Справа № 646/7227/18
№ провадження 1-кп/646/321/2019
У Х В А Л А

11.07.2019 року м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі

судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001285 від 20.07.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,

в с т а н о в и в:

В судовому засіданні розглянуто питання доцільності продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою, зважаючи на те, що термін утримання під вартою останнього закінчується 29.07.2019 р., проте розгляд кримінального провадження триває.

Прокурор вважав доцільним продовжити раніше обраний запобіжний захід відносно обвинуваченого, посилаючись на те, що ризики, які мали місце під час досудового розслідування, на теперішній час не зменшилися та не перестали існувати.

В судовому засіданні представник потерпілого просив прийняти рішення на розсуд суду.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисники заперечували проти продовження строку тримання під вартою, вважали можливим застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Захисник ОСОБА_4 вважав, що обвинувальний акт має певні недоліки, його складено без дотримання вимог кримінально-процесуального законодавства. Обвинувачений ОСОБА_7 не перешкоджає встановленню істини по справі, прокурором не надано доказів в обґрунтування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Захисник ОСОБА_5 вважав, що клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 необґрунтовано, оскільки останній має міцні соціальні зв`язки та постійну реєстрацію.

Вислухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступного.

Згідно ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Суд приймає до уваги, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України").

Статтею 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Суд вважає, що на момент вирішення питання доцільності продовження запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Крім того, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_7 на момент затримання постійного місця проживання та реєстрації не мав, не працював, не одружений, а тому у нього відсутні міцні соціальні зв`язки.

Враховуючи викладене, суд вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є найбільш ефективним для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків, застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належної поведінки обвинуваченого під час судового розгляду по кримінальному провадженню, в зв`язку з чим є неможливим, застосований запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується обвинуваченому, а тому суд вважає за доцільне продовжити термін перебування обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою терміном до 60 днів.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177,178 КПК України, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини; щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею. А тому суд вважає, що у даному кримінальному провадженні, враховуючи мету та підстави продовження застосування запобіжного заходу, а також кількість доведених ризиків, необхідним не визначати заставу при продовженні застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки це не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та не зможе запобігти ризикам, які за умови внесення останнім застави та звільнення його з-під варти, продовжують існувати.

Керуючись ст. 331 КПК України, -

у х в а л и в:

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 терміном до 60 днів, тобто до 09.09.2019 року включно.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи діб з дня її оголошення до Харківського апеляційного суду.

Суддя: ОСОБА_1