Справа № 346/3288/17
Провадження № 1-кп/346/45/19
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2019 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Коломия кримінальну справу у кримінальному провадженні № 0000436 від 25 квітня 2017 року про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, освіта середня, працюючого менеджером з маркетингу у ФОП ОСОБА_6 , неодруженого, депутатом не являється, судимого 18.06.2015 року Коломийським міськрайонним судом за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді 80 годин громадських робіт; 18.11.2016 року Коломийським міськрайонним судом за ч.2 ст.389 КК України до покарання у виді арешту терміном 1 місяць 5 днів, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно.

Злочин вчинено за наступних обставин.

ОСОБА_5 , будучи раніше судимим за вчинення умисних корисливих злочинів, на шлях виправлення та перевиховування не став, під час непогашеної судимості вчинив новий корисливий злочин.

Так, близько 13.00 год. 24 квітня 2017 року у обвинуваченого ОСОБА_7 , який перебував у приміщенні квартири АДРЕСА_3 , виник злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний намір обвинувачений керуючись корисливими мотивами та умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, таємно викрав із комоду, який знаходився у приміщенні вищевказаної квартири, мобільний телефон торгової марки «Wiko Jerry» імеі: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 вартістю 2450 гривень із стартовим пакетом «Київстар» вартістю 25 гривень, на рахунку якого знаходились гроші в сумі 15 гривень, повторно .

Із викраденим майном обвинувачений ОСОБА_7 покинув місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 2490 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України визнав в повному обсязі і надав суду показання по суті пред`явленого повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідає фактичним обставинам справи і не суперечить їм.

Так, обвинувачений ОСОБА_7 ствердив, що він дійсно близько 13.00 год. 24 квітня 2017 року повторно, таємно викрав із комоду, який знаходився у приміщенні квартири АДРЕСА_3 , мобільний телефон торгової марки «Wiko Jerry», із стартовим пакетом «Київстар» на рахунку якого знаходились гроші в сумі 15 гривень і з викраденим телефоном покинув місце вчинення злочину. Після чого працівники поліції виявили та вилучили у нього по місцю проживання викрадений ним мобільний телефон потерпілої.

Потерпіла ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилась, в матеріалах справи наявна заява останньої про те, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_7 немає, на суворому покаранні не настоює.

Враховуючи те, що обвинувачений у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм положення ч.3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченого ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Обвинувачений вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.

Це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

При встановлених обставинах, суд вважає правильною кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжці) вчиненому повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст. 65, 66, 67 КК України бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому судом визнаються зізнання та щире каяття у вчиненому злочині, активне сприяння розкриттю злочину, що потерпіла на суворому покаранні не настоює та немає жодних претензій до обвинуваченого.

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено .

Крім того вивченням особи обвинуваченого, встановлено, що останній працює менеджером з маркетингу у ФОП ОСОБА_6 в м.Біла Церква, згідно довідки від 18.06.2019р. з Центру психологічної реабілітації залежних "Vita" з 03.10.2018р. пройшов курс стаціонарної реабілітації, знаходиться в програмі ресоціалізації, зарекомендував себе як відповідальна, дисциплінована та свідома особистість, своїм прикладом та знанням вносить особистий внесок у формування здорового способу життя для учасників програми реабілітації центру.

Згідно п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 р. № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо конкретного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимоги ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов"язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом"якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчиненню нових злочинів.

У п. 3 постанови зазначено, що суди, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, повинні виходити з класифікації злочинів, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив, мета, спосіб вчинення, кількість епізодів, характер і ступінь тяжкості наслідків тощо).

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Відповідно до частини першої ст. 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він вправі прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
З врахуванням положень ч.2 ст. 50, ст. 65 КК України, які передбачають, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення осіб, які вчинили злочин, а також запобігання вчинення нових злочинів, з урахуванням вищенаведених обставин, які враховуються при призначенні покарання, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 можливе без ізоляції від суспільства, тому, застосувавши ст. 75 КК України, його слід звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, що буде необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Питання речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України. На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 349, 370, 374 КПК України,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік .
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу не обирати.

Речовий доказ: мобільний телефон марки «Wiko Jerry» імеі: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , який переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_8 - повернути законному володільцю ОСОБА_8 .

Скасувати заходи забезпечення у виді арешту на мобільний телефон «Wiko Jerry» імеі: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , належного ОСОБА_8 .

Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим протягом тридцяти днів з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1