ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/1462/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"26" вересня 2019 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002112 від 22.03.2019 року по обвинуваченню ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 263 КК України,

в с т а н о в и в :
В провадженні Дарницького районного суду м. Києва знаходиться вищенаведене кримінальне провадження.

Суд у відповідності до вимог ст.331 КПК України в судовому засіданні на обговорення поставив питання доцільності подальшого тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою, оскільки спливає продовжений строк тримання обвинуваченого під вартою.

Прокурор вважав, що ризики, передбачені ст. 177 КПК не зникли, в зв`язку з чим просив продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обраного ОСОБА_8 .

Захисник, думку якого підтримали обвинувачений ОСОБА_8 та потерпіла ОСОБА_6 , вважав, що прокурор не довів доцільності продовження строку дії найсуворішого виду запобіжного заходу, обраного ОСОБА_8 . Натомість просив змінити ОСОБА_8 запобіжний захід на домашній арешт.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд виходить з наступного.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 22.03.2019 року ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який неодноразово продовжувався судом та діє і на даний час.

Відповідно до правової позиції Європейського суду, викладеної у справі «Калашников проти Росії» від 15 липня 2002 року зокрема, зазначено, що небезпека можливості переховування від правосуддя не може вимірюватися виключно на підставі суворості можливого вироку. Наявність сильної підозри в тому, що особа вчинила тяжкий злочин, є, звичайно, таким чинником, що належить до суті питання, однак сама по собі така підозра не може бути виправданням довготривалого тримання особи під вартою.

Суд, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_8 , його вік, те, що він одружений, має постійне місце проживання у АДРЕСА_1 , а також обставини кримінального провадження, наявність розумної підозри у можливій причетності обвинуваченого до вчинення злочину, тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватим, враховуючи, що провадження у справі триває, вважає за можливе у даному випадку змінити ОСОБА_8 запобіжний захід на домашній арешт, з покладенням певних обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 194, 331, 372 376 КПК України, суд

у х в а л и в :
Змінити обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 строком на два місяці, а саме до 22.11.2019 р. включно з покладанням на обвинуваченого наступних обов`язків:

- заборонити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 з 22.00 год. до 06.00 год. ранку.

- зобов`язати прибувати до суду за першою вимогою;

- заборонити спілкування зі свідками у даному провадженні;

Звільнити ОСОБА_8 з-під варти в залі суду.

Ознайомити та вручити обвинуваченому ОСОБА_8 під розпис копію ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Контроль за виконанням запобiжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому покласти на орган національної поліції за мiсцем його проживання.

Працівники органу національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвала оскарження не підлягає.

Головуючий

Судді