Ухвала
Іменем України
10 липня 2019 року

м. Київ
справа № 204/2153/15-к

провадження № 51-3414 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 31 січня 2017 року та на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 08 квітня 2019 року,
встановив:
Вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 31 січня 2017 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 187 КК України, ч. 2 ст. 289 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді 9 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належному йому майна. До набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду. Строк відбуття покарання ОСОБА_4 ухвалено рахувати з дати набрання даним вироком законної сили. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано у строк покарання ОСОБА_4 строк його попереднього ув`язнення з дати затримання 16 січня 2015 року по 13 квітня 2015 року, з 14 квітня 2015 року по 15 березня 2016 року та з 31 січня 2017 року до дати набрання даним вироком законної сили з розрахунку один день попереднього увязнення за два дні позбавлення волі.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 08 квітня 2019 року вирок суду першої інстанції залишено без зміни.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу подано без додержання положень зазначеної статті.
Наведене обґрунтування вимог засудженим викладено без урахування вимог ст. 433 КПК України, яка визначає межі перегляду судом касаційної інстанції, та положень ч. 1 ст. 438 КПК України, якою регламентовано, що підставами для скасування або зміни судових рішень у касаційному суді є лише: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
При цьому, при вирішенні питання про наявність зазначених у ч. 1 ст. 438 КПК України підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 КПК України.

Натомість, як убачається зі змісту касаційної скарги, засуджений вказує на однобічність та неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судових рішеннях, фактичним обставинам кримінального провадження, доказам у кримінальному провадженні просить дати іншу оцінку, ніж її дали суди першої та апеляційної інстанції.
При цьому засудженим не враховано, що невідповідність висновків суду фактичним обставинам, а також неправильна оцінка доказів у кримінальному провадженні, під час касаційного розгляду не перевіряється, та не є підставою згідно ст. 438 КПК України для скасування або зміни судових рішень при розгляді кримінального провадження в суді касаційної інстанції.
Вказані порушення перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Крім того, зі змісту касаційної скарги вбачається, що засуджений ОСОБА_4 оскаржує вирок та ухвалу, проте у своїй вимозі вказує про необхідність скасувати лише вирок суду першої інстанції, чим допускає некоректність формулювання вимоги, яка має бути вказана з врахуванням повноважень суду касаційної інстанції, передбачених ст. 436 КПК України, та суперечність між мотивувальною та прохальною частинами скарги.
Таким чином прохання захисника до суду касаційної інстанції сформульоване не у відповідності до ст. 436 КПК України, яка визначає повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.
Крім того, ОСОБА_4 не вказано, в чому полягає незаконність та необгрунтованність ухвали апеляційного суду, що є підставою для її зміни та скасування, чим допускає суперечності при обґрунтуванні скарги.
Вказані порушення перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Згідно звимогами ч. 1 ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 429 КПК України залишення касаційної скарги без руху або її повернення не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження.
Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишити без руху та встановити строк для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання вимог ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3