Справа № 182/7509/18
Провадження № 1-кп/0182/165/2019
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04.10.2019 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження, відомості про вчинення кримінальних правопорушень за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.05.2018 за № 0001681 по обвинуваченню
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження с. Новоіванівка Нікопольського р-ну Дніпропетровської області, громадянина України, який зареєстрований та мешкає у АДРЕСА_1 , із освітою 11 кл., не працює, навчається в 12 кл. КЗ «Нікопольська середня загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 4», неодружений, судимий:
- 08.05.2018 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської обл. за ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75, 104 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,
у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 297 КК України,
за участю сторін судового провадження
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
законного представника н/л ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9
представника служби у справах
дітей Нікопольської міськради ОСОБА_10 ,
представника СП ВП ОСОБА_11 ,-

в с т а н о в и в :

Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 26.05.2018 о 17.15 год., знаходячись біля будинку № 95 по вул. Патріотів України в м. Нікополі Дніпропетровської обл., побачив малолітнього ОСОБА_8 , який сидів на лавочці у дворі та грався мобільним телефоном.
У цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення мобільного телефону. ОСОБА_3 дочекався, коли малолітній ОСОБА_8 зібрався йти додому, положивши при цьому свій мобільний телефон в рюкзак сірого кольору, почав рухатися за ОСОБА_8 і коли останній підійшов до дверей під`їзду вищевказаного будинку, діючи умисно, відкрито, повторно, з корисливих мотивів, підбіг зі спини та зірвав з його лівого плеча рюкзак, після чого побіг за будинок АДРЕСА_2 . Таким чином, ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що його дії помічені малолітнім ОСОБА_8 , так як останній кричав йому в слід, заволодів його рюкзаком сірого кольору, який матеріальної цінності не представляє, в якому знаходилась жіноча кофта на блискавці, дитячі іграшки, які матеріальної цінності не представляють, а також мобільний телефон «S-Теll» модель «М540» ІМЕІ: НОМЕР_1 , чорного кольору, середня ринкова вартість якого згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 385 від 14.09.2018, станом на 26.05.2018 складає 1 400 грн. 00 коп., в якому заходилася сім картка оператора МТС ( НОМЕР_2 ), яка матеріальної цінності не представляє, чим спричинив потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 1 400 грн. 00 коп.
З місця вчинення злочину втік, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Крім того, ОСОБА_3 02.09.2018 приблизно о 13.25 год., знаходячись біля будинку № 15 по вул. В. Усова в м. Нікополі Дніпропетровської обл., побачив малолітнього ОСОБА_12 , який сидів на лавочці біля під`їзду № 4 будинку № 15 по вул. В. Усова, та в руках якого знаходився мобільний телефон.
В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення мобільного телефону. Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_3 , діючи умисно, відкрито, повторно, з корисливих мотивів, присівши біля малолітнього ОСОБА_12 на лавочку, вихопив з його рук мобільний телефон і, швидко вставши, побіг за будинок АДРЕСА_3 . Таким чином, ОСОБА_3 відкрито заволодів мобільним телефоном «Huawei Y5 2017», модель «МYА-U29», золотистого кольору, середня ринкова вартість якого, згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 386 від 12.09.2018, станом на 02.09.2018 складає 2 620 грн. 70 коп., на якому знаходилося термоскло «Optima Huawei Y5 2017», середня ринкова вартість якого, згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 386 від 12.09.2018, станом на 02.09.2018 складає 134 грн. 70 коп., а також накладка на мобільний телефон «Beckberg Breathe Huawei Y 2017» середня ринкова вартість якої, згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 386 від 12.09.2018 року, станом на 02.09.2018 складає 131 грн. 10 коп., які належать потерпілій ОСОБА_7 , чим завдав останній матеріальної шкоди на загальну суму 2 886 грн. 50 коп.
З місця вчинення злочину втік, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Крім того, в кінці липня 2018 року приблизно о 09:00 год., більш точної дати слідством не встановлено, ОСОБА_3 , шляхом вільного доступу зайшов на неогороджену територію цвинтаря, розташованого по вул. Кузнечна в с. Мусіївка Нікопольського р-ну Дніпропетровської обл., маючи прямий умисел, направлений на незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі, підійшов до могили з похованим тілом ОСОБА_13 (1932-2003 роки життя).
Реалізуючи свій протиправний намір на умисну наругу над могилою та маючи умисел на матеріальне збагачення, достовірно розуміючи, що його дії носять злочинний характер, з корисливих мотивів, порушуючи загальноприйнятий порядок в місцях поховання, пов`язаний зі священним спокоєм, почуттям шанування до покійних і недоторканністю кожного місця поховання, шляхом пошкодження намогильних плит пам`ятника, таємно, викрав два металевих швелера, довжиною по 2 м кожний, товщиною стінки 5 мм, шириною 75 мм, середня ринкова вартість яких, згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 415 від 25.09.2018, станом на кінець липня 2018 року з урахуванням зносу могла становити 291 грн. 62 коп., на яких утримувалась могила, тобто незаконно заволодів предметами, що знаходяться на могилі. Після чого, з місця скоєння правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Крім того, в кінці липня 2018 року приблизно о 09:00 год., більш точної дати слідством не встановлено, ОСОБА_3 , шляхом вільного доступу зайшов на неогороджену територію цвинтаря, розташованого по вул. Кузнечна в с. Мусіївка Нікопольського р-ну Дніпропетровської обл., маючи прямий умисел, направлений на незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі, підійшов до могили з похованим тілом ОСОБА_14 (1938-2001 роки життя).
Реалізуючи свій протиправний намір на умисну наругу над могилою та маючи умисел на матеріальне збагачення, достовірно розуміючи, що його дії носять злочинний характер, з корисливих мотивів, повторно, порушуючи загальноприйнятий порядок в місцях поховання, пов`язаний зі священним спокоєм, почуттям шанування до покійних і недоторканністю кожного місця поховання, шляхом пошкодження намогильних плит пам`ятника, таємно, викрав дві металеві труби, довжиною по 1,5 м кожна, діаметром 80 мм, товщина стінки 3 мм, середня ринкова вартість яких, згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 414 від 25.09.2018, станом на початок вересня 2018 року з урахуванням зносу могла становити 310 грн. 86 коп. на яких утримувалась могила, тобто незаконно заволодів предметами, що знаходяться на могилі. Після чого з місця скоєння правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно; за ч. 3 ст. 297 КК України як незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі, з корисливих мотивів, вчинене повторно.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винуватим себе у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.. 186 КК України визнав повністю і пояснив суду, що ОСОБА_8 знає, так як раніше зустрічався з його сестрою. У травні 2018 року побачив ОСОБА_8 біля будинку, де він мешкає по АДРЕСА_2 , він сидів під навісом та грав на телефоні. Він підсів до ОСОБА_8 , вони почали розмовляти. Потім ОСОБА_8 встав і почав йти додому. Телефон він поклав до рюкзака. Потім ОСОБА_8 підійшов до під`їзду та почав виймати ключі. В цей момент він підбіг до нього, вихопив рюкзак і побіг. Мобільний телефон вийняв з рюкзака і забрав, а сам рюкзак викинув. Мобільний телефон заклав до ломбарду через знайомого на ім`я ОСОБА_15 . Скільки отримав грошей за телефон не пам`ятає. На даний час мати відшкодувала спричинену потерпілому шкоду.
Потерпілого ОСОБА_12 він раніше не знав. У вересні 2018 року проходив по вул. В. Усова у м. Нікополі біля магазину АТБ. Побачив на лавці двох хлопців, які сиділи та грали на мобільних телефонах. Він підійшов до них, присів поряд. Він вже не пам`ятає чи просив телефон, щоб зателефонувати, чи ні, можливо, що просив. Потім він вихопив у одного з хлопців телефон марки «Huawei» світлого кольору і побіг. Мобільний телефон заклав до ломбарду. Він, коли зайшов у ломбард, побачив там чоловіка, якому спочатку хотів продати мобільний телефон, але потім вони на документи того чоловіка заклали мобільний телефони до ломбарду. Ці злочини вчинив, так як на той час він не мешкав вдома. Після вчинення злочину у травні 2018 року він поїхав у с. Грушівку Апостоловського р-ну, там працював на полі. Коли туди приїхали працівники поліції, він втік. Жив в с. Чортомлик, с. Олексіївка, с. Кам*янське, потім знову повернувся до м. Нікополя. Жив він на вулиці, бо додому повертатися не хотів.
У вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 297 КК України він себе винним не визнає, оскільки ці злочини він не вчиняв. Коли його затримали співробітники поліції за вчинення грабежу, на 2-гу добу приїхав дільничний з с. Мусіївка і сказав узяти на себе вчинення цих злочинів. Він не погоджувався, але до нього застосували силу і він таким чином дав зізнавальні покази. Прізвища співробітників поліції він не знає, їх було двоє. Один дільничний з с. Мусіївка, а другого звали ОСОБА_16 . Спочатку його тримали в кабінеті, де знаходяться працівники по неповнолітніх, а потім в кабінеті психолога, де всю ніч з ним хтось знаходився. Працівники поліції спочатку змушували його присідати, віджиматися від підлоги, а потім почали його бити. Також працівники поліції взяли з нього розписку, що він погоджується співпрацювати з поліцією. Слідча, яка розслідувала його справу, про все це знала, вона була присутньою при тому, коли він писав розписку. Про те, що на нього був здійснений тиск він нічого не говорив ні захиснику, ні прокурору, так як йому погрожували, що розписку про співпрацю з поліцією покажуть заарештованим, тому у нього у камері будуть проблеми. До проведення слідчого експерименту співробітники поліції його відвезли на цвинтар і показали ці могили, вони тоді їх фотографували для слідчого.
У вчинених грабежах він розкаюється.
Винуватість обвинуваченого підтверджується дослідженими доказами.
Малолітній потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні суду показав, що обвинуваченого раніше знав. До цього не один раз бачив його на березі водосховища, де вони купалися. 26.05.2018 він знаходився на подвір`ї будинку АДРЕСА_2 , де мешкає його бабуся. Сиділи з товаришами у бесідці, розмовляли. Підійшов до них обвинувачений, привітався, почав розмовляти. Потім він вирішив піти переодягтися до бабусі. Вийшов з бесідки і пішов до під`їзду. В цей час до нього підбіг ззаду з лівої сторони обвинувачений, вихопив рюкзак і побіг за будинок. Він спочатку хотів ОСОБА_3 наздогнати, кричав, щоб той повернув рюкзак, але обвинувачений втік. Потім вони викликали поліцію. В рюкзаку були іграшки, мобільний телефон, жіноча кофта, картка медична. Телефон, який викрав обвинувачений, йому подарувала бабуся за два дні до викрадення. Мобільний телефон марки «S-Теll». Працівники поліції приїхали хвилин через 7-10. В ході слідства він впізнавав обвинуваченого по фотознімкам.
Законний представник малолітнього потерпілого ОСОБА_8 ОСОБА_9 в судовому засіданні суду показала, що малолітній ОСОБА_8 її син. Про обставини викрадення у сина рюкзака з мобільним телефоном і іншими речами знає зі слів сина, який їй розповідав так само, як і у суді. Мати обвинуваченого відшкодувала спричинену матеріальну шкоду і вона не має претензій матеріального характеру до обвинуваченого.
Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні суду показала, що на початку вересня 2018 року приблизно о 13-00 год. її син ОСОБА_17 попросив у неї мобільний телефон, щоб вийти з ним на вулицю. Вона дала телефон, син взяв телефон і пішов на лавочку під балкон грати з товаришем. Через деякий час вона почула плач сина і вибігла на вулицю. Син розповів, що у нього хлопець на ім`я ОСОБА_18 викрав мобільний телефон. Син розповідав, що ОСОБА_19 сидів разом з ними на лавці, потім вихопив у нього з рук мобільний телефон і втік. Декілька дітей з їх подвір`я знали обвинуваченого, вони назвали його ім`я та прізвище. Було викрадено належний їй мобільний телефон «Huawei» сріблястого кольору, який вона купила у січні - лютому 2018 року. Від матері обвинуваченого ОСОБА_5 вона отримала 2 900 грн. в рахунок відшкодування спричиненої шкоди. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого немає.
Свідок ОСОБА_20 суду показав, що обвинуваченого він кілька разів бачив, бо купував у нього металеві вироби. Пояснив, що у гаражному кооперативі «Світлофор» у нього є гараж, також він купив недобудований гараж у цьому кооперативі та недобудований будинок у селі. Щоб закінчити будівництво, він купував різні металеві вироби. Влітку 2018 року він побачив обвинуваченого, який проходив з 2-ма металевими трубами довжиною приблизно по 1,5 м. Запропонував йому продати труби, обвинувачений погодився і він купив труби по 8 грн. Також він купив у обвинуваченого 2-ва швелери довжиною приблизно по 2 м. За яку суму придбав вже не пам`ятає, бо пройшов значний час. Але він точно підтверджує, що купував металеві вироби у обвинуваченого, бо впізнавав його за фотознімками в ході розслідування, яке проводилося через незначний час після тих подій.
Потерпілі ОСОБА_21 , ОСОБА_22 в судове засідання не з`явилися. Надали заяви про розгляд справи без їх участі. Цивільний позов заявляти не будуть. Міру покарання просять призначити на розсуду суду.
Винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 , крім його показів, показів потерпілих, свідка, підтверджується також письмовими доказами, що містяться у матеріалах кримінального провадження № 0001681, які були досліджені у судовому засіданні за клопотанням прокурора, належність, достовірність та допустимість яких сторонами не оспорювалася:
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 26.05.2018 потерпілого ОСОБА_23 , у якій він вказує, що 26.05.2018 приблизно о 17.00 год. невідома особа, перебуваючи на прибудинковій території будинку АДРЕСА_2 , відкрито, шляхом ривку викрала рюкзак у якому знаходився мобільний телефон, жіноча кофта та дитячі іграшки, у малолітнього ОСОБА_8 , 2006 року народження (а.п. 21);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.09.2018, в ході якого неповнолітній потерпілий ОСОБА_8 з 4-ох осіб упізнав ОСОБА_3 , як хлопця якого він знав раніше та який 26.05.2018 зірвав з його плеча рюкзак, в якому знаходився мобільний телефон та інше майно. Упізнає його за рисами обличчя, розрізом очей, контуром носу. (а.п. 28-30);
- ксерокопіями документів на мобільний телефон (фото гарантійного талону, фото марки та ІМЕІ: НОМЕР_1 (а.п. 36);
- висновком судово-товарознавчої експертизи № 385 від 14.09.2018, відповідно до якого середня ринкова вартість мобільного телефону «S-Теll» модель «М540» ІМЕІ: НОМЕР_1 , чорного кольору, станом на 26.05.2018 складає 1 400 грн. 00 коп. (а.п. 40-43);
- копією листа-повідомлення від ПО «Ломбард «Гарант» ОСОБА_24 , ОСОБА_25 » про те, що мобільний телефон «S-Теll» ІМЕІ: НОМЕР_1 , є предметом закладу ломбарду, оформлений на ОСОБА_26 , 1995 р.н. на підставі договору фінансового кредиту № 3.8437/0 від 26.05.2018. Вказаний телефон пішов у дохід підприємства (продано). Реєстр покупців не ведеться. (а.п. 60);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 30.07.2018, в ході якого свідок ОСОБА_26 з 4-ох осіб упізнав ОСОБА_3 , як особу, що наприкінці травня 2018 року, в районі магазину «АТБ» по вул. В. Усова в м. Нікополі, продала йому мобільний телефон «S-Теll». Упізнає за зовнішніми ознаками та рисами обличчя, а саме: очам, носу, губам, бровам. (а.п. 61-63);
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 02.09.2018 потерпілої ОСОБА_7 , у якому вона вказує, що 02.09.2018 приблизно о 13.25 год. невідома особа знаходячись біля під`їзду № 4 будинку АДРЕСА_3 , шляхом обману у неповнолітнього ОСОБА_27 , 2010 р.н. заволоділа мобільним «Huawei Y5 2017», модель «МYА-U29», золотистого кольору. (а.п. 77);
- протоколом огляду місця події від 02.09.2018 території подвір`я біля прохідної частини вулиці між 4 та 5 під`їздом багатоповерхового будинку АДРЕСА_4 , де знаходиться лавка з дерев`яної основи. Зафіксовано місце вчинення злочину. Під час огляду нічого не виявлено та не вилучено. До протоколу огляду долучено фототаблицю. (а.п. 78-84);
- ксерокопіями документів на мобільний телефон «Huawei Y5 2017» (товарний чек, фіскальний чек). (а.п. 90);
- заявою ОСОБА_7 про добровільну видачу співробітникам поліції мобільного телефону. (а.п. 91);
- протоколом огляду від 07.09.2018 мобільного телефону «Huawei» модель «Y5 2017», золотистого кольору. Телефон має сенсорний екран. В нижній частині екрану є напис «Huawei». У верхній частині екрану динамік та отвір фронтальної камери. Передня частина мобільного телефону має захисне скло. Захисне скло без пошкоджень. Задня частин телефону має кришку золотистого кольору з ребристою поверхнею. В верхній частині розміщена камера під камерою значок марки мобільного телефону «Huawei». Мобільний телефон у справному стані. ІМЕІ1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 . Мобільний телефон вилучено. До протоколу огляду долучено фото-таблицю. (а.п. 92-95);
- розпискою ОСОБА_7 про отримання раніше викраденого у її малолітнього сина, належного їй мобільного телефону. (а.п. 97).
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.09.2018, в ході якого малолітній свідок ОСОБА_12 у присутності законного представника ОСОБА_28 з 4-ох осіб упізнав ОСОБА_3 , як хлопця, який 02.09.2018 у м. Нікополь вихопив у нього з рук мобільний телефон та втік. Упізнає його за рисами обличчя, розрізом очей контуром носу. (а.п. 103-105);
- висновком судово-товарознавчої експертизи № 386 від 12.09.2018, відповідно до якого ринкова вартість мобільного телефону «Huawei Y5 2017», модель «МYА-U29», золотистого кольору, придбаного 20.03.2018, станом на 02.09.2018, з урахування зносу складає 2 620 грн. 70 коп. Ринкова вартість термоскла Optima Huawei Y5 2017, станом на 02.09.2018 з урахування зносу складає 134 грн. 70 коп. Ринкова вартість накладки Beckberg Breathe Huawei Y 2017, станом на 02.09.2018 з урахування зносу складає 131 грн. 10 коп. (а.п. 109-113);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.09.2018, в ході якого свідок ОСОБА_29 з 4-ох осіб упізнала ОСОБА_3 , як хлопця якого вона бачила 02.09.2018 у денний час біля під`їзду будинку АДРЕСА_3 , та який підсів до малолітніх хлопців, які грали на мобільних телефонах. Упізнає його за рисами обличчя, контуром носу, розрізом очей. (а.п. 116-118);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 03.09.2018, в ході якого свідок ОСОБА_30 з 4-ох осіб упізнала ОСОБА_3 , як особу, яка 02.09.2018 на паспортні дані її чоловіка у ломбарді «Гарант» заклала мобільний телефон. Упізнає його за сукупністю ознак: формою обличчя, формою очей, носа, губ. (а.п. 121-123);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 03.09.2018, в ході якого свідок ОСОБА_31 з 4-ох осіб упізнав ОСОБА_3 , як хлопця, який 02.09.2018 попрохав його на його паспорт закласти до ломбарду «Гарант» мобільний телефон. Упізнає його за сукупністю ознак: формою обличчя, формою брів, очей, носа, губ. (а.п. 127-129);
- договором про надання фінансового кредиту під заставу № 2.13264/0 від 02.09.2018 ПО « ОСОБА_24 , ОСОБА_25 . Ломбард «Гарант» на ім`я ОСОБА_32 , предмет застави: мобільний телефон «Huawei Y5 2017» (а.п. 130);
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 06.09.2018 потерпілого ОСОБА_22 , у якому він просить притягнути до відповідальності особу, яка в період часу з 01.06.2018 по 06.09.2018 з могили його матері ОСОБА_13 , на цвинтарі с. Мусіївка, заволоділа двома швелерами, кожний довжиною по 2 м., ширина 75 мм. (а.п. 143);
- заявою ОСОБА_22 про надання дозволу співробітникам поліції на проведення огляду місця поховання його матері ОСОБА_33 на території цвинтаря с. Мусіївка. (а.п. 144);
- протоколом огляду від 06.09.2018 території цвинтаря в с. Місіївка Нікопольського р-ну, Дніпропетровської обл., а саме могили ОСОБА_13 (1932-2003). Надгробок на момент огляду має ушкодження у вигляді зміщення від місця установки на 20 см. Інших ознак ушкодження захоронення не виявлено. Зафіксовано місця, де знаходилися швелери. Під час огляду нічого не виявлено та не вилучено. До протоколу огляду долучено фото-таблицю (а.п. 145-147);
- висновком судової товарознавчої експертизи № 415 від 25.09.2018, згідно якого ринкова вартість двох швелерів довжиною по 2 м. кожний, товщиною стінки 5 мм, шириною 75 мм, станом на кінець липня 2018 року, з урахуванням зносу складає 291 грн. 62 коп. (а.п. 154-157);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.09.2018, в ході якого свідок ОСОБА_34 з 4-ох осіб упізнав ОСОБА_3 , як хлопця, який в кінці липня місяця 2018 року на території АГК «Світлофор» у м. Нікополь продав йому металеві вироби. Упізнає його за загальними рисами обличчя, формою носу, розрізом очей, овалом обличчя, кольором волосся. (а.п. 159-161);
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 06.09.2018 потерпілої ОСОБА_21 , у якому вона просить притягнути до відповідальності особу, яка в період часу з 01.05.2018 по 05.09.2018 з цвинтаря с. Мусіївка, Нікопольського р-ну, з могили її покійного батька ОСОБА_14 викрала дві металеві труби, кожна довжиною по 1,5 м., діаметром 80 мм. (а.п. 171);
- протоколом огляду від 06.09.2018 території цвинтаря в с. Місіївка Нікопольського р-ну, Дніпропетровської обл., а саме могили ОСОБА_14 (1938-2001). Надгробок на момент огляду має зовнішні ознаки ушкодження у вигляді бетонних уламків. Надгробна бетонна плита зруйнована. Земля в районі надгробку нерівна. Зафіксовано місця, де знаходилися труби. Під час огляду нічого не виявлено та не вилучено. До протоколу огляду долучено фото-таблицю (а.п. 172-174);
- висновком судової товарознавчої експертизи № 414 від 25.09.2018, згідно якого ринкова вартість двох металевих труб довжиною по 1,5 м. кожна, діаметром 80 мм, товщиною стінки 3 мм, станом на початок вересня 2018 року, з урахуванням зносу складає 310 грн. 86 коп. (а.п. 181-184);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.09.2018, в ході якого свідок ОСОБА_20 з 4-ох осіб упізнав ОСОБА_3 , як хлопця, який в кінці липня місяця 2018 року на території АГК «Світлофор» у м. Нікополь продав йому дві металеві труби. Упізнає його за загальними рисами обличчя, а саме: формою носу, овалом обличчя, розрізом очей, кольором волосся. (а.п. 188-190);
Том № 2
- протоколом проведення слідчого експерименту від 26.09.2018, в ході якого підозрюваний ОСОБА_3 , за участю його законного представника ОСОБА_35 , захисника ОСОБА_6 ,. педагога ОСОБА_10 розповів та показав як скоював кримінальні правопорушення. До протоколу проведення слідчого експерименту долучено диск з відеозаписом слідчого експерименту. (а.п. 17-22). Судом, в судовому засіданні було переглянуто вказаний відеозапис;
- копією висновку судово-психіатричної експертизи № 249 від 21.12.2017, згідно якого ОСОБА_3 хронічним психічним захворюванням, недоумством, тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності або іншим хворобливим станом психіки в період інкримінованих йому діянь не страждав і в даний час не страждає. Виявляв раніше і виявляє в даний час соціалізований розлад поведінки. Під час інкримінованих йому діянь він міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. ОСОБА_3 в даний час також може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. У застосуванні щодо нього примусових заходів медичного характеру не потребує. ОСОБА_3 в досліджуваних ситуаціях у стані фізіологічного афекту не перебував. (а.п. 29-31).
Таким чином, аналізуючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого повністю доведена сукупністю належних, допустимих та достовірних доказів, безпосередньо досліджених судом у судовому засіданні, які були отримані у рамках діючого законодавства без істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Досліджені докази є взаємозв`язаними між собою і суд вважає їх достатніми для визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінальних правопорушень, за якими він обвинувачуються.
Обвинувачений ОСОБА_3 при дачі показів заперечував вину у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 297 КК України, хоча після оголошення обвинувального акту визнав себе винним повністю. При цьому пояснив, що під час досудового розслідування він визнавав свою вину, так як його змусили до цього співробітники поліції, шляхом застосування до нього фізичного та психологічного насилля.
Суд не приймає до уваги пояснення обвинуваченого в судовому засіданні в яких він заперечував свою причетність до скоєння кримінальних правопорушень-злочинів передбачених ч. 3 ст. 297 КК України, т.я. вони спростовуються наявними доказами.
Так, у судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_20 , який підтвердив факт придбання у обвинуваченого ОСОБА_3 влітку 2018 р. 2-х труб та 2-х швелерів, факт впізнання його за фотознімками в ході досудового розслідування. Підстав для обмови зазначеним свідком обвинуваченого суд не вбачає, оскільки будь-яких неприязних стосунків між ними не було, про що вони повідомили у судовому засіданні. Крім того, у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 підтвердив, що саме він вказав слідчому на свідка, як особу, якій він здавав металобрухт, але при цьому здавав інший метал. Однак, суд розцінює зміну обвинуваченим показів способом уникнути відповідальності, оскільки свідок і на досудовому розслідуванні, і в суді підтвердив факт придбання ним металевих труб та швелерів, які за своїми характеристиками співпадають з викраденими з могил предметами.
Крім того, у судовому засіданні судом було переглянуто відеозапис слідчого експерименту від 26.09.2018. Вказана слідча дія була проведена за участю обвинуваченого ОСОБА_3 , його законного представника - ОСОБА_35 , захисника ОСОБА_6 та педагога ОСОБА_10 .
Зі вказаного відеозапису вбачається, що обвинувачений ОСОБА_3 добровільно надавав покази на місці вчинення злочину, а саме на цвинтарі с. Мусіївка. ОСОБА_3 відтворив дії та показав конкретні місця вчинення злочину, а саме могили, з яких викрадав металеві вироби. Суд звертає увагу на ту обставину, що вказані могили знаходяться в середині цвинтаря і обвинувачений при проведенні слідчого експерименту не плутався, орієнтувався добре на місці та показав конкретні місця поховання, звідки викрадав металеві вироби, які відповідають протоколам огляду місця події.
Також, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні вказаних злочинів підтверджується дослідженими у судовому засіданні протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.09.2018 та 18.09.2018, в ході яких свідки ОСОБА_34 та ОСОБА_20 упізнали ОСОБА_3 , як хлопця, який наприкінці липня місяця 2018 року на території АГК «Світлофор» у м. Нікополь продав їм металеві вироби.
Суд визнає допустимими вищевказані докази.
Таким чином, суд вважає доведеним, що саме ОСОБА_3 незаконно заволодів предметами, що знаходилися на могилі ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .
Хоча обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні заявив про те, що співробітники поліції застосували до нього фізичне та психологічне насилля, цей факт у ході проведення досудового розслідування, призначеного за ухвалою суду, свого підтвердження не знайшов й постановою слідчого другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтава від 05.09.2019 кримінальне провадження за цими фактами було закрито. Таким чином обставини, на які посилався обвинувачений, не знайшли свого підтвердження. Постанову про закриття кримінального провадження обвинувачений оскаржувати відмовився, про що він повідомив у судовому засіданні.
Суд вважає, що невизнання вини у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч. 3 ст. 297 КК України у судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_3 , як вище вказувалось, є його способом захисту, який пов`язаний з бажанням обвинуваченого уникнути відповідальності за скоєні кримінальні правопорушення-злочини.
Таким чином, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 мають правильну правову кваліфікацію за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно та ч. 3 ст. 297 КК України як незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі, з корисливих мотивів, вчинене повторно.
При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами; ст. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання; ст. 103 КК України, відповідно до якої при призначенні покарання неповнолітньому суд також враховує умови його життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього.
Обираючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , який вчинив злочини у неповнолітньому віці, суд враховує наступне.
Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 - ОСОБА_5 показала, що ОСОБА_36 її старший син. Він і раніше тікав з дому, вона неодноразово його шукала, зверталася до поліції, інших служб, до психологів. ІНФОРМАЦІЯ_2 вона народила третього сина ОСОБА_37 . Старший її син, обвинувачений, жив де завгодно, але не дома. Спочатку він жив у бабусі у Томаківському районі, однак бабуся почала на нього скаржитися, що він ходить гуляти і своєчасно не повертається додому. Тому вона забрала сина додому. Спочатку він жив вдома, все начебто було нормально, а потім пішов гуляти і додому не прийшов. Він періодично до неї телефонував, повідомляв, що живе у друзів то в с. Кам`янське, то у с. Придніпровському. Говорив, що працює десь на полі, що у нього все нормально. Вона просила його повернутися, просила, щоб він ходив на реєстраційні відмітки. Він не ходив, так як вважав, що його арештують. Думає, що він зробив для себе висновки і виправився. Потерпілим спричинену шкоду вона відшкодувала.
Представник служби у справах дітей Нікопольської міської ради ОСОБА_10 пояснила, що ОСОБА_3 перебуває у них на обліку з 20.10.2015. Вперше у 2012 році надійшов лист зі школи про неналежне навчання. Після цього проводилися неодноразові профілактичні бесіди і з матір`ю, і з ОСОБА_3 . Вважає, що мати виконує свої обов`язки, вона виконувала всі рекомендації, водила його до психіатра, психологів. Однак ОСОБА_3 на все реагує формально, говорить, що більше не буде тікати, буде вести себе нормально, але не виконує своїх обіцянок. Постійно проводилися бесіди і з ним і з його мамою. У нього є всі умови для проживання, для навчання. Але, він не реагує на розмови, схильний до бродяжництва. Мати виконує свої батьківські обов`язки, займається вихованням сина, але він не сильно її слухає.
Інспектор ювенальної превенції СП Нікопольського ВП ГУНП у Дніпропетровській обл.. ОСОБА_11 пояснила, що ОСОБА_3 з 15-ти років перебуває на обліку у ВП, так як втікає з дому, бродяжить. У зв`язку з закінченням строку знятий з обліку. Потім, коли йому було повідомлено про підозру, був знову поставлений на облік. Своєчасно майже ніколи не з`являвся на реєстраційну відмітку. Бесіди з ним проводилися постійно, роз`яснювали йому все. Але він ігнорує всі бесіди. У колі його знайомих є раніше судимі особи, наркомани. Є інформація, що він також вживає наркотики, бо ОСОБА_3 неодноразово затримували у колі раніше судимих осіб, наркоманів. Вважає, що мати, яка дійсно переймається його долею, в якийсь момент втратила над ним контроль. Мати для нього не авторитет. Він має високий ризик вчинення нових злочинів і потребує направлення до місць позбавлення волі для відбування покарання.
Також, суд враховує досудову доповідь старшого інспектора Нікопольського МРВ філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_38 стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 , яку було складено на підставі ухвали Нікопольського міськрайонного суду і проти якої не заперечували ні обвинувачений, ні його законний представник, згідно якої ОСОБА_3 має високий рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, виправлення його без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства та окремих осіб. Зважаючи на умови проживання та спосіб життя обвинуваченого, застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку обвинуваченого з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.
Таким чином, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд ураховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжких злочинів (ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 297 КК України), особу винного, який раніше судимий, судимість в установленому законом порядку не погашена (Том 2 а.п. 36), на даний час ОСОБА_3 не навчається, не працює.
Також судом враховується, що обвинувачений ОСОБА_3 виховується матір`ю, батько не приймає участі у його вихованні, що не може не відобразитися на його психологічному стані. Його мати, на думку суду, достатньо займається його вихованням, але втратила контроль над його поведінкою, про що свідчить те, що ОСОБА_3 , ще будучи неповнолітнім, залишив місце постійного проживання.
ОСОБА_3 створені належні умови для проживання та навчання, оскільки згідно акту обстеження житлово-побутових умов санітарно-гігієнічні умови у житлі задовільні, помешкання мебльоване, всі комунікації в робочому стані, у нього є окреме спальне місце, в наявності місце для навчання, проживає разом з матір`ю, братом та вітчимом. ОСОБА_3 веде бродячий спосіб життя, постійно конфліктує з оточуючими рідними (Том № 2 а.п. 48). За місцем навчання у комунальному закладі «Нікопольська середня загальноосвітня школа І-ІІІ ст. № 4» характеризується незадовільно, як недисциплінований, схильний до бродяжництва учень. Останній раз відвідував школу у травні 2018 року (Том № 2 а.п. 39), на обліку у лікаря нарколога не перебуває (Том № 2 а.п. 37-38), у лікаря психіатра перебуває на Д обліку з 2013 року з приводу хронічного психічного захворювання розлад звичок і потягів у виді синдрому бродяжництва (Том № 2 а.п. 25), однак, згідно висновку судово-психіатричної експертизи може повністю усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними. ОСОБА_3 перебуває на обліку в службі у справах дітей Нікопольської міської ради з 20.10.2015, як дитина, яка систематично залишає місце постійного проживання (Том № 2 а.п. 45). Сім`я, в якій мешкає ОСОБА_3 , перебуває на обліку у Нікопольському міському центрі соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді з 02.11.2015. ОСОБА_3 занять у школі не відвідує, веде жебрацький спосіб життя, вживає алкогольні напої, палить, схильний до правопорушень, з матір`ю жити не бажає (Том № 2 а.п. 44).
Судом відповідно до ст. 66 КК України встановлено обставини, що пом`якшують покарання визнання вини у вчиненні злочині передбачених ч. 2 ст. 186 КК України, вчинення правопорушень-злочинів в неповнолітньому віці, добровільне відшкодування, хоча і не самим обвинуваченим, а його матір`ю спричиненої шкоди, що підтверджується розписками потерпілої ОСОБА_9 та потерпілої ОСОБА_7 . Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
Також суд враховує, що ОСОБА_3 вчинив нові злочини в період звільнення від відбування покарання з іспитовим строком.
Тому, ураховуючи всі обставини справи, думку представників служб, результати досудової доповіді, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому, який на даний момент вже досяг повноліття, покарання у виді позбавлення волі.
При цьому судом враховується положення ст. 17.1 Мінімальних стандартних правил Організації Об`єднаних Націй, що стосуються відправлення правосуддя у відношенні неповнолітніх (Пекінських правил), прийнятих резолюцією 40/33 Генеральної Асамблеї від 29.11.1985, відповідно до яких неповнолітнього правопорушника не слід позбавляти особистої свободи, якщо тільки він не визнаний винним у відношенні до тяжкого діяння з застосуванням насильства проти іншої особи або у неодноразовому вчиненні інших тяжких правопорушень, а також при відсутності іншої відповідної міри впливу.
Ураховуючи, що ОСОБА_3 , який раніше судимий, вчинив кілька тяжких злочинів у період звільнення від відбування покарання з іспитовим строком, мати не може контролювати його поведінку, вчинив злочин на 18-тий день після ухвалення стовно нього вироку, ураховуючи всі обставини справи, суд не вбачає підстав для застосування ст. 69, 104, 75 КК України.
Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_39 необхідно залишити тримання під вартою. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Цивільний позов у кримінальному проваджені був заявлений потерпілою ОСОБА_7 та потерпілим ОСОБА_23 , але, згідно з розписками та поясненнями наданими потерпілою ОСОБА_7 та ОСОБА_9 у судовому засіданні, спричинена шкода потерпілим відшкодована у повному обсязі і вони претензій матеріального характеру до обвинуваченого не мають.
Речовий доказ:
- мобільний телефон «Huawei Y5 2017», ІМЕІ1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 , золотистого кольору, який передано під розписку на зберігання потерпілій ОСОБА_7 , залишити потерпілій ОСОБА_7 .
Також суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 процесуальні витрати на залучення експертів при проведенні товарознавчих експертиз, згідно довідок, на загальну суму 740 грн. 00 коп., оскільки відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі винесення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
На підставі наведеного, керуючись ст. 370, 371, 374, 484, 485, 487 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченню за ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 297 КК України і призначити покарання:
за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 міс.,
за ч. 3 ст. 297 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 міс.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного судом покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08.05.2018, таким чином остаточно покарання ОСОБА_3 визначити у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 9 міс.
Строк покарання рахувати з моменту проголошення вироку.
Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 залишити тримання під вартою.
Зарахувати у строк відбування покарання час досудового тримання під вартою ОСОБА_3 по цьому провадженню з 11.09.2018 до дня винесення вироку.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави у відшкодування процесуальних витрат на залучення експертів 740 (сімсот сорок) грн. 00 коп.
Речовий доказ:
- мобільний телефон «Huawei Y5 2017», ІМЕІ1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 , золотистого кольору, який передано під розписку на зберігання потерпілій ОСОБА_7 , залишити потерпілій ОСОБА_7 .
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору. Учасники кримінального провадження мають право отримати копію вироку у суді.

Суддя: ОСОБА_1