Справа № 180/1332/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2019 р. м. Марганець

Марганецький міський суд Дніпропетровської облсті

головуюча - суддя ОСОБА_1

за участю:

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Марганець клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Російської Федерації відносно засудженої ОСОБА_4 у відповідність із законодавством України,

встановив:
До Марганецького міського суду надійшло клопотання Міністерства юстиції України про приведення у відповідність із законодавством України вироку Воткінського районного суду Удмуртської Республіки від 24.10.2018 року до покарання у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі за вчинення злочинів, передбачених частиною другою статті 210 (участь в злочинній організації), частиною третьою статті 30, пунктом «а», «г» частини четвертої статті 228.1 (замах на незаконний збут наркотичних засобів, вчинений організованою групою осіб, у великому розмірі) Кримінального кодексу Російської Федерації.

В обґрунтування клопотання зазначено, що вказаний вирок іноземної держави набрав законної сили, ОСОБА_4 відбуває покарання в ФКУ "Виправна колонія № 23 УФСВП Росії по Чувашській Республіці-Чувашії", кінець строку відбування покарання - 17 травня 2020 року. Останнє відоме місце проживання ОСОБА_4 в Україні АДРЕСА_1 .

Міністерством юстиції України прийнято рішення про прийняття в Україну засудженої вироком російського суду громадянку України ОСОБА_4 для подальшого відбування покарання на території України.

В судове засідання представник Міністерства юстиції не з`явився, в клопотанні просив розгляд справи провести за його відсутності.

Прокурор клопотання підтримав, вважаючи його законним та обґрунтованим.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали, які були додані до клопотання, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

В Україні діє Європейська конвенція про передачу засуджених осіб, 1983 рік, до якої Україна приєдналася згідно із Законом України "Про приєднання України до Європейської конвенції про передачу засуджених осіб, 1983 рік" від 22.09.1995 №337/95-ВР.

Зазначена Європейська конвенція, в силу ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України" від 29.06.2004 № 1906-IV, є частиною національного законодавства і застосовується у порядку, передбаченому для норм національного законодавства.

Відповідальність за суспільно-небезпечне діяння, за яке ОСОБА_4 засуджено в Російській Федерації, передбачена також законодавством України. Так, дії ОСОБА_4 , засудженої вироком Воткінського районного суду Удмуртської Республіки від 24.10.2018 року до покарання у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі за вчинення злочинів, передбачених частиною другою статті 210 (участь в злочинній організації), частиною третьою статті 30, пунктом «а», «г» частини четвертої статті 228.1 (замах на незаконний збут наркотичних засобів, вчинений організованою групою осіб, у великому розмірі) Кримінального кодексу Російської Федерації.

За вказані дії в Україні встановлена кримінальна відповідальність за ч.1 ст. 255 Кримінального кодексу України, а саме, створення злочинної організації з метою вчинення тяжкого чи особливо тяжкого злочину, а також керівництво такою організацією або участь у ній, або участь у злочинах, вчинюваних такою організацією, а також організація, керівництво чи сприяння зустрічі (сходці) представників злочинних організацій або організованих груп для розроблення планів і умов спільного вчинення злочинів, матеріального забезпечення злочинної діяльності чи координації дій об`єднань злочинних організацій або організованих груп, та карається позбавленням волі на строк від п`яти до дванадцяти років. Кримінальна відповідальність за ч.2 ст.15, ч.3 ст. 307 Кримінального кодексу України, а саме, замах на незаконний збут наркотичних засобів, вчинений організованою групою у великих розмірах, та карається позбавленням волі на строк від 9-ти до 12-ти років, з конфіскацією майна..

Разом з тим додаткове покарання передбачене санкцією ч. 3 ст. 307 КК України у виді конфіскації майна суд не призначає оскільки фактично це значно погіршує правове становище засудженої, та посилювало б її кримінальну відповідальність, оскільки таке додаткове значне покарання як конфіскація майна судом РФ застосовано не було.

Пунктом "b" ч. 1 ст. 9 Конвенції про передачу засуджених осіб визначено, що компетентні органи держави виконання вироку визнають вирок і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі визначення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями статті 11. Пунктом "d" ст. 11 Конвенції засуджених осіб встановлено, що у випадку заміни вироку застосовуються процедури, передбачені законодавством держави виконання вироку. Замінюючи вирок, компетентний орган: не повинен посилювати кримінальне покарання засудженої особи.

Таким чином, враховуючи, що вчинене засудженою ОСОБА_4 діяння за вироком суду Російської Федерації, є злочином, відповідальність за який також передбачена Кримінальним кодексом України, сама засуджена згідна на її передачу до України для подальшого відбуття покарання, що підтверджується її письмовою заявою, суд дійшов висновку про наявність достатніх та законних підстав для приведення вироку Російської Федерації у відповідність з кримінальним законодавством України.

Таким чином, ОСОБА_4 слід вважати засудженою за ч.1 ст. 255 Кримінального кодексу України, 69-1КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі та засуджену за ч.2 ст.15, ч.3 ст. 307 Кримінального кодексу України, 69-1КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, без конфіскації майна.

На підставі ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань призначити покарання у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі.

Визначення судом виду кримінально-виконавчої установи, в якій належить відбувати покарання засудженої, діючим законодавством України не передбачено.

На підставі ст. 9, 11 Конвенції про передачу засуджених осіб, 1983 рік, керуючись ст. 372, 602, 603, 610 Кримінального процесуального кодексу України, суд

ухвалив:
Клопотання Міністерства юстиції України задовольнити.

Привести у відповідність із законодавством України вирок Воткінського районного суду Удмуртської Республіки від 24.10.2018 року.

Вважати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, уродженки м. Запоріжжя, Запорізької області України, не заміжня, непрацююча, останнє відоме місце проживання на території України АДРЕСА_1 , засудженої:

- за ч. 1, ст. 255 КК України, 69-1 КК України - у вигляді 2 років позбавлення волі;

- за ч.2 ст.15, ч.3 ст. 307, 69-1 КК України - у вигляді 3 років позбавлення волі, без конфіскації майна;

На підставі ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань призначити покарання у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 25 жовтня 2018 року, зарахувавши у строк покарання час тримання під вартою з 18.04.2017 року по 25.10.2018 рік та відбутий строк покарання в Російській Федерації.

Копію ухвали направити до Міністерства юстиції України.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1