Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/401/19 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2019 року м. Кропивницький
Колегія суддів Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
адвоката ОСОБА_7 ,

переглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 вирок Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 03 квітня 2019 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Розсохуватець Новоархангельського району Кіровоградської області, українець, громадянин України, з неповною середньою освітою, безробітний, не одружений, такий, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судимий:

-13.09.2016 року вироком Новоархангельського районного суду Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк тривалістю два роки,

визнаний винуватим та засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки; на підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за попереднім вироком, визначене остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки один місяць.

ВСТАНОВИЛА:

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_8 визнаний винуватим за вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у житло та інше приміщення.

Кримінальне правопорушення вчинено при наступних обставинах.

В третій декаді травня 2018 року, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, приблизно о 23 годині 00 хвилин, ОСОБА_8 прийшов до домоволодіння ОСОБА_9 , що розташоване по АДРЕСА_1 .

Продовжуючи свій злочинний умисел, обвинувачений зайшов на територію вказаного домоволодіння зі сторони вулиці.

Перебуваючи на території домоволодіння, обвинувачений, скориставшись відсутністю господаря та сторонніх осіб, діючи умисно, переслідуючи корисливу мету, направлену на таємне викрадення чужого майна, переконавшись у тому, що його дії не будуть помічені, через незачинені вхідні двері, проник до приміщення житлового будинку звідки, повторно, таємно викрав два картера до двигуна КТЗ моторолера «Муравей» вартістю 1100 грн., муфту зчеплення КТЗ моторолера «Муравей» вартістю 510 грн., що на праві приватної власності належали потерпілому.

Після чого обвинувачений, разом із викраденим майном, з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому майнову шкоду на загальну суму 1 610 грн.

Крім того, в третій декаді травня 2018 року, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, приблизно о 23 годині 00 хвилин, ОСОБА_8 прийшов до домоволодіння ОСОБА_10 , що розташоване по АДРЕСА_2 .

Продовжуючи свій злочинний умисел обвинувачений зайшов на територію вищевказаного домоволодіння зі сторони вулиці.

Перебуваючи на території домоволодіння, обвинувачений, скориставшись відсутністю господаря та сторонніх осіб, діючи умисно, переслідуючи корисливу мету, направлену на таємне викрадення чужого майна, переконавшись у тому, що його дії не будуть помічені, шляхом зриву навісного замка вхідних дверей, проник до приміщення житлового будинку звідки, повторно, таємно викрав кольоровий килим розміром 2,5x1,8 метрів вартістю 1 584 грн., що на праві приватної власності належав потерпілій.

Після чого обвинувачений, разом із викраденим майном, з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій майнову шкоду на зазначену суму.

Крім того, 01 червня 2018 року, приблизно о 01 годині 00 хвилин, обвинувачений прийшов до домоволодіння ОСОБА_10 , що розташоване по АДРЕСА_2 .

Продовжуючи свій злочинний умисел обвинувачений зайшов на територію вищевказаного домоволодіння зі сторони вулиці.

Перебуваючи на території домоволодіння, обвинувачений, скориставшись відсутністю господаря та сторонніх осіб, діючи умисно, переслідуючи корисливу мету, направлену на таємне викрадення чужого майна, переконавшись у тому, що його дії не будуть помічені, шляхом зриву навісного замка вхідних дверей, проник до приміщення житлового будинку звідки, повторно, таємно викрав кольоровий килим розміром 2x1,5 метрів вартістю 1 368 грн., що на праві приватної власності належав потерпілій.

Після чого обвинувачений, разом із викраденим майном, з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій майнову шкоду на зазначену суму.

Крім того, 02 червня 2018 року, приблизно о 01 годині 00 хвилин, обвинувачений прийшов до домоволодіння ОСОБА_10 , що розташоване по АДРЕСА_2 .

Продовжуючи свій злочинний умисел обвинувачений зайшов на територію вищевказаного домоволодіння зі сторони вулиці.

Перебуваючи на території домоволодіння, обвинувачений, скориставшись відсутністю господаря та сторонніх осіб, діючи умисно, переслідуючи корисливу мету, направлену на таємне викрадення чужого майна, переконавшись у тому, що його дії не будуть помічені, шляхом зриву навісного замка вхідних дверей, проник до приміщення житлового будинку звідки, повторно, таємно викрав електричний чайник торгової марки «Kitchin plus» вартістю 178,20 грн., п`ять фарфорових тарілок загальною вартістю 25 грн., що на праві приватної власності належали потерпілій.

Після чого обвинувачений, разом із викраденим майном, з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій майнову шкоду на загальну суму 203,20 грн.

Крім того, 03 червня 2018 року, приблизно о 02 годині 00 хвилин, обвинувачений прийшов до домоволодіння ОСОБА_10 , що розташоване по АДРЕСА_2 .

Продовжуючи свій злочинний умисел обвинувачений зайшов на територію вищевказаного домоволодіння зі сторони вулиці.

Перебуваючи на території домоволодіння, обвинувачений, скориставшись відсутністю господаря та сторонніх осіб, діючи умисно, переслідуючи корисливу мету, направлену на таємне викрадення чужого майна, переконавшись у тому, що його дії не будуть помічені, шляхом зриву навісного замка вхідних дверей, проник до приміщення житлового будинку звідки, повторно, таємно викрав двохконфорну чавунну плиту пічного опалення вартістю 208,60 грн., що на праві приватної власності належала потерпілій.

Після чого обвинувачений, разом із викраденим майном, з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій майнову шкоду на зазначену суму.

Крім того, 04 червня 2018 року, приблизно о 23 годині 00 хвилин, обвинувачений прийшов до домоволодіння ОСОБА_11 , що розташоване по АДРЕСА_2 .

Продовжуючи свій злочинний умисел обвинувачений зайшов на територію вищевказаного домоволодіння зі сторони вулиці.

Перебуваючи на території домоволодіння, обвинувачений, скориставшись відсутністю господаря та сторонніх осіб, діючи умисно, переслідуючи корисливу мету, направлену на таємне викрадення чужого майна, переконавшись у тому, що його дії не будуть помічені, через незачинені вхідні двері, проник до приміщення літньої кухні звідки, повторно, таємно викрав дві двохконфорні чавунні плити пічного опалення вартістю 208,60 грн. за одну плиту на загальну суму 417,20 грн., що на праві приватної власності належали потерпілій.

Після чого обвинувачений, разом із викраденим майном, з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись ними на власний розсуд, чим спричинив потерпілій майнову шкоду на зазначену суму.

Крім того, 05 червня 2018 року, приблизно о 01 годині 00 хвилин, обвинувачений прийшов до домоволодіння ОСОБА_12 , що розташоване по АДРЕСА_2 .

Продовжуючи свій злочинний умисел обвинувачений зайшов на територію вищевказаного домоволодіння зі сторони вулиці.

Перебуваючи на території домоволодіння, обвинувачений, скориставшись відсутністю господаря та сторонніх осіб, діючи умисно, переслідуючи корисливу мету, направлену на таємне викрадення чужого майна, переконавшись у тому, що його дії не будуть помічені, шляхом зриву навісного замка вхідних дверей, проник до приміщення житлового будинку звідки, повторно, таємно викрав кухонний молоток-сокиру, вартістю 100 грн., малий молоток з дерев`яною рукояткою вартістю 15 грн., металеву ручну косу без кісся вартістю 70 грн., ручне точило, вартістю 20 грн., металеву кувалду з дерев`яною рукояткою, вартістю 70 грн., два квадратні молотки з дерев`яною рукояткою, вартістю 50 грн. за одну штуку на загальну суму 100 грн., три металевих відра ємністю 10 літрів кожне, вартістю 15 грн. за одне відро на загальну суму 45 грн., металеве відро ємністю 12 літрів, вартістю 20 грн., ручну пилку по дереву, вартістю 25 грн., чотири металеві сапи з дерев`яними держаками, вартістю 30 грн. за одну сапу на загальну суму 120 грн., що на праві приватної власності належали потерпілому.

Після чого обвинувачений, разом із викраденим майном, з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому майнову шкоду на загальну суму 585 грн.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить скасувати вирок суду першої інстанції та призначити йому примусове психіатричне лікування.

В обґрунтування своїх вимог вказує наступне.

При ухваленні стосовно нього обвинувального вироку порушено його право на захист.

Вказує, що під час досудового розслідування та судового слідства не взято до уваги, що він є психічно хворим, і не є осудним, в 2014 році отримав черепно-мозкову травму, проходив лікування в Кропивницькій психлікарні на «Новому посьолкі», де йому встановлено діагноз «7-Б» та «14-Б». У подальшому, кожного року проходив лікування у психлікарні.

В 2016 році, при загостренні захворювання, втратив паспорт і довідку з лікарні, на даний момент є безпритульним та не має документів.

Він звертався до слідчого та до суду з клопотанням про направлення запиту до психіатричної лікарні, але вказане було ігноровано.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, у дебатах думку адвоката ОСОБА_13 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , та підтримав подану останнім апеляційну скаргу, думку прокурора, яка заперечила задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як встановлено матеріалами кримінального провадження, судом першої інстанції проведено судовий розгляд справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, відповідно до якої: суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, підтверджені зібраними доказами, що містяться у матеріалах провадження, і в порядку апеляційного оскарження не заперечуються, як і не оспорюється кваліфікація дій обвинуваченого.

Відтак, колегія суддів вважає доведеною винуватість ОСОБА_8 у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у житло та інше приміщення, а кваліфікацію дій обвинуваченого за ч. 3 ст. 185 КК України правильною.
Відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
При цьому, відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами; покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Відповідно до положень ст. 65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», - особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів; більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів; у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

У відповідності до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», - відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на ґрунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, у складі організованих груп чи за більш складних форм співучасті (якщо ці обставини не є кваліфікуючими ознаками), і менш суворого - особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.
Зважується, крім того, на висновки з приводу пропорційності покарання тяжкості правопорушення, висловлені ЄСПЛ в своїх рішеннях, зокрема, у рішеннях по справах Souring v. UK, Shvydka v. Ukraine, Tammer v. Estonia, - за змістом яких захід, що застосовується до порушника має бути пропорційним переслідуваній меті, засудження та покарання порушника не мають бути непропорційними законній меті і підстави, якими керуються національні суди, мають були відповідними і достатніми для виправдання такого втручання.

Вимоги дотримання справедливості при призначенні кримінального покарання закріплені у ст.10 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст.14 Міжнародного пакту про цивільні та політичні права 1966 року, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, при призначенні ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції дотримався вимог закону, зокрема, згідно із вимогами ст. 65 КК України, врахував всі передбачені даною нормою закону України про кримінальну відповідальність обставини.
Судом першої інстанції враховано тяжкість вчиненого ОСОБА_8 злочину, який є умисним, тяжким корисливим, особу обвинуваченого ОСОБА_8 , який посередньо характеризується по місцю проживання як особа, яка не працює, не одружений, веде бродяжний спосіб життя, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, судимий за вчинення аналогічного злочину, кримінальне правопорушення вчинено під час іспитового строку.

Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_8 , - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину; обставини, які обтяжують покарання, - відсутні.

Відповідно до змісту наданої органом пробації досудової доповіді щодо ОСОБА_8 , останній становить середній ризик небезпеки для суспільства. в тому числі для окремих осіб; ризик вчинення ОСОБА_8 повторного кримінального правопорушення визначений як високий.

З урахуванням вказаних обставин, судом першої інстанції, ОСОБА_8 призначено покарання у межах санкції частини статті обвинувачення, та остаточне покарання визначено із застосуванням положень ст. 71 КК України, за сукупністю вироків.

У конкретному випадку призначене ОСОБА_8 покарання відповідає вимогам пропорційності покарання тяжкості правопорушення, не є надмірним, а є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, таким, що відповідає меті покарання.

Доводи обвинуваченого на те, що при ухваленні стосовно нього обвинувального вироку порушено його право на захист, - свого підтвердження не знайшли.

Під час досудового розслідування та судового розгляду справи належно забезпечено участь адвоката захисника ОСОБА_8 .

Будь-які скарги, заяви або клопотання протягом досудового розслідування та судового розгляду справи судом першої інстанції з боку ОСОБА_8 з приводу неналежного здійснення його захисту, порушення його процесуальних прав, тощо, не надходило.

В судовому засіданні суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_8 підтвердив належне надання йому правової допомоги, скарг не висловив, що не позбавлений був можливості вчинити, за умов дійсного порушення його процесуальних прав (аркуш провадження 54, 98 журнали судового засідання).

Порушень вимог кримінального процесуального закону при судовому розгляді справи, які є підставою для скасування вироку суду та призначення нового судового розгляду, - апеляційним переглядом оскаржуваного судового рішення не виявлено.

Доводи обвинуваченого з приводу того, що під час досудового розслідування та судового слідства не взято до уваги, що він є психічно хворим, і не є осудним, в 2014 році отримав черепно-мозкову травму, проходив лікування в Кропивницькій психлікарні на «Новому посьолкі», де йому встановлено діагноз «7-Б» та «14-Б»; подальшому, кожного року проходив лікування у психлікарні, - є безпідставними.

З метою перевірки вказаних доводів апеляційної скарги, судом апеляційної інстанції, 17 липня 2019 року за вихідним номером 11-кп/4809/401/19; 394/825/18/7742/2019, на ім`я головного лікаря КПН «Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради» ОСОБА_14 направлено інформаційний запит (аркуш провадження 149).

В означеному запиті судом апеляційної інстанції поставлено запитання щодо дійсного проходження ОСОБА_8 у вказаному медичному закладі лікування, встановлення йому відповідного діагнозу, проведення щодо обвинуваченого будь-яких експертиз.

Тобто, запитана інформація, що могла б свідчити про психічний стан та осудність ОСОБА_8 .

У відповідь на лист-запит Кропивницького апеляційного суду, головним лікарем КПН «Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради» ОСОБА_14 скеровано лист, за інформацією якого: ОСОБА_8 , за наявною в медичній установі діючою та архівною документацією, - за медичною допомогою до даного закладу не звертався, на лікуванні не перебував,амбулаторна судово-психіатрична експертиза ОСОБА_8 не проводилась.

Відтак, беручи до уваги наведене, є об`єктивні підстави прийти до переконання, що твердження обвинуваченого ОСОБА_8 про його психічне захворювання та неосудність, - є намаганням і способом уникнути кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги свого підтвердження не знайшли, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню, тоді як оскаржуваний вирок суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419, 424 КПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 03 квітня 2019 року стосовно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала Кропивницького Апеляційного Суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення судом апеляційної інстанції, а засудженим ОСОБА_8 , який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3