Провадження № 1-кс/638/3576/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2019 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Харківської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні за № 0002965 від 30.07.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, про накладення арешту на майно,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотання, в якому просить накласти арешт на вилучені 30.07.2019 року під час огляду місця події за адресою: м. Харків, вул. Григоровське шосе,30, на ім`я ОСОБА_5 дві банківські картки № НОМЕР_1 (Приват Банк) та № НОМЕР_2 (Ощад Банк», грошові кошти купюрами номіналом 100 гривень у кількості 200 шт., грошові кошти купюрами номіналом 50 гривень у кількості 300 шт., які упаковані у експертний пакет № ІМZ 3018943 та опечатано; накласти арешт на вилучені 30.07.2019 року під час огляду місця події за адресою: м. Харків, вул. Толбухіна, 103, грошові кошти купюрами номіналом 50 гривень у кількості 100 шт., металевий стержень, які упаковані у експертний пакет № ІМZ 1090486 та опечатано.

Вимогу клопотання обґрунтовує тим, що ОСОБА_6 , близько 10:00 години 30.07.2019 року, проходив поблизу буд. 117 по вул. Клочківській м. Харкова, звернув увагу на припаркований поблизу вказаного будинку автомобіль марки «Mitsubishi Outlander» білого кольору, д.н.з. НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_7 . Після чого, у останнього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи злочинний умисел, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, діючи повторно, впевнившись в тому, що за його діями не спостерігають, ОСОБА_6 , розбив скло передньої правої двері автомобіля, відкрив бардачок автомобіля звідки викрав 65000 грн.

Таким чином, ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Під час огляду місця події 30.07.2019 року в період часу з 12:20 до 12:50 год., за адресою: м. Харків, Григоровське шосе, 30, оглядався автомобіль Ауді А6 КСU302 чорного кольору, з якого вилучено: на ім`я ОСОБА_5 дві банківські картки № НОМЕР_1 (Приват Банк) та № НОМЕР_2 (Ощад Банк», грошові кошти купюрами номіналом 100 гривень у кількості 200 шт., грошові кошти купюрами номіналом 50 гривень у кількості 300 шт., які упаковані у експертний пакет та опечатані.

Під час огляду місця події 30.07.2019 року в період часу з 16:10 години до 16:30 години за адресою: м. Харків, вул. Толбухіна, 103, оглядався автомобіль Mitsubishi Outlander» білого кольору, д.н.з. НОМЕР_3 , з якого вилучено грошові кошти купюрами номіналом 50 гривень у кількості 100 шт., металевий стержень, які упаковані у експертний пакет № ІМZ 1090486 та опечатано.

Повернення вказаних речей може негативно вплинути на встановлення істини по кримінальному провадженню, та встановлення усього кола осіб, причетних до скоєння вказаного кримінального правопорушення, оскільки у разі повернення вказаного майна можуть бути вжиті заходи та вчинені дії направлені на знищення, що значно ускладнить або взагалі унеможливить встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, а також призначення та проведення необхідних судових експертиз, у зв`язку з чим слідчий звернувся до суду з даним клопотанням.

Дослідивши клопотання і додатки до нього, суд вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Згідно з ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так, у зв`язку з вищевикладеним слідчий суддя вважає наявними підстави для накладення арешту даного майна, оскільки слідчим доведено, що у разі незастосування такого заходу забезпечення існують ризики знищення цього майна.

Разом з тим, суд відмовляє в задоволенні клопотання в частині накладення арешту на банківські картки особи, процесуальний статус якої на теперішній час не визначений органом досудового розслідування.

Таким чином, суд приходить до висновку про часткове задоволення клопотання про накладення арешту на вилучене майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-173,175,309,372,392,532 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Харківської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні за № 0002965 від 30.07.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, про накладення арешту на майно задовольнити частково.

Накласти арешт на вилучені 30.07.2019 року під час огляду місця події за адресою: м. Харків, вул. Григоровське шосе,30, грошові кошти купюрами номіналом 100 гривень у кількості 200 шт., грошові кошти купюрами номіналом 50 гривень у кількості 300 шт., які упаковані у експертний пакет № ІМZ 3018943 та опечатано; на вилучені 30.07.2019 року під час огляду місця події за адресою: м. Харків, вул. Толбухіна, 103, грошові кошти купюрами номіналом 50 гривень у кількості 100 шт., металевий стержень, які упаковані у експертний пакет № ІМZ 1090486 та опечатано.

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через районний суд протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя