ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2501/19 Справа № 206/4102/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,
його захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_9 на ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 05 серпня 2019 року,-
В С Т А Н О В И Л А:
Вказаною ухвалою задоволено клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлоград Дніпропетровської області, громадянина України, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 18.01.2017 року Павлоградським міськрайоним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ст. 69, ч. 70 КК України до покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавленя волі з конфіскацією майна. Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 13.02.2019 року невідбутий строк позбавлення волі замінено на обмеження волі,
та постановлено звільнити його від подальшого відбування покарання у виді обмеження волі умовно-достроково на 10 місяців 19 днів.

Своє рішення суд першої інстанції обґрунтував тим, що ОСОБА_7 відбув 3/4 призначеного строку покарання, характеризується позитивно, працевлаштований на власному виробництві установи, до праці ставиться сумлінно. Згідно довідки виправної установи має 6 заохочень. Приймає участь у програмі диференційного виховного впливу «Фізкультура та спорт». Підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними телефонних розмов.
Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до всиновку, що ОСОБА_7 своєю поведінкою та сумлінною працею довів своє виправлення, а тому може бути звільнений умовно-достроково.

В апеляційній скарзі:

- прокурор просить ухвалу скасувати, та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Вважає, що при розгляді клопотання ОСОБА_7 , суд не врахував, що останній був неодноразово судимий, в тому числі за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, має не зняту та не погашену в установленому Законом порядку судимість. Відповідно до записів (результатів оцінювання) у щоденнику індивідуальної роботи із засудженим ОСОБА_7 від 24.10.2017 «Засуджений стає на шлях виправлення», 24.04.2018 «Засуджений стає на шлях виправлення», 20.10.2018 «Засуджений стає на шлях виправлення», 15.12.2018 «Засуджений став на шлях виправлення», 15.06.2019 «Засуджений став на шлях виправлення».

Заслухавши суддю доповідача, думки прокурора ОСОБА_6 , яка підтримала апеляційні вимоги сторони обвинувачення та просила їх задовольнити, думки засудженого та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та зазначили, що на утриманні у засудженого ОСОБА_7 перебуває його батько, який є інвалідом та потребує сторонньої допомоги, перевіривши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 81 КК України умовно дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно роз`яснень, що містяться п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким " № 2 від 26 квітня 2002 року визначено, що умовно дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Матеріали про умовно дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати відомості про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної ради.
У відповідності до положень п. 17 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України суду слід ретельно з`ясувати : ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, а також його наміри щодо прилучення до праці. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу.

Зазначених вимог закону суд першої інстанції не дотримався та передчасно звільнив засудженого ОСОБА_7 умовно-достроково від подальшого відбування покарання, не зазначивши належних мотивів та достатніх підстав для такого звільнення. Зокрема суд першої інстанції не з`ясував в повному обсязі чи дійсно на утриманні у ОСОБА_7 перебуває його батько, який є інвалідом та потребує сторонньої допомоги, чи є у батька інші родичі, які б могли надати йому необхідну допомогу та догляд. Також судом не було з`ясовано дані щодо того, що в травні 2019 року ОСОБА_7 було замінено невідбуту частину призначеного покарання у вигляді позбавлення волі на обмеження волі, і в серпні 2019 року, тобто невдовзі, ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про застосування до нього вимог ст. 81 КК України. Адміністрація установи з клопотанням до суду не зверталась.
На думку колегії суддів, вищевказані відомості у сукупності, у разі їх достеменного дослідження в судовому засіданні, могли істотно вплинути на висновки суду щодо відсутності підстав для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання.

Вказана неповнота судового розгляду свідчить на користь апеляційних доводів прокурора, яка при апеляційному розгляді, не погоджуючись з оскаржуваним судовим рішенням, стверджувала про передчасність прийнятого рішення, а також не дотримання судом вимог ст.370 КПК України при його ухваленні.
Порушення судом першої інстанції вимог ст. 370 КПК України, щодо загальних засад судочинства не відноситься до передбаченого в ч.1 ст.415 КПК України переліку підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції. Проте, відповідно до вимог ч.6 ст.9 КПК України, у випадках, коли положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 КПК України. Такими загальними засадами кримінального провадження у даному випадку є передбачені п.п.1, 2 , 17 ч.1 ст.7 КПК України - верховенство права, законність, а також забезпечення змагальності сторін та одночасно обґрунтованості і вмотивованості судового рішення, що передбачено як обов`язкові вимоги у ст. 370 КПК України.
З огляду на викладене, з метою дотримання вказаних засад кримінального провадження, що гарантуються чинним КПК України, апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, оскаржувану ухвалу слід скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Під час нового судового розгляду суду першої інстанції належить ретельно з`ясувати, чи дійсно ОСОБА_7 довів своє виправлення, детально з`ясувати всі дані що характеризують особу засудженого, з`ясувати наявність інших утриманців які б могли здійснювати догляд за його батьком інвалідом, та прийняти законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА :
Апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_9 , - задовольнити частково.
Ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 05 серпня 2019 року, якою задоволено клопотання засудженого ОСОБА_7 та звільнено його від подальшого відбування покарання у виді обмеження волі умовно-достроково на 10 місяців 19 днів, - скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала набирає чинності з дня її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4