У Х В А Л А
Іменем України
25.07.2019 року м. Львів

Слідчий суддя Франківського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , розглянувши скаргу (позовну заяву) ОСОБА_2 про порушення розслідування стосовно слідчого ОСОБА_3 за ст. 366 та ст.367 КК України, зобов`язання поліцію порушити розслідування про крадіжку телефону, надання якісних та розбірливих копій Пояснення, Протоколу, Заяви в поліцію, компенсації моральної шкоди, вартість часу затраченого на скаргу та позовну заяву у розмірі 4000 грн. та судові витрати 768 грн.,-

в с т а н о в и в :

Скаржник ОСОБА_2 звернувся до суду з скаргою (позовною заявою) про порушення розслідування стосовно слідчого ОСОБА_3 за ст. 366 та ст.367 КК України, зобов`язати поліцію порушити розслідування про крадіжку телефону, надання якісних та розбірливих копій Пояснення, Протоколу, Заяви в поліцію, компенсувати йому моральну шкоду, вартість часу, затраченого на скаргу та позовну заяву, у розмірі 4000 грн. та судові витрати 768 грн.
В обґрунтування скарги посилається на те, що 17 червня 2016 року він звертався у Франківський районний відділ поліції по причині, що хтось забрав його телефон під час відвідин ним Центру Зайнятості по вул. Кн. Ольги, 122 у м. Львові. Слідчим ОСОБА_3 було власноруч складено протокол про вчинене кримінальне правопорушення, а коли він попросив надавати йому копію, слідчий вийшов з кабінету, попросив його почекати, слідчий повернувся за кілька хвилин, але замість ксерокопії, яку просив скаржник, приніс протокол та новий чистий бланк - Пояснення, яке він також почав власноруч заповнювати із раніше складеного протоколу, та додатково задаючи різні запитання. У момент написання пояснення, ОСОБА_2 доступу до прочитання протоколу не мав. При написанні пояснення слідчий, повідомив, що документи направлятиме на розгляд судді для відкриття кримінальної справи, але на це потрібно до двох тижнів часу і йому буде надіслана відповідь.
Прочитавши пояснення, ОСОБА_2 виявив недостовірність та неповноту викладених фактів і тому змушений був дописати на вільному місці у поясненні, що його телефон знаходиться у невідомої йому особи, до якої він подзвонив на свій номер, але не зміг домовитись повернути телефон. Вважаючи що обидва документи складені слідчим однаково та дописані ним факти також будуть враховані, він не помітив розбіжності, що в протоколі записано заперечення крадіжки. Разом з тим, копії пояснення чи протоколу йому так і не надали.
Через два тижні (04.07.2016) скаржник звернувся до тієї самої дільниці по відповідь. Слідчого ОСОБА_4 по місцю не було, однак у врученій скаржнику відповіді було зазначено ніби він заперечив факт крадіжки. Не розуміючи звідки у поліції таке твердження, та оскільки це не відповідало дійсності, він відразу написав Заяву від 04.07.2016, в якій вказав, що це невірна інформація, і що він не заперечував крадіжки та описав власноруч обставини, при яких пропав телефон з його навчального місця. На цю заяву взагалі відповіді він не отримав та кілька разів намагався потрапити на прийом до начальника, однак через те, що добирається здалеку, не зміг.
24.10.2016 скаржник застав у поліційній дільниці слідчого ОСОБА_4 та просив його розслідувати справу, однак він відмовився, сказавши, що це не є крадіжка, після чого ОСОБА_2 попросив надати йому копії пояснення, сказавши що буде писати скаргу, але це не вплинуло. Надані йому у цей день копії пояснення та протоколу були зроблені дуже погано, важко та повністю взагалі не можливо прочитати, а копію із них взагалі не можливо зробити, зовсім не видно напису, що унеможливлює представити копії документів для оскарження рішення поліції. При видачі копії слідчий ОСОБА_3 не вказав дати видачі копії. На його наполегливе прохання зробити кращі копії ОСОБА_3 відмовився. 24.10.2016 скаржник написав скаргу начальнику Фрапківського відділу поліції у Львівській обл. п. ОСОБА_5 на дії слідчого ОСОБА_4 , однак відповіді знову не отримав.
Главою 26 КПК України визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора під час досудового розслідування та право їх оскарження.
ОСОБА_2 свою скаргу оформив позовною заявою, зазначив позивачем ОСОБА_2 та відповідачем Франківський відділ поліції Головного управління Національної поліції у Львівськй області. В прохальній частині скарги (позовної заяви) ОСОБА_2 просить порушити розслідування про вчинення службового підроблення та службову недбалість (ст.366, ст. 367 КК України) слідчим ОСОБА_3 та зобов`язати поліцію порушити кримінальне провадження про крадіжку телефону, надати йому якісні та розбірливі копії Пояснення, Протоколу, заяви в поліції та компенсувати йому матеріальну шкоду - вартість часу затраченого на скаргу та позовну заяву у розмірі 4000 грн. та судові витрати 768 грн.
Згідно протоколу автоматизованого визначення слідчого судді, справу передано слідчому судді ОСОБА_1 і зареєстровано як скаргу стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
Форма та зміст позовної заяви визначено ст.ст. 185, 187 ЦПК України, однак не посилається на норми Цивільного кодексу України та норми Цивільного процесуального кодексу України при подачі позовної заяви до суду, а фактично оскаржив дії слідчого на досудовому розслідуванні і просить порушити кримінальну справу.
Отже слідчий суддя вважає, що було подано саме скаргу на дії слідчого Франківського ВП ГУ НП в Львівській області ОСОБА_3 .

У випадку, якщо ОСОБА_2 хоче звернутися до суду з позовною заявою в порядку цивільного судочинства, йому слід звернутися в суд з позовною заявою з дотриманням вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

В прохальній частині скарги ОСОБА_2 просить порушити розслідування про вчинення службового підроблення та службову недбалість (ст.366, ст. 367 КК України) слідчим ОСОБА_3 , зобов`язати поліцію порушити кримінальне провадження про крадіжку телефону, надати йому якісні та розбірливі копії Пояснення, Протоколу, заяви в поліції та компенсувати йому матеріальну шкоду вартість часу затраченого на скаргу та позовну заяву у розмірі 4000 грн. та судові витрати 768 грн.
Вивчивши та дослідивши матеріали позовної заяви (скарги), вважаю що ОСОБА_2 слід відмовити у відкритті провадження за вищевказаною скаргою.
Статтею 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскарженні під час досудового розслідування.
Згідно з ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування; 2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; 7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; 8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником; 9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником; 10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником; 11) відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 303 КПК України, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316цього Кодексу.
Встановлений ч. 1 ст. 303 КПК перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування є вичерпним.
Вимогами ч. 4 ст. 304 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.
Відповідно до роз`яснень, наданих в узагальненнях Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справи «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» № 9-49/0/4-17 від 12 січня 2017 року, вимогами статті 303 КПК України не передбачено оскарження абстрактної бездіяльності, яка призводить до «неналежного досудового розслідування». Враховуючи вимоги ст. 304 КПК, в разі надходження на розгляд таких скарг слідчим суддям необхідно відмовляти у відкритті провадження,а не в їх задоволенні, оцінюючи їх обґрунтованість.
Так, відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Оскільки зі змісту поданої скарги встановлено, що в ній не оскаржуються рішення, дії чи бездіяльність, які можуть бути оскаржені в порядку ч.1ст.303 КПК України, тому слідчий суддя приходить до висновку, що у відкритті провадження за даною скаргою необхідно відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303-307 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в:

У відкритті провадження за скаргою (позовною заявою) ОСОБА_2 про порушення розслідування стосовно слідчого ОСОБА_3 за ст. 366 та ст.367 КК України, зобов`язання поліцію порушити розслідування про крадіжку телефону, надання якісних та розбірливих копій Пояснення, Протоколу, Заяви в поліцію, компенсувати йому моральну шкоду, вартість часу затраченого на скаргу та позовну заяву у розмірі 4000 грн. та судові витрати 768 грн. - відмовити.
Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати особі, яка подала скаргу, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня отримання копії ухвали суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1