Справа № 642/4446/17
Провадження № 1-кп/638/1220/19
УХВАЛА
іменем України
22 травня 2019 року Дзержинський районний суд м. Харкова

у складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали обвинувального акту № 0001979 від 06 серпня 2017 року стосовно ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 . уродженця м. Харкова. громадянина України, українця, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, осіб на утриманні не має, неодноразово засудженого, у вчиненні кримінальних правопорушень, злочинів, передбачених ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України,-

встановив:
Відповідно до ухвали колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду від 17 квітня 2019 року вказане кримінальне провадження направлене до Дзержинського районного суду міста Харкова для вирішення питання спільного розгляду з кримінальним провадженням № 0000555 від 08 лютого 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні кримінальних правопорушень- злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався. ОСОБА_5 перебуває в умовах СІЗО, відбуваючи покарання.
В судовому засіданні прокурор заявила клопотання про об`єднання даної справи зі справою, яка знаходиться в провадженні судді Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 відносно ОСОБА_5 . Провадження у справі не закінчене.
За ч. 1 ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.
За ч. 1 ст. 334 КПК України матеріали кримінального провадження можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими статтею 217 цього Кодексу.
За ч. 1 ст. 217 КПК України у разі необхідності в одному провадженні можуть бути об`єднані матеріали досудових розслідувань щодо декількох осіб, підозрюваних у вчиненні одного кримінального правопорушення, або щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, а також матеріали досудових розслідувань, по яких не встановлено підозрюваних, проте є достатні підстави вважати, що кримінальні правопорушення, щодо яких здійснюються ці розслідування, вчинені однією особою (особами).
В Дзержинському районному суді м. Харкова у судді ОСОБА_1 перебуває об`єднане кримінальне провадження № 0000555 від 08 лютого 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні кримінальних правопорушень- злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України, а також вказане кримінальне провадження, які доцільно розглядати в одному провадженні судді ОСОБА_1 .
Прокурором заявлено клопотання про обрання стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Обвинувачений не заперечував проти заявленного клопотання, покладався на розсуд суду при вирішенні вказаного клопотання.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Так, згідно ст.ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє «прогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства». У рішенні по справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 року Європейський суд з прав людини зазначив, що розумність строку тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно, вона має оцінюватись в кожному конкретному випадку залежно від особливостей конкретної справи.
Суд вважає, що на теперішній час ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були враховані при обранні запобіжного заходу продовжують існувати, а тому продовжує строк тримання під вартою на 60 діб.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень середньої тяжкості, офіційного місця роботи не має, раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, тому достатніх підстав на теперішній час для заміни або скасування раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом не вбачається, оскільки, знаходячись на волі, обвинувачений може продовжити злочинну діяльність.
Під час розгляду клопотання судом вивчена можливість щодо не продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Однак, враховуючи існування ризиків, передбачених п.1. п.3 п.5. ч.1 ст. 177 КПК України та оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого обвинувачується, ті обставини, що обвинувачений ОСОБА_5 офіційно не працює, може переховуватися від суду, застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливе, а тому, суд обирає для ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Вказаний висновок ґрунтується на вищевикладених обставинах, що свідчать про не зменшення заявлених ризиків та виправдовують тримання особи під вартою. Вказані ризики- є реальними та триваючими, вони виключають можливість заміни запобіжного заходу щодо обвинуваченого, а альтернативні запобіжні заходи не забезпечать достатній рівень гарантій належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 32, 34, 217, 334 КПК України, суд, -

постановив:
Кримінальне провадження № 0000028 від 02 січня 2018 року та № 0001145 від 10 квітня 2017 року об`єднані відповідно до ухвали Київського районного суду м. Харкова від09 лютого 2018 року стосовно ОСОБА_5 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України ( Справа № 640/6624/17, Номер провадження 1 КП/638/1066/19) об`єднати в одне провадження з кримінальним провадженням № 0000555 від 08 лютого 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні кримінальних правопорушень- злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України ( Справа № 638/3996/18 Номер провадження 1-кп/638/517/19) та кримінальним провадженням № 0001979 від 06 серпня 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні кримінальних правопорушень- злочинів. передбачених ч.2 ст. 185 КК України ( справа 642/4446/17,1-кп/638/1220/19) та присвоїти номер об`єднаному кримінальному провадженню, як 638/3996/18, 1-кс/638/517/19.

Застосувати відносно ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в СІЗО УДПтС України в Харківській області № 27 на шістдесят днів - до 11.00 години 20 липня 2019 року.

Визначити суму застави у розмірі 20 ( двадцять ) мінімальних заробітних плат, що відповідає 74460 гривен ( сімдесят чотири тисячі чотириста шістдесят) гривен, які необхідно внести на відповідний рахунок до сплину терміну тримання під вартою.

При внесенні визначеної суми застави, ОСОБА_5 з-під варти - звільнити.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: 1) прибувати до суду за першою вимогою; 1) не відлучатися із населеного пункту, в якому зареєстрований, проживає чи перебуває АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Ухвала є остаточною, та оскарженню не підлягає.

Головуючий: