ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/202/19Головуючий по 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа № 697/2909/13-к Категорія: ч.2 ст. 286 КК України Доповідач в апеляційній інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого-суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю: секретаря судового засідання прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
обвинуваченого захисникаОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси матеріали кримінального провадження № 0000391 за апеляційною скаргою прокурора відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_6 на вирок Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 28 травня 2019 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новий Геташен Мартунинського району, Вірменія, без громадянства, вірмена, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- Черкаським обласним судом 14.02.2000 року за ст.93 п. «а» та «і», ч.3 ст.142 КК України до 14 років позбавлення волі, який 25.10.2010 року умовно-достроково звільнений від відбування покарання на невідбутий строк покарання 2 роки 4 місяці 10 днів, -

визнано невинуватим та виправдано у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 2 ст. 286 КК України, у зв`язку з недоведеністю вчинення ним даного кримінального правопорушення.

Вирішена доля речових доказів відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

в с т а н о в и л а :

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачувався в тому, що він, 23.05.2013, близько 01 години 00 хвилин, керуючи автомобілем «OPEL ASTRA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у порушення вимог п. 2.1 а) Правил дорожнього руху України, не маючи при собі посвідчення водія на право керувати транспортним засобом відповідної категорії «В», та вимог п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України, керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Так, він, рухаючись від м. Ржищів Київської області до м. Канів Черкаської області по автомобільній дорозі сполученням «Фастів - Митниця - Обухів - Ржищів - Канів», на 148 км. + 400 м., на території Канівського району Черкаської області, порушуючи вимоги п. 2.3 б) Правил дорожнього руху України, для безпеки дорожнього руху не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не відреагував на її зміну, у порушення вимог п. 31.4.5 г) Правил дорожнього руху України не стежив за технічним станом транспортного засобу, керуючи легковим автомобілем, на передню вісь якого встановлено шини з різним типом малюнка протектора (права - універсальна, ліва - зимова), у порушення вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не урахував дорожню обстановку та стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, на заокругленій ділянці дороги, виїхав на ліве узбіччя по напрямку свого руху вперед, скоїв наїзд на перешкоду у вигляді стовпа дорожнього знаку 1.4.1 Правил дорожнього руху України «Напрямок повороту», після чого допустив перекидання транспортного засобу.
Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «OPEL ASTRA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно з висновком судово-медичної експертизи від 23.05.2013 № 4214 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітки та живота, численних двохсторонніх переломів ребер, перелому грудини, забою та розривів обох легень, забою серця, розриву навколосерцевої сумки, забою та розривів печінки, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, від яких загинула на місці події.
Згідно з висновком судової експертизи технічного стану транспортного засобу від 02.08.2013 №4/213 різниця між залишковою висотою малюнка протектора шин передньої вісі автомобіля «OPEL ASTRA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , складає близько 4 мм, що могло привести до втрати керованості транспортним засобом під час маневрування, та передбачає заборону експлуатації.
Порушення правил безпеки дорожнього руху водієм автомобіля «OPEL ASTRA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_7 , а саме: п. 2.3 б), п. 2.9 а), п. 12.4 г) Правил дорожнього руху України, перебуває в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди настанням смерті потерпілої ОСОБА_9 .

Дії ОСОБА_7 стороною обвинувачення кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Судом першої інстанції, виходячи із загальних засад кримінального судочинства та дотримуючись принципу презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини виправдано ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, у зв`язку з недоведеністю вчинення ним даного злочину, оскільки прокурором не доведено поза розумним сумнівом, що ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.

Не погоджуючись вироком суду прокурор подав апеляційну скаргу в якій, вважаючи вирок суду незаконним, просив його скасувати через невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у вигляді 6 років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами. Запобіжний захід змінити на взяття під варту. Стягнути з ОСОБА_7 в дохід Держави витрати на проведення експертних досліджень в сумі 1543,88 грн.

В обгрунтування своїх вимог посилається на те, що судом першої інстанції побудовано вирок на суперечливих, не достатньо перевірених доказах. У вироку не зазначено чому суд взяв до уваги одні докази і відкинув інші, а викладені висновки містять істотні суперечності.

Вказує, що винуватість ОСОБА_7 повністю підтверджується зібраними по справі доказами в тому числі - показаннями самого ОСОБА_7 , даними в ході досудового розслідування, а показання експерта ОСОБА_10 , співробітника ДАІ ОСОБА_11 , потерпілої ОСОБА_12 , свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 викладені у вироці не повно та не вірно.

Будучи повідомленою про час, дату та місце судового розгляду в судове засідання не з`явилася потерпіла ОСОБА_12 , яка подала заяву про проведення апеляційного розгляду у її відсутність, що, з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України, не перешкоджає апеляційному розгляду по суті заявлених апеляційних вимог.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора ОСОБА_6 , яка просила вирок суду скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції; думки обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора, захисник ОСОБА_8 просив вирок суду скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_7 у вирішенні даного питання поклався на розсуд суду, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

Згідно зі ст. 409 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неповнота судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Частиною 1 ст. 412 КПК України передбачено, що істотними є такі порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Вирок суду першої інстанції повинен відповідати вимогам ст. 374 КПК України.

Зі змісту ст. 370 КПК України, якою визначено вимоги щодо законності, обґрунтованості та вмотивованості судового рішення, убачається, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджено доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведено належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 371 КПК України вирок ухвалюється в нарадчій кімнаті складом суду, який здійснював судовий розгляд.

Згідно з ч. 1 ст. 376 КПК України судове рішення проголошується прилюдно негайно після виходу суду з нарадчої кімнати. Головуючий у судовому засіданні роз`яснює зміст рішення, порядок і строк його оскарження.

Системний аналіз процесуальних норм указує на те, що вирок має бути складено в нарадчій кімнаті, а його повний текст - оголошено негайно після виходу суду з нарадчої кімнати.

Міськрайонний суд не дотримався зазначених вимог процесуального закону.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що за результатом розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_7 суд першої інстанції дійшов висновку, про постановлення виправдувального вироку щодо останнього, у зв`язку не недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Як вбачається з аудіозапису судового засідання в Канівському міськрайонному суді Черкаської області, суд після виходу з нарадчої кімнати проголосив виправдувальний вирок, мотивувальна частина якого істотно відрізняється від тексту вироку, наявного в матеріалах кримінального провадження. Зокрема, у мотивувальній частині наявного в матеріалах кримінального провадження вироку міститься текст, який не оголошувався судом першої інстанції під час проголошення судового рішення, і, навпаки, відсутній текст, який було оголошено в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що вказане порушення, допущене судом першої інстанції, є істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, яке перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, і відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 409, ч. 1 ст. 412 КПК є підставою для скасування вироку Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 28.05.2019 та призначення нового розгляду у суді першої інстанції, що узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 17.07.2019, провадження № 51-7537км18.

При новому розгляді суду першої інстанції необхідно усунути вказані недоліки, належним чином виконати всі вимоги кримінального процесуального закону, перевірити доводи, викладені в апеляційній скарзі прокурора, та постановити законне й обґрунтоване судове рішення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, ч.1 п.6 ст. 407, ст. 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_6 - задовольнити частково, вирок Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 28 травня 2019 щодо ОСОБА_7 скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Головуючий

Судді