеруздійснюєтьсясудомзаписьмовою заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.
Згідно вимог ст. 514 КПК України, продовження зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосованих заходах медичного характеру.
Відповідно до п.18постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування»,ст. 95 КК України введеноположенняпро можливість продовження застосування примусових заходів медичного характеру, яке, як і зміна або скасування (припинення)їх застосування, здійснюється за заявою представника психіатричного закладу, що надає особі психіатричну допомогу, з долученням до цієїзаявивисновку комісії лікарів-психіатрів. Судам слід розглядати такі справи в порядку, передбаченому статтями419,422,424 КПК України. При цьому необхідно мати на увазі, що продовжувати застосування примусових заходів медичного характеру можна кожного разу на строк, який не перевищує шість місяців.
Відповідно до п. 27 в обґрунтування необхідності зміни примусових заходів медичного характеру у висновку № 161 від 11.11.2019 комісія лікарів-психіатрів зазначила, що за час перебування в стаціонарі психічний стан ОСОБА_3 покращився стабілізувались афективні прояви, адаптивно поводе себе в колективі хворих, жалкує про скоєне, планує подальше життя. Враховуючи вищевикладене, комісія лікарів-психіатрів дійшла висновку, що ОСОБА_3 небезпеки для себе та оточуючих не представляє.
Згідно з п. 28 висновку комісії лікарів-психіатрів: рекомендовано змінити ОСОБА_3 примусові заходи медичного характеру з посиленого нагляду на звичайний нагляд, про що зазначено також в письмовій заяві КЗ «ДКПЛ ДОР» від 14.11.2019.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за доцільне письмову заяву Комунального закладу «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради, лікаря-психіатра ОСОБА_6 , задовольнити, змінити примусові заходи медичного характеру ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з посиленого нагляду на звичайний нагляд.
Керуючись ст.ст.19,22 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст.ст.94,95 Кримінального кодексу України, ст.ст.372,503, 512-514 КПК України,постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Письмову заяву Комунального закладу «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради лікаря-психіатра ОСОБА_6 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про зміну примусових заходів медичного характеру - задовольнити.
Змінити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру з посиленого нагляду на звичайний нагляд., строком до 6 (шести) місяців.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів.

Суддя ОСОБА_1