Справа № 467/931/19
УХВАЛА

25.09.2019 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6
у ході розгляду у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт. Арбузинка кримінального провадження № 0000188 по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кагул, Молдова, громадянина України, не працюючого, маючого неповну середню освіту, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України
розглянувши клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою

В С Т А Н О В И В:
У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 до 60 днів, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: можливість обвинуваченого переховуватися від суду, оскільки, вчинивши тяжкий злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, не маючи стійких соціальних зв`язків, останній може змінити своє місце проживання, відбути у неконтрольовану(окуповану) державою територію України, виїхати за межі України, внаслідок чого подальше притягнення його до відповідальності буде неможливим; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні шляхом схилення їх до дачі завідомо неправдивих показань чи їх необ`єктивної зміни до показань, які виправдовують його або перешкоджають встановити істину по справі шляхом їх залякування, вчинення щодо них насильницьких дій; вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, офіційних доходів не має, веде антисоціальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями. Вказував на відсутність підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`які.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, вказуючи на те, що він є невинним за пред`явленим обвинуваченням у вчиненні злочину.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 також заперечував проти задоволення клопотання прокурора, вказав, що посилання прокурора лише на тяжкість злочину і неможливість застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту суперечить практиці Європейського суду. Ризики, вказані прокурором є лише припущеннями. Вважав за доцільне обрати обвинуваченому запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Потерпілий поклав вирішення клопотання на розсуд суду.

Вислухавши думки учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Ухвалою слідчого судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 24 травня 2019 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 19 липня 2019 року.

У подальшому вказаний запобіжний захід продовжувався, останній раз ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 16 серпня 2019 року ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 11 жовтня 2019 року.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується включно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно ст. 197 КПК України строк дії ухвали суду про тримання особи під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати 60 днів. Строк тримання особи під вартою може бути продовжений в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України.

Вирішуючи клопотання про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає, що ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України - переховуватися від суду, на даний час не зменшився. Також враховуючи, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, за який законом може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, останній, не перебуваючи офіційно у зареєстрованому шлюбі, не маючи дітей і постійної роботи, може виїхати за межі України з метою ухилення від покарання.

Крім того, суд вважає, що вказаний прокурором інший ризик вчинити інше кримінальне правопорушення також підтверджується, оскільки ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, офіційних доходів не має, веде антисоціальний спосіб життя, страждає на синдром залежності від алкоголю, обвинувачується у вчиненні злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Разом з тим, вказаний прокурором ризик того, що обвинувачений може впливати на свідків у кримінальному провадженні, які ще не допитані у судовому засіданні шляхом залякування та погроз, у ході підготовчого судового засідання не підтвердився, оскільки відсутні докази на підтвердження цього.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, тому застосування більш м`якого запобіжного заходу, чим тримання під вартою, не забезпечить його належної процесуальної поведінки.

Також судом враховуються позиція, викладена у п. 79 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року: «Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи».

Суд вважає, що обраний та продовжений відносно обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку і кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.
При цьому застосований до обвинуваченого запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості інкримінованого діяння, а встановлені раніше ухвалами суду ризики є дійсними та триваючими, а тому на даний час вони виключають можливість зміни міри запобіжного заходу на більш м`який.
Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого суд на даному етапі не встановив.
За таких обставин суд приходить до висновку, що підстави для продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого у вигляді тримання під вартою не відпали, альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати його належну поведінку, а тому дію обраного запобіжного заходу слід продовжити на два місяці, а саме: до 24 листопада 2019 року.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбаченим цим Кодексом, крім випадків передбачених частиною четвертою цієї статті.
Так, у відповідності до ч. 4 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не визначає розмір застави у кримінальному провадженні, оскільки обвинувачений обвинувачується у скоєнні злочину, який спричинив загибель людини.
Керуючись ст.ст. 331, 371-372 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 задовольнити.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 продовжити до 24 листопада 2019 року.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом 7 днів з моменту її проголошення через Арбузинський районний суд Миколаївської області.

Суддя ОСОБА_1