Справа № 487/7042/19
Провадження № 1-кс/487/7678/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.10.2019 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність начальника Другого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_4 яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань
ВСТАНОВИВ:
19.09.2019 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність начальника Другого відділу Слідчого управлінняТериторіального управління ДБР, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_4 щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В обґрунтування скарги зазначив, що 22.07.2019 року ним було подано заяву до Територіального управління ДБР розташованого в м. Миколаєві про вчинення слідчим СБУ в Одеській області, кримінального правопорушення передбаченого ст. 382 ч.2 КК України, яке полягає у не виконані ухвали слідчого судді, щодо надання йому перекладу матеріалів кримінального провадження №0000078, що на його думку є кримінальним правопорушенням.

Розгляд зазначеної скарги проводився в режимі відеоконференції відповідно до клопотання ОСОБА_3 , оскільки стосовно нього обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою і він перебуває в ДУ «Одеський слідчий ізолятор». Проте, у призначений час судового засідання, був відсутній зв`язок із вищевказаною установою.

Разом з тим, слідчий суддя дійшов висновку про можливість розгляду зазначеної скарги за відсутності ОСОБА_3 , оскільки останній реалізував своє право на оскарження дій слідчого, передбачене ч.1 п.1 ст. 303 КПК України.

Уповноважені особи ТУ ДБР розташованого у м. Миколаєві, до судового засідання не з`явились, про час та місце розгляду скарги були повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили.

У порядку ч.3 ст.306 КПК України, скаргу було розглянуто за відсутності представника суб`єкта оскарження.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя прийшов наступних висновків.

У відповідності до ч.1 ст. 214 КПК слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви про вчинене кримінальне правопорушення зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.
Законодавством передбачено, що бездіяльність слідчого, яка виразилась у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, заявник може оскаржити слідчому судді.
Відповідно до положень п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, може бути оскаржена заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Разом з тим, ч. 1 ст. 214 КПК України передбачає надходження заяви (повідомлення) саме про кримінальне правопорушення, а не про діяння, яке містить ознаки чи елементи злочину (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона).
Підставами вважати заяву чи повідомлення саме заявою про злочин є наявність в ній об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які повинні бути обов`язково внесені до ЄРДР.
Окрім КПК України, нормативні засади, пов`язані із вчиненням зазначеної процесуальної дії, регламентовані Положенням про порядок ведення ЄРДР, затвердженим наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 N 139, прийнятим на виконання вимог КПК; Інструкцією про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 № 1377 (Далі Інструкція).
Відповідно до п. 1 розділу ІІ Положення про порядок ведення ЄРДР, до Реєстру вносяться відомості зокрема про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до п.5 розділу ІІІ Інструкції, - «про наявність письмових заяв про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, що надійшли до чергової частини органу поліції, та повідомлень, що надійшли усно, у яких наявні відомості, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, після реєстрації в журналі ЄО уповноважений працівник чергової частини доповідає начальникові слідчого підрозділу для внесення слідчими відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та інформує начальника органу поліції.
Про заяви і повідомлення, які надійшли до чергової частини органу поліції і в яких відсутні відомості, які вказують на вчинення кримінального правопорушення, після їх реєстрації в журналі ЄО доповідається уповноваженим працівником чергової частини начальникові органу поліції або особі, яка виконує його обов`язки, для розгляду та прийняття рішення згідно із Законом України «Про звернення громадян» або Кодексом України про адміністративні правопорушення.
У разі встановлення начальником органу поліції в заяві (повідомленні) відомостей, які вказують на вчинення кримінального правопорушення, він за своєю резолюцією (не пізніше однієї доби з часу реєстрації заяви в журналі ЄО) повертає її (його) до чергової частини для негайної передачі начальнику слідчого підрозділу».
Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.
Також, враховуючи положення статей 2 ч.1, 11 КК України, слідчий суддя вважає, що підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину.
Відповідно до п.4 ч.5 ст. 214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про: короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Із матеріалів скарги встановлено, що 22.07.2019 року ОСОБА_3 звернувся до Територіального управління ДБР розташованого в м. Миколаєві із заявою про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 382, ч. 2 КК України.

На думку ОСОБА_3 по відношенню до нього з боку слідчого СБУ в Одеській області було вчинено злочин, який полягає у не виконанні ухвали слідчого судді.

Разом з тим, матеріали скарги не містять будь-яких відомостей стосовно наявності вищевказаної ухвали слідчого судді та бездіяльності слідчого щодо її виконання.

Таким чином, матеріали скарги не містять об`єктивних обставини, які можуть вказувати на вчинення, слідчим СБУ в Одеській області кримінального правопорушення передбаченого ст. 382, ч. 2 КК України.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підставо для в задоволення скарги.

Керуючись ст.ст. 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність начальника Другого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_4 яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1