Справа № 492/1629/19
Провадження № 1-кс/492/741/19
АРЦИЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

16 вересня 2019 року м.Арциз

Слідчий суддя Арцизького районного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника-адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду клопотання слідчого СВ Арцизького ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

З клопотання вбачається, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст. 115 КК України при наступних обставинах.
Так, 13.09.2019 р. у період часу з 14:30 до 15:00 години ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на пасовищі, розташованому на відстані приблизно 300 метрів від північної околиці села Сергіївка Саратського району Одеської області, в ході раптово виниклої сварки з ОСОБА_7 , реалізуючи умисел, направлений на протиправне заподіяння смерті останній, усвідомлюючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків у результатів своїх дій, умисно наніс один удар лівою рукою, стиснутою в кулак в область обличчя ОСОБА_7 , в результаті чого остання впала на землю.
Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті потерпілій, ОСОБА_5 наніс приблизно 5-10 ударів руками, стиснутими в кулак в область обличчя та близько 20-ти ударів ногами озутими у каппі по різним частинам тіла ОСОБА_7 , чим спричинив множинні ушкодження потерпілій, від яких остання померла. Смерть ОСОБА_7 настала в результаті гострої крововтрати, інших уточнених травм із залученням декількох ділянок тіла.
За даними фактами 13.09.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000299 внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
14.09.2019 року слідчий повідомив ОСОБА_5 про підозру, погоджену з прокурором, про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_5 , мотивуючи клопотання тим, що підозрюваний, перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що не надасть можливості забезпечення виконання процесуальних рішень та свідчить про неможливість запобігання вищезазначених ризиків застосуванням більш м`яких запобіжних заходів.
Прокурор підтримав клопотання слідчого, просив його задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_5 , та його захисник-адвокат ОСОБА_4 заперечували проти задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просили суд обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відповідно до положень ст. 194 КПК Украъни.
Дослідивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що клопотання старшого слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.
Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному є запобігання ризикам та забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, що підтверджується наданими слідчим матеріалами. Слідчим надано достатньо доказів, які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним ризикам. Обставин, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, немає.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Крім того слідчий суддя враховує, що відповідно до пункту (b) ч. 1 ст. 5 Європейської Конвенції з прав людини можливе позбавлення особи волі у випадку: законного арешту або затримання особи за невиконання законного припису суду або для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.
Також Конституційний суд України неодноразово вказував на те, що право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які визначені в законі (абзац шостий підпункту 3.3. пункту 3 мотивувальної частини Рішення КСУ від 11 жовтня 2011 року №10-рп/2011; абзац тринадцятий підпункту 2.1. пункту 2 мотивувальної частини Рішення КСУ від 23 листопада 2017 року №1-р/2017)
На підставі представлених матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, слідчий суддя вважає, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 , оскільки перспектива кримінального покарання йому у вигляді позбавлення волі на певний строк є реальною. Тому, з урахуванням особи підозрюваного, його віку та стану здоров`я, майнового стану, відсутності офіційного місця роботи, відсутність будь-яких соціальних зв`язків, обставин кримінального правопорушення (злочину) і тяжкості покарання за цей злочини, а також те, що підозрюваний ОСОБА_5 , не маючи постійного джерела доходів для забезпечення себе необхідним для життєдіяльності так як ніде не працює, перебуваючи на волі, має реальну можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Щодо заперечень та клопотання про обрання більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту сторони захисту, слідчий суддя зазначає наступне.
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Таким чином під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу прокурор має довести обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу; а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Як вбачається з практики застосування Європейским судом з прав людини пункту 3 ст. 5 Конвенції після спливу певного проміжку часу існування лише обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання під вартою; до тогож такі підстави мають бути чітко наведені (пункт 60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі «Єлов проти України»)
Крім того як було зазначено у Рішенні Конституційного суду України обґрунтованість застосування запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність, зокрема домашнього арешту та тримання під вартою, має піддаватися судовому контролю через певний проміжок часу, періодично об`єктивним та неупередженим судом на переметом перевірки наявності чи відсутності ризиків, за яких вказані запобіжні заходи застосовуються, у тому числі при закінченні досудового розслідування, коли деякі ризики вже можуть зникнути (абзац тринадцятий пункту 3 мотивувальної частини Рішення КСУ від 23 листопада 2017 року №1-р/2017)
З вище наведеного вбачається, що для обрання запобіжного заходу окрім обґрунтованої підозри достатньо наявності підстав вважати, що підозрюваний може вчинити дії передбачені ст. 177 КПК України та лише після спливу певного проміжку часу існування лише обґрунтованої підозри перестає бути підставою для існування ризиків які передбачені ст. 177 КПК України.
Крім того слід зазначити, що обґрунтованість застосування запобіжних заходів має піддаватися судовому контролю через певний проміжок часу, періодично об`єктивним та неупередженим судом на переметом перевірки наявності чи відсутності ризиків, за яких вказані запобіжні заходи застосовуються, у тому числі при закінченні досудового розслідування, коли деякі ризики вже можуть зникнути. Такий порядок визначений ст.ст. 199, 200, 201 КПК України.
Таким чином зважаючи на те, що прокурором під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було доведено наявність обґрунтованої підозри, наявності достатніх підстав вважати, що ризики передбачені ст. 177 КПК України на теперішній час існують та те що більш м`який запобіжний захід не може бути застосованим зважаючи на наявні ризики, клопотання захисника про обрання більш м`якого запобіжного заходу в порядку ч. 4 ст. 194 КПК України задоволенню не підлягає.
Разом з тим, слідчий суддя зазначає, що відповідно до положень ЦПК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Слідчий суддя під час вирішення клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту враховує права власника майна відповідно до положень ЦПК України та приходить до висновку, що слідчий суддя позбавлений можливості обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту оскільки підозрюваним та його захисником не надано доказів того, що будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 , належить підозрюваному, крім того у слідчого судді відсутній відомості про власника зазначеного будинку та відповідного дозволу на знаходження під домашнім арештом підозрюваного в зазначеному будинку, у зв`язку з чим слідчий суддя позбавлений можливості задовольнити клопотання підозрюваного та його захисника-адвоката про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Між тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим КПК України, крім випадків, передбачених ч. 4 ст. 183 КПК України.
Слідчий суддя, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_5 , вважає за можливе не визначати підозрюваному розмір застави, так як ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, який спричинив загибель людини.
Керуючись ст.ст. 177-178, 183, 186, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Арцизького ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням його в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор».
Строк дії ухвали слідчого судді становить 60 (шістдесят) днів і обчислюється з моменту фактичного затримання, передбаченого ст. 209 КПК України, тобто з 20:00 години 13 вересня 2019 року. Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію о 20:00 годині 11 листопада 2019 року.
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії ухвали слідчого судді.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали проголошено 18 вересня 2019 року о 08 годині 15 хвилин.

Слідчий суддя
Арцизького районного суду ОСОБА_1