ЄУН № 336/6837/18
пр. № 1-в/336/22/2019
УХВАЛА
Іменем України
29 травня 2019 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання начальника Шевченківського районного сектору Запорізького МРВ з питань пробації Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації щодо скасування звільнення від покарання та направлення для відбування покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, засудженого вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04.10.2012 року за ст. 122 ч. 1, ст. 296 ч. 3 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з застосуванням ст. 75, 76 КК України з випробуванням терміном на 2 роки,-

ВСТАНОВИВ:
Вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04.10.2012 року ОСОБА_4 за скоєння злочинів, передбачених ст. 122 ч. 1, ст. 296 ч. 3 КК України, був засуджений до 2 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з застосуванням ст. 75, 76 КК України з випробуванням терміном на 2 роки з покладенням обов`язків протягом строку випробування періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Начальник Шевченківського районного сектору Запорізького МРВ з питань пробації 07.11.2018 року звернувся до суду з поданням про скасування звільнення від відбування покарання та направлення засудженого для відбування покарання у зв`язку з невиконанням останнім обов`язків, покладених на нього судом.

Розпорядженням керівника апарату Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06.05.2019 року у зв`язку із звільненням у відставку судді ОСОБА_5 проведено повторний авторозподіл клопотання та клопотання передано у провадження судді ОСОБА_1 .

Представник органу пробації в судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду подання сповіщені в установленому порядку.

Засуджений до суду не з`явився, про місце та час розгляду подання сповіщався в установленому порядку, причин неявки суду не повідомив.

Прокурор свою позиції з приводу висловити відмовився.

Відповідно до положень ст. 539 ч. 5 КПК України у судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Про час та місце розгляду клопотання (подання) повідомляються орган або установа виконання покарань, що відає виконанням покарання або здійснює контроль за поведінкою засудженого; лікарська комісія, що дала висновок стосовно питань застосування до засудженого примусового лікування або його припинення, у випадку розгляду відповідних питань; спостережна комісія, служба у справах дітей, якщо розглядається погоджене з ними клопотання; цивільний позивач і цивільний відповідач, якщо питання стосується виконання вироку в частині цивільного позову, інші особи у разі необхідності.

Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Оскільки орган пробації та засуджений в установленому порядку повідомлені про місце та час розгляду клопотання, не сповістили причин своєї неявки, суд розглянув клопотання за їх відсутності.

Як вбачається з матеріалів особової справи ОСОБА_4 30.10.2012 року працівником органу пробації були роз`яснені наслідки невиконання обов`язків, що покладені на нього судом, про що наявна відповідна розписка.

Постановою від 30.10.2012 року ОСОБА_4 встановлені дня явки для реєстрації.

23.01.2013 року, 24.02.2014 року ОСОБА_4 для реєстрації не з`являвся, а з квітня 2014 року засуджений взагалі припинив з`являтись для реєстрації.

З рапортів працівників Шевченківського РВ КВІ УДПтС України в Запорізькій області вбачається, що при виконанні подання про привід ОСОБА_4 було з`ясовано, що останній змінив місце проживання.

При цьому засуджений не повідомив про зміну місця проживання орган пробації.

Працівником органу пробації перевірялись відомості щодо знаходження засудженого у медичних закладах, засудження його або смерті, але з наданих відповідей вбачається, що ОСОБА_4 не перебував на лікуванні, не звертався за медичною допомогою, не був засуджений.

Вжиті заходи щодо розшуку засудженого результату не дали.

Ухвалою суду від 05.10.2018 року було відмовлено у задоволенні подання про звільнення засудженого від відбування покарання.

Аналізуючи у сукупності доводи, наведені у клопотанні органу пробації, а також наявні в особовій справі документи суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 без поважних причин не виконав покладені на нього вироком суду обов`язки, систематично не з`являвся для реєстрації до органу пробації без поважних причин, змінив місце проживання, не сповістивши про це орган пробації.

При вирішенні подання суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 78 КК України, умовою звільнення засудженого від призначеного покарання є виконання ним обов`язків та не вчинення нового злочину. Як вказує ст. 166 ч. 2, 3 КВК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання і направлення засудженого для відбування покарання. Невиконанням обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом.

Таким чином, суд, звільняючи засуджених від покарання з застосуванням ст. 75 КК України, в особі держави у такий спосіб надає засудженим можливість довести здатність жити у суспільстві, дотримуючись суспільних норм поведінки та не порушуючи закон, при цьому з метою перевірки того в який саме спосіб засуджений використовує таку можливість і покладає на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

В період терміну випробування для успішного його проходження та для отримання можливості після його закінчення бути звільненим від відбування покарання остаточно засуджений має не допустити жодного порушення обов`язків, покладених на нього судом, а також своєю поведінкою довести, що він здатен вести спосіб життя, притаманний законослухняному громадянину.

Вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що засуджений обов`язки, покладені на нього вироком суду, протягом строку випробуванням не виконував, для реєстрації до органу пробації не з`являвся без поважних причин, змінив місце проживання, не сповістивши про це орган пробації, тож умови звільнення від покарання не дотримав, у зв`язку з чим вбачає підстави для задоволення подання та направлення засудженого для відбування покарання за вироком суду.

Керуючись ст. 78 КК України, ст. 537, 539 КПК України,
УХВАЛИВ:
Клопотання начальника Шевченківського районного сектору Запорізького МРВ з питань пробації Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації щодо скасування звільнення від покарання та направлення для відбування покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, засудженого вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04.10.2012 року за ст. 122 ч. 1, ст. 296 ч. 3 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з застосуванням ст. 75, 76 КК України з випробуванням терміном на 2 роки, КК України, задовольнити.

Направити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для відбування покарання за вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04.10.2012 року за ст. 122 ч. 1, ст. 296 ч. 3 України.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя ОСОБА_1