Справа № 496/3024/19
Провадження № 1-кп/496/334/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2019 року Біляївський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі Біляївського районного суду Одеської області клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні за обвинуваченням: ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Біляївського районного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт та додані до нього матеріали у зазначеному кримінальному провадженні.
08 грудня 2019 року спливає двомісячний термін раніше обраного запобіжного заходу ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою.
Прокурором до суду подано клопотання про застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В підготовчому судовому засіданні прокурор подане клопотання підтримав, просив його задовольнити, посилаючись на те, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, посилаючись на наявність достатньої кількості ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: переховування обвинуваченого від суду, та повторного вчинення кримінального правопорушення, які на цей час не відпали, що виключає застосування більш м`якого запобіжного заходу обвинуваченому.
В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого залишила вирішення питання про продовження строку запобіжного заходу на розсуд суду.
Обвинувачений в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Потерпілий в підготовче судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.
Заслухавши думки прокурора, обвинуваченого та захисника, вивчивши матеріали що додані до клопотання, суд дійшов до наступного:
ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину.
Приймаючи рішення про можливість обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд приймає до уваги, що у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Враховуючи те, що обвинуваченому на досудовому розслідуванні було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд вважає за необхідне вирішити питання про продовження строку обраного раніше запобіжного заходу.
Прецедентне право Конвенції розробило чотири базових прийнятних підстави для відмови у звільненні особи з під варти:
ризик, що особа, якій пред`явлено обвинувачення не з`явиться на суді /дело Stogmuller против Austria/;
ризик, що особа, якій пред`явлено обвинувачення у випадку звільнення прийме дії, направлені на перешкоджання відправленню правосуддя /дело Stogmuller против Austria/;
ризик, що особа, якій пред`явлено обвинувачення, здійснить подальші правопорушення /дело Matznetter против Austria/;
ризик, що особа порушить громадський порядок /дело Letellier против France/.
Доцільність залишення під вартою особи, яка підозрюється в скоєнні тяжкого злочину, має оцінюватись в кожному випадку окремо у відповідності з її особливими характеристиками.
Продовження тримання під вартою може бути виправдано в тому випадку, якщо існують конкретні ознаки того, що це дійсно вимагається виходячи з інтересів суспільства, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважують правило поваги особистої свободи /дело W. против Switzerland, судове рішення від 26 січня 1993 року § 30/.
Перевіряючи обґрунтованість обвинувачення, суд виходить з практики Європейського суду з прав людини, а саме: рішення «Нечипорук і Йонкало проти України», п. 175; «Cebotari v. Moldova», п. 48; «Fox, Campbell and Hartley v. the UK», n. 32, яка вказує на те, що слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин, та в даному випадку вважає, що дані, які вказують на обґрунтоване обвинувачення, та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться в долучених в обґрунтування клопотання матеріалах.
Приймаючи до уваги принцип презумпції невинуватості, правил поваги свободи особи, враховуючи те, шо обвинувачений не одружений, на території України не зареєстрований, без визначеного місця проживання, суд враховує тяжкість інкримінованого йому злочину, останній обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання тільки у вигляді позбавлення волі, суд приходить до висновку про необхідність відступу від правил поваги свободи особи, а також вважає, що застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу неможливе, суд вважає за необхідне з метою уникнення ризиків того, що обвинувачений, перебуваючи на свободі, може переховуватися від суду, вчинить інше кримінальне правопорушення, продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Інші характеризуючи данні ніж зібрані досудовим слідством, що можуть мати значення, стороною захисту не надані.
Суд вважає, що заслуговують на увагу доводи прокурора, про існування ризиків того, що перебуваючи на свободі обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватись від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Суд враховує також той факт, що в Малиновському районному суді м. Одеси розглядається кримінальне провадження про притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за вчинення останнім кримінальних злочинів передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187, ч. 1 ст. 152 КК України, зазначений факт підтверджується копією обвинувального акту від 12.08.2019 року, який надав прокурор в судовому засіданні, отже виходячи з вищевказаного суд вважає, що ОСОБА_5 має схильність до скоєння злочинів, що є одним з ризиків на користь тримання його під вартою.
Інших доводів, які мають бути враховані судом, і які об`єктивно вказують на зміну тих обставин, що були підставою для продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стороною захисту чи обвинуваченим не надано.
Приймаючи до уваги викладені обставини та встановлені в судовому засіданні ризики, враховуючи те, що 08 грудня 2019 року спливає термін раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд приходить до висновку про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів щодо обвинуваченого ОСОБА_5 не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ ОСІ.
З огляду на вищезазначене керуючись ст. ст. 23, 177, 178, 184, 395 КПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, а саме з 05 грудня 2019 року по 02 лютого 2020 року, включно.
Утримання обвинуваченого проводити в ОСІ.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі - начальнику ОСІ.
Відкласти підготовче судове засідання на 28 січня 2020 року о 14:00 годині.
Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом 7 днів з дня її проголошення відповідно до рішення Конституційного суду України від 13 червня 2019 року № 4-р/2019 справа № 3-208/2018(2402/18).
Повний текст оголошено 11 грудня 2019 року о 09.00 годині.

Суддя: ОСОБА_1