Ухвала
Іменем України

11 листопада 2019 року
м. Київ

справа № 727/3058/15-к
провадження № 51-5520ск19

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 ОСОБА_5 на вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 06 березня 2019 року та ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 10 жовтня 2019 року,

встановив:

вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 06 березня 2019 року

ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженку м. Чернівці,

визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 27, частини 1 статті 328 Кримінального кодексу України (далі КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк два роки без позбавлення права обіймати певні посади. На підставі ст. 75 КК звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю два роки, з покладенням на неї відповідних обов`язків, передбачених пунктами 1, 2 частини 1 статті 76 КК, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання. На підставі ч. 5 ст. 74 КК ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених статтею 49 КК.

Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 10 жовтня 2019 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 залишено без задоволення, а вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 06 березня 2019 року щодо ОСОБА_4 без зміни.

Зі змісту касаційної скарги вбачається, що захисник не погоджується з ухваленими у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_4 судовими рішеннями, просить їх скасувати та призначити новий розгляд. Посилається на порушення вимог кримінального процесуального закону, що вважає істотними.

Зокрема вказує на безпідставність проведення повторного допиту свідка обвинувачення, оскільки підстав, передбачених частиною 13 статті 352 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), до цього не існувало, а апеляційним судом вказане порушення було залишено поза увагою. Зазначає про невиконання вказівок апеляційного суду під час нового розгляду в суді першої інстанції відповідно до частини 3 статті 415 КПК. Також вважає, що висновок суду про винуватість ОСОБА_4 побудований на припущеннях, оскільки судом не повно зясовано обставини вчинення кримінального правопорушення.

Перевіривши касаційну скаргу захисника на відповідність вимогам статті 427 КПК, Суд дійшов висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.

Так, відповідно до вимог частини 2 статті 427 КПК у касаційній скарзі, окрім іншого, наводяться обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судового рішення з урахуванням підстав для його скасування або зміни судом касаційної інстанції, визначених у статті 438 КПК. Також зазначаються вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувалися зі статтею 436 КПК, та застереження щодо участі особи в касаційному розгляді.

Частиною 6 статті 427 КПК передбачено, що до касаційної скарги додаються її копії з додатками в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження.

У частині 1 статті 433 КПК визначено повноваження суду касаційної інстанції, відповідно до яких суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Згідно із частиною 1 статті 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Як убачається зі змісту касаційної скарги, захисник фактично просить надати доказам у кримінальному провадженні іншу оцінку, ніж їм дано судами першої та апеляційної інстанцій, тобто посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що згідно зі статтею 438 КПК не є предметом перевірки у касаційному порядку.

Крім того, захисник вказує на те, що апеляційний суд мав закрити провадження щодо ОСОБА_4 на підставі пункту 2 частини 1 статті 284 КПК з підстав відсутності в її діях складу кримінального правопорушення, оскільки висновки суду про винуватість ОСОБА_4 є припущенням. Посилається на те, що у кримінальному провадженні так і не було встановлено як було вчинено кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнано винуватою.

Втім, захисник у касаційній скарзі має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни оскаржуваних ним судових рішень, які, на його думку, допущені судами при їх ухваленні, навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції.
При цьому слід враховувати повноваження суду касаційної інстанції щодо меж касаційного розгляду.

Щодо вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.
Так, захисник у прохальній частині скарги просить Верховний Суд вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 06 березня 2019 року та ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 10 жовтня 2019 року скасувати, водночас порушує питання про призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції.
Така неузгодженість позиції захисника перешкоджає касаційному суду визначитись із предметом оскарження.

До того ж, захисник всупереч вимогам ч. 6 ст. 427 КПК не долучив до касаційної скарги необхідну кількість її копій з додатками, для надіслання всім сторонам кримінального провадження.

Також, всупереч вимогам частини 3 статті 427 КПК захисник не зазначає в касаційній скарзі чи бажає він брати участь у касаційному розгляді.

Таким чином, недодержання захисником вимог, передбачених статтею 427 КПК, є підставою для залишення його касаційної скарги без руху.
На підставі викладеного та керуючись частиною 1 статті 429 КПК, Суд

постановив:

касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 ОСОБА_5 на вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 06 березня 2019 року та ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 10 жовтня 2019 року залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання ним ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3