Номер провадження: 11-сс/813/1032/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуюча - суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 07.06.2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , підозрюваного у кримінальному провадженні №0001295, внесеному до ЄРДР 07.06.2019 року за ч.2 ст.345 КК України,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 07.06.2019 року було задоволено клопотання слідчого СВ Таїровського ВП Київського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 04.08.2019 року щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Одеса, українця, громадянина України, з вищою освітою, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , на теперішній час притягується Київським районним судом м. Одеси до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.309, ч.1 ст.358 КК України,
підозрюваного у кримінальному провадженні №0001295, внесеному до ЄРДР 07.06.2019 року за ч.2 ст.345 КК України.

Рішення слідчого судді мотивоване тим, що прокурором в судовому засіданні була доведена наявність у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_10 у вчиненні злочинів та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме: що підозрювана може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення, а також доведена неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищевказаним ризикам.

Крім того, слідчим суддею враховано, що інкриміноване підозрюваному ОСОБА_8 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 345 КК України вчинялося з застосуванням насильства відносно працівника правоохоронних органів (інспектора УПП в Одеській області), слідчий суддя дійшов висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення відповідного розміру застави.
Зміст вимог апеляційної скарги.
Захисник в апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого відмовити.

Вказує, що слідчим та прокурором підозра належним чином не обґрунтована, не доведена наявність зазначених у клопотанні ризиків, та неможливість застосування до підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу, а слідчий суддя на вказані обставини уваги не звернув, не проаналізував всіх ризиків та не взяв до уваги дані про особу підозрюваного.

Крім того, захисник зазначає, що:

- слідчим суддею не надано належної оцінки поясненням підозрюваного про незаконне відносно нього застосування зброї співробітником патрульної поліції ОСОБА_11 ;

- не враховано, що інкриміноване ОСОБА_8 правопорушення відноситься до злочину середньої тяжкості;

- в порушення ст. 183 КПК України розмір застави не визначений.

Обставини, встановлені слідчим суддею під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється в тому, що 06.06.2019 року біля 20 години 30 хвилин, ОСОБА_8 , на автомобілі марки «Volkswagen Touareg» д/н НОМЕР_1 , прибув до будинку №162 по вул. Люстдорфська дорога в м. Одесі, де у нього мала відбутися напередодні запланована зустріч з ОСОБА_12 з приводу продажу останньому мопеду марки «Honda Lead», сірого кольору, без державної реєстрації.
Оголошення про продаж мопеду ОСОБА_8 виклав на сайті «OLX». В свою чергу ОСОБА_12 , побачивши на сайті вищевказане оголошення та фотографії до нього, впізнав на них раніше належний йому мопед, яким незаконно заволоділа невстановлена особа у минулому році. За вказаним фактом він звернувся до співробітників сектору кримінальної поліції Таїровського ВП Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, які знаходились під час несення служби, з усною заявою щодо вчинення кримінального правопорушення відносно нього та повідомлення щодо незареєстрованого транспортного засобу, який знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 162.
Прибувши на місце, оперуповноважений СКП Таїровського ВП Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_13 підійшов до ОСОБА_8 , який стояв біля вказаного мопеду та пред`явивши службові посвідчення попросив надати документи на вказаний мопед, пояснивши підстави перевірки.
На вказану вимогу співробітника поліції ОСОБА_8 надав документи, а саме талон на транспортний засіб та почав помітно нервувати і різко пішов до свого автомобілю. Із салону вказаного автомобілю ОСОБА_8 дістав поліетиленовий пакет з невідомим предметом та різко передав його у руки своєму батьку ОСОБА_14 , який підійшов до нього та взяв пакет. Після чого оперуповноважений ОСОБА_13 , вважаючи, що дії ОСОБА_8 є підозрілими, відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 34 Закону України «Про Національну поліцію» поцікавився у ОСОБА_8 , що знаходиться в даному пакеті та повідомив про проведення візуального огляду речі.
У цей час ОСОБА_8 підійшов до оперуповноваженого СКП Таїровського ВП Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_13 та ОСОБА_14 та різко вирвав з рук останнього вищевказаний пакет. Після чого почав бігти з пакетом в руках в сторону вулиці Люстдорфська дорога.
На вимогу оперуповноваженого СКП Таїровського ВП Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_13 зупинитися, ОСОБА_8 , достеменно розуміючи, що ОСОБА_13 являється працівником правоохоронного органу та виконує службові обов`язки продовжив бігти по вул. Люстдорфська дорога в напрямку вул. Ак. Вільямса.
Дані дії ОСОБА_8 , буди помічені екіпажем патрульної поліції «Океан-0170» у складі інспектора роти №1 батальйону №3 УПП в Одеській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_15 та поліцейського роти №1 батальйону №3 УПП в Одеській області ДПП старшого сержанта поліції ОСОБА_11 , які відповідно до книги розстановки сил та засобів, перебуваючи у форменому одязі працівників патрульної поліції з нагрудними жетонами 06.06.2019 року несли службу з патрулювання території Київського району м. Одеси на патрульному автомобілі «Toyota Prius» д/н НОМЕР_2 з маркуванням «Патрульна поліція».
Перебуваючи біля будинку №164 по вул. Люстдорфська дорога в м. Одесі інспектор ОСОБА_11 , побачивши погоню та впізнавши оперуповноваженого ОСОБА_13 , вийшов із службового автомобіля, почав переслідування та наздогнав ОСОБА_8 .
У свою чергу, ОСОБА_8 , розуміючи, що його наздогнав працівник правоохоронного органу, а саме інспектор УПП в Одеській області ДПП, який виконує службові обов`язки, з мотивів неповаги до авторитету органів державної влади та правоохоронної діяльності в цілому, бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді спричинення тілесних ушкоджень працівнику правоохоронного органу, з метою припинення виконання ним своїх службових обов`язків, з ціллю уникнення відповідальності, навмисно наніс удар лівою ногою в область правого стегна інспектору ОСОБА_11 , чим заподіяв йому тілесні ушкодження у вигляді гематоми м`яких тканин нижньої частини правого стегна.
06.06.2019 року ОСОБА_8 затримано в порядку, передбаченому ст.208 КПК України, та 07.06.2019 року йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України.
Позиції учасників апеляційного розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача, виступ захисника, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити; думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги і просив залишити оскаржувану ухвалу без змін; дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

І. Щодо доводів апеляційної скарги про відсутність у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей та інші.

Відповідно до ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Окрім цього, відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При розгляді апеляційних скарг, виконуючи вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Згідно з практикою ЄСПЛ, зокрема п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13.11.07 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, апеляційний суд враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя відповідно до вищевказаних вимог Закону та Конвенції перевірив та належним чином встановив наявність на час розгляду клопотання в кримінальному провадженні обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Наявність на даній стадії досудового розслідування обґрунтованість підозри щодо ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується долученими до клопотання слідчого доказами, а саме:

- рапортом поліцейського 2 взводу 3 роти 3 батальйону УПП в м. Одесі ОСОБА_11 від 06.06.2019 року, рапортом оперуповноваженого СКП Таїровського ВП Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_13 від 07.06.2019 року, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 від 07.06.2019 року, протоколом допиту свідка - оперуповноваженого СКП Таїровського ВП Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_16 від 07.06.2019 року, протоколом допиту свідка - поліцейського 2 взводу 1 роти 3 батальйону УПП в м. Одесі ОСОБА_15 від 07.06.2019 року, в яких викладені обставини переслідування ОСОБА_8 , нанесення останнім тілесних ушкоджень працівнику поліції, що потягнуло за собою застосування до нього спецзасобів та подальшого затримання підозрюваного;

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 07.06.2019 року від ОСОБА_12 , в якій він просить здійснити заходи до невстановленої особи, яка заволоділа його транспортним засобом,;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12 від 07.06.2019 року в рамках кримінального провадження №0001304, внесеного до ЄРДР 07.06.2019 року, в якому викладені обставини його зустрічі з ОСОБА_8 з приводу купівлі викраденого раніше у ОСОБА_12 мопеду, а також переслідування підозрюваного працівниками поліції;

- протоколом огляду місця події від 06.06.2019 року та рапортом старшого слідчого Таїровського ВП Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_17 від 07.06.2019 року, з яких вбачається, що на місці події був вилучений полімерний пакет з купюрами номіналом 500 гривень з ознаками підроблення.

Таким чином, ОСОБА_8 на даній стадії досудового розслідування обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення середньої тяжкості, за яке законом передбачене покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк, у зв`язку з чим апеляційний суд визнає доводи апеляційної скарги в цій частині необґрунтованими.

ІІ. Щодо доводів апеляційної скарги про недоведеність наявності у кримінальному провадженні заявлених слідчим ризиків та неврахування слідчим суддею даних про особу підозрюваного.
Як неодноразово наголошував ЄСПЛ у своїх рішеннях, пункт 3 статті 5 Конвенції вимагає, що обґрунтування будь-якого строку тримання під вартою, незалежно від того, наскільки коротким він є, має бути переконливо продемонстроване владою. Аргументи «за» і «проти» звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному провадженню у справі, не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), але мають підтверджуватися фактичними даними. Ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування можливості переховування обвинуваченим, або доведуть, що така можливість є настільки невеликою, що вона не може обґрунтовувати досудове ув`язнення (див. рішення від 4 жовтня 2005 року у справі «Бекчєв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), заява № 9190/03, пункти 56 і 59, з подальшими посиланнями).

Відповідно до п.3 ч.2 ст.183 КПК України, до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
Оцінюючи доведеність наявності у кримінальному провадженні заявлених слідчим ризиків, апеляційний суд враховує такі обставини.

З матеріалів провадження вбачається, що підозрюваний ОСОБА_8 є громадянином України, не одружений, утриманців не має, офіційно не працевлаштований, не навчається, зареєстрований та проживає в м. Одесі, на даній стадії досудового розслідування обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, пов`язаного зі спричиненням тілесних ушкоджень працівнику правоохоронного органу, під час затримання намагався втекти, чинив опір працівникам поліції.
Крім того, в рамках іншого кримінального провадження щодо ОСОБА_8 , яке знаходиться у провадженні Київського районного суду м. Одеси (справа №520/13538/16-к), до нього вже застосовувався запобіжний захід у вигляді застави, умови якого були порушені підозрюваним, у зв`язку з чим цей запобіжний захід був змінений на домашній арешт.
За таких умов, відповідно до п.3 ч.2 ст.183 КПК України, до підозрюваного ОСОБА_8 може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Вказані обставини свідчать про те, що підозрюваний, будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого йому злочину та покарання, яке загрожує йому в разі визнання його винуватим, може здійснити спроби переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкримінований йому злочин.
Відсутність у ОСОБА_8 офіційного працевлаштування, відсутність відомостей про джерела його існування, притягнення до кримінальної відповідальності в рамках іншого кримінального провадження свідчать про те, що у кримінальному провадженні наявний ризик можливого вчинення ним інших кримінальних правопорушень.
Також у кримінальному провадженні існує ризик того, що перебуваючи на свободі, підозрюваний ОСОБА_8 матиме змогу незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, схиляючи їх до надання неправдивих показань з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Крім того, виявлені в ході обшуку за місцем проживання підозрюваного речі і документи, а саме технічні паспорти на різні транспортні засоби, документи різних осіб тощо можуть свідчити про причетність підозрюваного до інших протиправних дій, пов`язаних із транспортними засобами, які підлягають перевірці працівниками правоохоронних органів, а підозрюваний, перебуваючи на свободі, може здійснити спроби знищити або сховати докази у кримінальному провадженні.
Таким чином, слідчим та прокурором доведена наявність у кримінальному провадженні заявлених ризиків, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні апеляційного суду, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги в цій частині колегія суддів визнає необґрунтованими.

Крім того, при прийнятті оскаржуваного рішення слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного ОСОБА_8 , а саме його вік, задовільний стан здоров`я, сімейний та майновий стан, відсутність працевлаштування, у зв`язку з чим апеляційний суд визнає безпідставними доводи апеляційної скарги в цій частині.

Висновки апеляційного суду.
Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційний суд вважає, що висновок слідчого судді про необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах справи, а дані про особу підозрюваного і сама підозра у вчиненні ним кримінального правопорушення, дають достатні підстави вважати, що на даний час дійсно існують зазначені слідчим суддею ризики, які виправдовують тримання підозрюваного під вартою, а застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки він не здатний запобігти наявним у кримінальному провадженні ризикам і забезпечити належну поведінку підозрюваного та виконання ним своїх процесуальних обов`язків.
Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу врахував усі обставини, передбачені ст.ст. 177 та 178 КПК України, та дійшов вірного висновку про необхідність не визначати підозрюваному розмір застави як альтернативного запобіжного заходу, оскільки йому інкримінується вчинення злочину із застосуванням насильства до працівника правоохоронного органу.
Апеляційним судом не встановлено обставин, які могли би бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.
Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст. ст. 182, 183, 196, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 07.06.2019 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Таїровського ВП Київського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 , та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 04.08.2019 року щодо ОСОБА_8 , підозрюваного у кримінальному провадженні №0001295, внесеному до ЄРДР 07.06.2019 року за ч.2 ст.345 КК України, - залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4