Справа № 559/2080/19
Номер провадження 1-кс/559/697/2019
УХВАЛА
"02" жовтня 2019 р. місто Дубно Рівненська область
Дубенський міськрайонний суд Рівненської області
в складі
слідчого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубно скаргу ОСОБА_3 , в порядку ст. 303 КПК України, на постанову заступника начальника СВ Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 від 08.12.2017 про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР № 0000257 в частині за фактом примушування до виконання цивільно-правового зобов`язання (ч. 1 ст. 355КК України),-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , в порядку ст. 303 КПК Українизвернулася до слідчого судді Дубенського міськрайонного суду Рівненської області із скаргою в якій просить: скасувати постанову заступника начальника СВ Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 від 08.12.2017 про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР № 0000257 в частині за фактом примушування до виконання цивільно-правового зобов`язання (ч. 1 ст. 355КК України); винести окрему ухвалу на ім`я ТУ ДБР у м.Львів, щодо внесення відомостей в ЄРДП та проведення досудового розслідування за фактом ймовірного вчинення заступником начальника СВ Дубенського ВП ГУНП у Рівненській області, капітаном поліції ОСОБА_4 злочину передбаченого ст. 367 КК України.
В обґрунтування зазначено, що рішення слідчого про закриття кримінального провадження прийнято незаконно, оскільки прийнято без належного дослідження обставин кримінального правопорушення, аналізу та оцінки зібраних доказів у кримінальному провадженні. Зокрема, зазначає, що слідчим не проведено належних слідчих дій, постанова не вмотивована, тому рішення про закриття кримінального провадження є передчасним.

В судове засідання ОСОБА_3 не з`явилася, від її представника адвоката ОСОБА_5 надійшла заява про розгляд скарги за його відсутності та за відсутності ОСОБА_3 , скаргу підтримує, просить її задовольнити (а.с.14).

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце слухання справи повідомлялися належним чином(а.с.11,12), причини неявки суду не повідомили. Їх неявка відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не перешкоджає розгляду скарги.
02.10.2019 слідчий надав суду матеріали кримінального провадження для ознайомлення.
Враховуючи зазначене, з метою дотримання розумних строків розгляду, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність слідчого та прокурора на підставі ч. 3 ст. 306 КПК України.
Вивчивши скаргу та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя, дійшов до наступних висновків.
Відповідно до п. 18 ст.3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Статтею 24 КПК України визначено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1ст. 303 КПК України.
Частина 1 ст.304 КПК України передбачає, що скарги на рішення слідчого, передбачені частиною першою ст. 303 цього Кодексу, в тому числі про закриття кримінального провадження, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення. Якщо рішення слідчого оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Оскаржувана постанова, згідно матеріалів кримінального провадження, була винесена слідчим 08.12.2017, а отримана скаржником 20.09.2019, скарга подана до слідчого судді 26.09.2019, тобто подана до суду в межах строків, передбачених для оскарження відповідного процесуального рішення.

Стаття 2 КПК України передбачає, що завданням кримінального провадження є захист особи від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до частин 1, 2 ст.9 КПК України під час кримінального провадження прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Практика Європейського Суду з Прав Людини щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (рішення у справі «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

А в рішенні ЄСПЛ у справі «Бучинська проти України» Суд констатував факт того, що не може дійти висновку, що органи влади зробили усе від них залежне для забезпечення оперативного та всебічного вжиття заходів для збору доказів, встановлення місцезнаходження та притягнення до відповідальності винних (рішення у справі «Бучинська проти України» заява № 35493/10 від 30.04.2015, п. 49), бо за потреби зростаючих високих стандартів у сфері захисту прав людини та основоположних свобод, неминуче вимагається більша рішучість при оцінці порушень основоположних цінностей демократичного суспільства (рішення у справі «Сельмуні проти Франції, заява № 235803/94, параграф 95, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, параграфи 148, 149), оскільки тягар доведення можна покласти на органи влади, адже саме вони мають надати задовільні та переконливі пояснення (рішення у справі «Салман проти Туреччини, заява № 21986/93, п. 100, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, параграф 150).

Слідчий суддя звертає увагу на те, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим, прокурором всіх зібраних та перевірених доказів (ст. ст. 2, 284 КПК України).

Постанова слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть обставин, та відповіді на всі питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, СВ Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області на досудовому розслідуванні перебувало кримінальне провадження внесене до ЄРДР № 0000476 за ч. 1 ст. 355, ч. 1 ст. 175, ч. 1 ст. 172, ч. 1 ст. 358, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 152, ч. 1 ст. 189 КК України.
Постановою заступника начальника СВ Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 кримінальне провадження внесене до ЄРДР № 0000476 за ч. 1 ст. 355, ч. 1 ст. 175, ч. 1 ст. 172, ч. 1 ст. 358, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 152, ч. 1 ст. 189 КК України, у частині за фактом примушування до виконання цивільно-правового зобов`язання, закрито у зв`язку відсутністю ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 355 КК України.
За змістом ч. 5 ст. 110 КПК України обґрунтованість рішення (постанови), яке прийняли прокурор та слідчий, повинна знайти відображення в його мотивуванні, постанова слідчого про закриття кримінального провадження згідно зі ст.110 КПК України має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи.
У постанові про закриття кримінального провадження слід вказати, яку саме з підстав і чому застосовано в цьому випадку. Повнота й чіткість мотивування мають результатом те, що всі рішення, викладені в резолютивній частині постанови про закриття провадження, логічно випливають із її мотивувальної частини. Важливою властивістю постанови про закриття кримінального провадження є логічність - послідовність, відсутність суперечностей.
Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
На думку слідчого судді, доводи скаржника є обґрунтованими, слідчим, оскаржувана постанова прийнята передчасно, досудове розслідування проведено не в повному обсязі, не вжито всіх вичерпних заходів та не проведено всіх необхідних слідчих дій, які б дали можливість, прийняти об`єктивне та законне кінцеве рішення по даному кримінальному провадженню. Таке процесуальне рішення, на думку суду, є передчасним та необґрунтованим, оскільки прийняте слідчим без проведення усіх необхідних слідчих дій із дотриманням вимог п. п.5, 6 ст.3, ст.ст. 92, 284 КПК України, ґрунтується лише на тому, що ОСОБА_3 , не з`являється до органу досудового розслідування, що не відповідає положенням ч.5 ст.110 КПК України, а отже воно підлягає скасуванню.

Згідно положень п.4 ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

У відповідності до ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора та у встановлених цим Кодексом випадках - потерпілого.

Слідчий суддя зауважує, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (рішення у справі «Асьонов та інші проти Болгарії».

У ч. 1 ст.8 КПК України закріплено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За змістом ст.284 КПК України закриття кримінального провадження це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

При цьому, слідчий суддя, виходячи з ч. 5 ст. 40 КПК України, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) слідчому щодо проведення конкретних слідчих дій, адже слідчій є самостійним у своїй процесуальній діяльність, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування, однак він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 22 КПК України). Однак, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що слідство зобов`язане провести у провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, а зроблені ним висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, а не ґрунтувались на припущеннях.

При здійсненні відновленого досудового розслідування цього провадження необхідно перевірити викладені скаржником обставини, виконати необхідні дії і в залежності від встановленого прийняти законне та обґрунтоване рішення відносно подальшого провадження у даному провадженні, яке має бути належним чином вмотивованим з всебічним, повним аналізом доводів викладених скаржником.

Водночас, скаржник у прохальній частині скарги, також, просить винести окрему ухвалу на ім`я ТУ ДБР у м.Львів, щодо внесення відомостей в ЄРДП та проведення досудового розслідування за фактом ймовірного вчинення заступником начальника СВ Дубенського ВП ГУНП у Рівненській області, капітаном поліції ОСОБА_4 злочину передбаченого ст. 367 КК України, то прийняття такого рішення слідчим суддею за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування не передбачене ч.2 ст.307 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 25, 110, 303-307 КПК України,

У Х В А Л И В:
Скаргу ОСОБА_3 , в порядку ст. 303 КПК України, на постанову заступника начальника СВ Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 від 08.12.2017 про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР № 0000257 в частині за фактом примушування до виконання цивільно-правового зобов`язання (ч. 1 ст. 355КК України), - задовольнити.
Постанову заступника начальника СВ Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 від 08.12.2017 про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР № 0000257 в частині за фактом примушування до виконання цивільно-правового зобов`язання (ч. 1 ст. 355КК України), - скасувати.
Матеріали кримінального провадження № 0000257 повернути в СВ Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області для продовження розслідування.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: