Справа № 461/4364/19
Провадження № 1-кс/461/5252/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2019 року слідчий суддя Галицького районного суду міста Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на постанову слідчого,

встановив:

скаржник в інтересах ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді зі скаргою, у якій просить скасувати постанову слідчого СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 06.06.2019 року про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні №0000524 від 03.01.2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.364 КК України. Також просить зобов`язати слідчого задоволити подане ним клопотання від 04.062019 року та провести вказані слідчі дії у кримінальному провадженні.

Обґрунтовуючи скаргу, покликається на те, що 04.06.2019 року ним було подано до СУ ГУ НП у Львівській області клопотання про проведення одночасного допиту підозрюваного ОСОБА_5 та заявника у кримінальному провадженні №0000524 від 03.01.2019 року. Однак, постановою слідчого СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 06.06.2019 року йому було відмовлено у задоволенні клопотання. Вказану постанову вважає незаконною та необґрунтованою, оскільки така винесена без належної оцінки усіх обставин справи, та порушує порушує права його довірителя як сторони кримінального провадження. Просить оскаржувану постанову скасувати.

Скаржник в судовому засіданні скаргу підтримав, з мотивів, наведених у ній.

Слідчий в судовому засіданні скаргу заперечив, з мотивів безпідставності та просив відмовити у задоволенні скарги.

Дослідивши матеріали скарги, заслухавши пояснення скаржника та слідчого, приходжу до наступного висновку.

Встановлено, що постановою слідчого СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 06.06.2019 року відмовлено у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 від 04.06.2019 року про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні №0000524 від 03.01.2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.364 КК України, а саме одночасного допиту підозрюваного ОСОБА_5 та заявника.

Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Відповідно до ч.1 ст.40 КПК України, слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.
Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ч.ч.1,4,9 ст.224 КПК України, допит проводиться за місцем проведення досудового розслідування або в іншому місці за погодженням із особою, яку мають намір допитати. Кожний свідок допитується окремо, без присутності інших свідків.
У разі відмови підозрюваного відповідати на запитання, давати показання особа, яка проводить допит, зобов`язана його зупинити одразу після отримання такої заяви.
Слідчий, прокурор має право провести одночасний допит двох чи більше вже допитаних осіб для з`ясування причин розбіжностей у їхніх показаннях. На початку такого допиту встановлюється, чи знають викликані особи одна одну і в яких стосунках вони перебувають між собою. Свідки попереджаються про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань і за давання завідомо неправдивих показань, а потерпілі - за давання завідомо неправдивих показань.
Таким чином, з аналізу даної норми статті вбачається, що необхідність і доцільність проведення одночасного допиту мають встановлюватися слідчим у кожному конкретному випадку з огляду на фактичні обставини кримінального провадження, важливість обставин, з приводу яких у показаннях раніше допитаних осіб виявлено істотні розбіжності, можливість перевірки цих обставин іншими способами, особистісні характеристики осіб, яких планується одночасно допитати, а також їх взаємовідносини тощо.

Так, ОСОБА_5 являється підозрюваним у даному кримінальному провадженні.

Мотивами винесення оскаржуваної постанови від 06.06.2019 року слідчим вказано те, що підозрюваний ОСОБА_5 , відповідно ст.63 Конституції України, відмовився від проведення слідчих дій у кримінальному провадженні, про що свідчить подана останнім письмова заява від 23.05.2019 року.

Отже, підозрюваний ОСОБА_5 в ході проведення досудового розслідування фактично допитаний не був.

Крім цього, як встановлено в ході розгляду скарги слідчим також не проводилось допиту працівників оперативних підрозділів, рапорти яких стали підставою для внесення відомостей про злочину до ЄРДР.

За таких обставин, вважаю, що відсутні підстави для проведення одночасного допиту осіб, зазначених у клопотанні захисника від 04.06.2019 року, оскільки відсутні розбіжності в показах наведених у клопотанні осіб, оскільки такі допитані не були, а відтак доводи слідчого, викладені у постанові від 06.06.2019 року повністю відповідають обставинам кримінального провадження на даному етапі досудового розслідування та ґрунтуються на положеннях чинного кримінального процесуального закону.

Крім цього, питання пов`язані з доказуванням у кримінальному провадженні та проведення слідчих та процесуальних дій на стадії досудового розслідування відносяться виключно до компетенції слідчого у провадженні якого перебуває справа, та який, у відповідності до ст.40 КПК України, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності.

Таким чином, слідчий суддя не вправі в даному випадку зобов`язувати слідчого проводити ті чи інші слідчі та процесуальній дії кримінальному провадженні.

У зв`язку з наведеним, приходжу до висновку, що скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст.303, 304,306,307, 318-380 КПК України,

постановив:

У задоволенні скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_6