Справа № 676/6304/18
Провадження № 1-кп/676/122/19
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 вересня 2019 року м. Кам`янець-Подільський
Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області у складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 , його захисника, адвоката ОСОБА_6 ,
-у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 408 КК України,-
ОСОБА_5 вчинив дезертирство при наступних обставинах.
Так, 15.03.2015 року наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 (військова частина НОМЕР_2 ), яка дислокується за адресою АДРЕСА_2 , військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації солдата ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу даної частини та призначено на посаду водія 1 понтонного відділення 1 понтонного взводу понтонної роти даної військової частини та зараховано на всі види забезпечення.
В подальшому, ОСОБА_5 у порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 1 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 131, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України» та ст.ст. 1,4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, ст. 1 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», ст. 1 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, порушуючи військову дисципліну, маючи намір ухилитись від несення обов`язків військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без поважних причин та дозволу командування військової частини польова пошта НОМЕР_1 (військова частина НОМЕР_2 ), яка дислокується за адресою АДРЕСА_2 , о 08 год. 00 хв. 09.06.2015 року самовільно залишив розташування вищевказаної військової частини та вибув до свого постійного місця проживання ( АДРЕСА_3 ), де проводив час на власний розсуд.
25.09.2019 року між прокурором військової прокуратури Чернівецького гарнізону ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 , в присутності захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_6 було укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.
Відповідно до вказаної угоди прокурор та обвинувачений ОСОБА_5 з урахуванням істотних для даного кримінального провадження обставин дійшли згоди щодо правильності правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 3 ст. 408 КК України. Обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину у вчинені вказаного діяння, висловив свою згоду на призначення узгодженого сторонами угоди покарання за ч. 3 ст. 408 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, з застосуванням ст. 75 КК України.
Суд, вивчивши матеріали кримінального провадження, вважає, що укладена угода про визнання винуватості відповідає вимогам законодавства, оскільки: умови угоди не суперечать вимогам КПК та іншим Законам; слідчими органами правильно дана правова кваліфікація дій обвинуваченого; умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; є всі обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди було добровільним; обвинувачений має можливість виконати взяті на себе за угодою зобов`язання та може нести узгоджене покарання; є всі фактичні підстави для визнання винуватості.
Дії ОСОБА_5 вірно кваліфіковано за ч. 3 ст. 408 КК України, як дезертирство, тобто самовільне залишення військової частини з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
У судовому засіданні, суд з`ясував, що обвинуваченому зрозумілі права та наслідки укладення угоди, обвинувачений безумовно та беззастережно пояснив про повне визнання вини та всіх обставин інкримінованого злочину.
Обвинувачений розумів положення ч.4 ст.474 КПК України, а також усвідомлював наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст.476 КПК України.
Затверджуючи угоду про визнання винуватості суд виходив з наступного: відповідно до ст.468, ч.4 ст.469 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим у провадженні щодо злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України, який є тяжким злочином. Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_5 буде призначено покарання за ч. 3 ст. 408 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, з застосуванням ст. 75 КК України із звільненням обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.
Погоджене покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, обвинувачений погоджується на призначення узгодженого покарання і таке покарання відповідає принципам призначення покарання та вимогам Закону. При призначені покарання враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обтяжуючих обставин у суді не встановлено.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 475 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором військової прокуратури Чернівецького гарнізону ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік 6 місяців.
Згідно із ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази та процесуальні витрати відсутні.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України до Хмельницького апеляційного суду через Кам`янець-Подільський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення. Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч.2 ст. 473 Кримінального процесуального кодексу України.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя