Провадження № 1-кс/344/8448/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2019 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про продовження строків тримання під вартою щодо ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження № 0000543 від 08.07.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором, в обґрунтування якого посилається на те, що на протязі останніх десяти років ОСОБА_6 проживав сам у житловому будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 і часто впродовж тривалого часу його відвідувала сусідка ОСОБА_4 . 7 липня 2019 року близько 12:00 год. в гості до ОСОБА_6 у житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 зайшла сусідка ОСОБА_4 з якою вони випивали спиртні напої і між ними на побутовому грунті виникла словесна суперечка, яка переросла у сварку, образи та зневажливе ставлення один до одного. Під дією Спиртного у ОСОБА_4 в ході суперечки виник умисел протиправно заподіяти смерть ОСОБА_6 , тобто вбити його. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на вбивство ОСОБА_6 , на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, 07.07.2019 біля 13.00 год. взяла із столу за яким розпивали алкогольні напої на праву руку ніж, після чого, усвідомлюючи, що за допомогою даного ножа, шляхом нанесення ударів потерпілому, вона зможе позбавити його життя, передбачаючи його металевою частиною лезом вона може заподіяти смерть потерпілому, бажаючи цього умисно нанесла ОСОБА_6 зі значною силою цілеспрямовані удари лезом в ділянки грудної клітки із життєво-важливими органами, від яких останній впав на підлогу, після чого нанесла, ще два удари лезом ножа по тілу покійного. Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_6 помер на місці у своєму житловому будинку. Смерть ОСОБА_6 настала від проникаючої колото-різаної рани грудної клітки зліва. Нанесення потерпілому умисних сильних цілеспрямованих ударів металевим лезом ножа у ділянку грудної клітки із життєво-важливими органами, тяжкість, локалізація, беззаперечно вказує на те, що ОСОБА_4 розуміла та передбачала неминучість настання смерті ОСОБА_6 , і свідомо бажала цього.

Ухвалою слідчого судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 09.07.2019 до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, до 05.09.2019, включно.

На даний час закінчити досудове розслідування у кримінальному провадженні

№ 0000543 від 08.07.2019 у строк, зазначений у ч. 2 ст. 219 КПК України, не можливо, оскільки на даний час необхідно провести та долучити до матеріалів кримінального провадження висновки судових експертиз, які мають важливе значення для подальшого судового розгляду, провести інші необхідні слідчі (розшукові) дії. Окрім цього, необхідно виконати вимоги ст. 290 КПК України, щодо відкриття матеріалів іншій стороні, виконати вимоги ст. 291 КПК України, склавши обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування.

Викладені обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, зокрема протоколами оглядів місця події від 08.07.2019, показаннями свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та іншими матеріалами в їх сукупності.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав з мотивів наведених в ньому, просив клопотання задовольнити.

В судовому засіданні підозрювана та її захисник заперечили проти продовження запобіжного заходу, вважали, що підозра не обгрунтована, наведені прокурором ризики не доведені. Просили врахувати, що підозрювана має постійне місце проживання та застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши прокурора, підозрювану та її захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, - з моменту затримання, а також те, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою.

З матеріалів клопотання вбачається, що 09 липня 2019 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

У відповідності до ст. 12 КК України зазначені злочини відносяться до категорії особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років.

Ухвалою слідчого судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 09.07.2019 року до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, до 05 вересня 2019, включно.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

В той же час наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні вказаного вище злочину підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, зокрема: протоколами оглядів місця події від 08.07.2019, показаннями свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та іншими матеріалами в їх сукупності.

Отже враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 , злочину, який у відповідності до ст. 12 КК України, відносяться до категорії особливо тяжких.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04.09.2019 року продовжено строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до 09.11.2019 року.

Стороною кримінального провадження з боку обвинувачення доведено наявність об`єктивних обставин, які в свою чергу перешкоджають завершенню досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до закінчення дії попередньої ухвали про продовження строку тримання під вартою.

Прокурором також доведено наявність ризиків, які не зменшилися та які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вирішуючи дане клопотання враховую також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 зазначеного вище злочину, мотиви кримінального правопорушення, особливу тяжкість злочину, характеризуючі особу підозрюваного дані, її вік, стан здоров`я та майновий стан, міцність соціальних зв`язків, та раніше не судимої.

При вирішенні клопотання, слідчим суддею враховується тяжкість злочину, який інкримінуються підозрюваній та міра покарання, яка їй загрожує у разі доведення вини, і саме наведені вище обставини у їх сукупності, а також дані про особу підозрюваної підтверджують існування ризиків передбачених ст.177 КПК HYPERLINK "http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_1349/ed_2016_05_12/pravo1/T124651.html?pravo=1"України та дають можливість зробити висновок, що виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою може забезпечити уникненню цих ризиків та забезпечити процесуальну поведінку підозрюваної.

У рішенні "Марченко проти України" Європейського суду суд з прав людини повторює, що при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернатиних) запобіжних заходів.

Вирішуючи питання про можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, слідчий суддя бере до уваги вищезазначену правову позицію Європейського суду з прав людини, а також керується ч.4 ст.183 КПК України, у відповідності до якої при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини, і приходить до висновку, що жоден із інших-альтернативних запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, а тому клопотання слід задовольнити та застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

З точки зору ч. 2 ст. 177 КПК України, в якій визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, визначальними пунктами ст. 184 КПК України будуть п. 3,5,6,7 ч. 1 ст. 184 КПК України. Тобто, саме виклад обставин, які дають змогу обґрунтовано підозрювати особу у скоєнні злочину, та зробити висновок про наявність ризиків, обґрунтування неможливості запобігти ризикам при застосуванні більш м`яких запобіжних заходів та обґрунтування обовязків.

Вважається, що застосування запобіжних заходів вже можливо при наявності ризиків. Ризик же в свою чергу це не визначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя також враховує положення ч. 4 ст. 183 КПК України, відповідно до яких слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Слідчим суддею не встановлені обставини для відмови у задоволенні даного клопотання, оскільки запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваної та не буде достатнім для запобігання встановленим в судовому засіданні ризикам.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що клопотання слід задовольнити, продовжити строк тримання ОСОБА_4 під вартою до 02 листопада 2019 року включно, без визначення застави.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 202, 205, 309, 376, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , до 02 листопада 2019 року.

Тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_4 здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення, про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора відділу прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1