Провадження № 1-кс/522/695/19
У Х В А Л А

в порядку ст. 331 КПК України

19 вересня 2019 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі, питання про доцільність продовження строку тримання під вартою обвинуваченого у кримінальному провадженні №0002694 від 21.10.2018 року:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Баку, республіки Азербайджан, громадянин Азербайджану, з незакінченою середньою освітою, неодружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання та реєстрації в Україні, раніше не судимий,

- у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 121 КК України,-

Учасники процесу:

прокурор - ОСОБА_4 ,

обвинувачений - ОСОБА_3 ,

захисник - ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходиться кримінальне провадження, зареєстроване в ЄРДР за №0002694 від 21.10.2018 року, по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Суд з власної ініціативи ставить на розгляд питання стосовно доцільності продовження строків тримання під вартою обвинуваченому.

Прокурор вважав за необхідне продовжити строк тримання під вартою, оскільки у обвинуваченого не зменшилися ризики передбачені ст. 177 КПК України, він обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, за яке відповідальність передбачена у вигляді позбавлення волі, та наявні ризики, що він буде перешкоджати кримінальному провадженню.

Захисник обвинуваченого заперечив проти продовження строку тримання під вартою.

Обвинувачений підтримав думку захисника.

Суд, заслухавши думку сторін дослідивши матеріали кримінального провадження прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді утримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Суд зобов`язаний до спливу продовженого строку повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків а також запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, іншого обвинуваченого, експерта або спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; або вчинити інше кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

З наданих до суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_3 обґрунтовано підозрюються у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України, до обвинуваченого у вчиненні злочину, за який передбачається основне покарання у вигляді штрафу понад три тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, може бути застосовано запобіжний захід лише у вигляді застави або тримання під вартою.

Так, суд розцінює доведеним ризик того, що ОСОБА_3 будучи громадянином іншої держави, підозрюючись у вчиненні тяжкого злочину, без стійких соціальних зв`язків може переховуватися від суду. Даний ризик підтверджується також тією обставиною, що в обвинуваченого відсутнє зареєстроване місце проживання.

При цьому, у відповідності до ст. 23 КПК України та 94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та повинен бути дослідженим судом під час судового провадження безпосередньо, а тому, зважаючи на стадію судового провадження, суд вбачає реальним ризик, що обвинувачений у разі не застосування запобіжного заходу може впливати на свідків, які безпосередньо судом не допитані.

Також суд бере до уваги той факт, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні умисного злочину, проти життя та здоров`я, зважаючи на що, суд вбачає також реальним ризик, що у разі не застосування запобіжного заходу обвинувачений може вчинити інше аналогічне кримінальне правопорушення.

У відповідності до вимог ст. 178 КПК України, суд бере до уваги вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні у вчиненні якого він обвинувачується, що свідчить про неможливість застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу.

За таких обставин, на підставі наданих матеріалів, суд приходить до висновку про необхідність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому клопотання захисника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 331, 372, 132, 176-178, 182-183, 193-194, 196-197 КПК України, суд

у х в а л и в:

Строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжити на 60 (шістдесят) днів.

Строк дії ухвали про продовження строку тримання під вартою обчислюється з 19.09.2019 року по17.11.2019 року.

Копію ухвали направити начальнику ДУ "ОУВП (№21)" Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації МЮ України - для відома.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя:

19.09.2019