Справа № 473/4828/19
Номер провадження1-кп/473/439/2019
ВИРОК
іменем України

"05" грудня 2019 р. м. Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

учасники процесу:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачена ОСОБА_4 ,

потерпіла ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Вознесенська кримінальне провадження №0001732 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженка м.Вознесенськ, Миколаївської області, не працює, на утриманні неповнолітніх дітей не має, з середньої освітою, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судима:

01.10.2015 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.2 ст.185, ст.75 КК України до 3 років обмеження волі з іспитовим строком на 2 роки;

14.11.2016 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.2 ст.185, ст.71,ч.3 ст.78 КК України до обмеження волі строком на 3 роки 5 місяців;

26.01.2017 року Веселинівським районним судом Миколаївської області за ч.2 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнена 23.01.2019 року на підставі ухвали Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області умовно-достроково з невідбутим строком покарання 5 місяців,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

11 серпня 2019 року вдень, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 зайшла до пологового відділення КП «Вознесенська багатопрофільна лікарня ВМР», яке розташоване по вул.228 Стрілецької дивізії, 26, в м. Вознесенськ Миколаївської області, де ОСОБА_4 на посту чергового під столом побачила жіночу сумочку. У цей час у ОСОБА_4 виник умисел та корисливий мотив, направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, користуючись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, таємно викрала з жіночої сумочки гаманець, який належить ОСОБА_5 , в якому були грошові кошти в сумі 350 грн., якими ОСОБА_4 в подальшому розпорядилась на власний розсуд. В результаті вчиненої крадіжки, потерпілій ОСОБА_5 завдано матеріальну шкоду на суму 350 грн.

Дії ОСОБА_4 стороною обвинувачення були кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення майна (крадіжка), вчинена повторно.

05 грудня 2019 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 була укладена угода про примирення.

Згідно з угодою про примирення обвинувачена ОСОБА_4 повністю визнала свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, сторони дійшли згоди щодо призначення покарання ОСОБА_4 за ч.2 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст.75 КК України передбачено звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, з покладенням обов`язків, які передбачені п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України.

В угоді про примирення зазначено, що потерпіла ОСОБА_5 ніяких претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченої ОСОБА_4 не має, а шкоду їй відшкодовано повністю обвинуваченою до укладення угоди.

Вирішуючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Пунктом 1 частини 3 статті 314 КПК України визначено, що при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ч.1 п.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

В підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, який відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Судом було з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_4 розуміє права, визначені частиною 5 статті 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені частиною 1 статті 473 КПК України; обвинувачена вказала, що повністю визнає свою вину за пред`явленим обвинуваченням, цілком розуміє характер обвинувачення, згодна з видом та розміром покарання, яке до неї буде застосоване в результаті затвердження угоди про примирення.

Потерпіла та обвинувачена підтримали затвердження угоди на визначеній в ній умовах. Прокурор не заперечував проти затвердження угоди про примирення, зазначивши, що її зміст, форма та порядок укладання відповідають вимогам чинного КПК України.

Судом роз`яснено, що наслідком затвердження угоди про примирення для сторін є обмеження їх права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України, для обвинуваченої - відмова від здійснення права на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, в тому числі права мовчати, мати захисника, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь. А для потерпілого - позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Суд переконався, що затвердження угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді; відсутні обставини для відмови у затвердженні угоди про примирення, передбачені ч.7 ст.474 КПК України, правова кваліфікація діям ОСОБА_4 надана вірно за ч.2 ст.185 КК України; покарання, запропоноване сторонами, узгоджено у межах санкцій ч.2 ст.185 КК України, відповідає положенням Загальної частини Кримінального кодексу України, та вважає, що існують підстави для затвердження угоди про примирення на визначеній в ній умовах.

Цивільний позов, судові витрати та речові докази в провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст.314, 369, 373, 374, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення від 05 грудня 2019 року, укладену між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі затвердженої угоди про примирення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити їй покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового злочину.

На підставі п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 виконання в період іспитового строку наступних обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченою в той же строк з дня вручення їй копії вироку суду.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.394 КПК України вирок на підставі угоди про примирення може бути оскаржено прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарження вироку, якщо його не скасовано, - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1