ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1428/19 Справа № 211/5999/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2019 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0001368 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 вересня 2019 року щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що до клопотання не було додано жодних доказів на обгрунтування підозри, а саме клопотання не відповідає вимогам ст. 184 КПК України, оскільки не містить обгрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Доказів на підтвердження ризиків до клопотання не надано, окрім того, в ухвалі слідчого судді, в порушення п.4 ч.1 ст.196 КПК України, посилання на докази відсутні.
Вказує на те, що слідчим суддею не перевірено факт порушення права на захист ОСОБА_8 при затриманні та безпідставне його перебування у відділі поліції близько 16 годин, що підтверджується протоколом затримання.
Звертає увагу на те, що факт тяжкості злочину, який інкримінується особі, не може бути підставою для застосування запобіжного заходу, оскільки це суперечить презумції невинуватості.
Зазначає, що посилання слідчого судді на те, що ОСОБА_8 вже переховується від органів досудового розслідування, є безпідставним, оскільки воно не відповідає дійсності.
Посилається на те, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, нічим не підтверджені.
Ухвалою слідчого судді Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 вересня 2019 рокубуло задоволено клопотання слідчого Довгинцівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 23 листопада 2019 року, а також визначено заставу у розмірі 83 460 грн..

Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення зазначив, що прокурором у судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки ОСОБА_8 усвідомлює тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим, вже переховується від органів досудового розслідування та продовжує свою злочинну діяльність, спрямовану на вчинення злочинів проти власності, а також враховано дані щодо особи ОСОБА_8 , зокрема те, що він раніше судимий, офіційно не працює, постійного джерела доходу не має, не одружений, утриманців не має, тому до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним ризикам.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу захисника та просили її задовольнити, доводи прокурора, яка заперечувала щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого слідчим суддею дотримані, а доводи сторони захисту, викладені в апеляційній скарзі та в судовому засіданні щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, є безпідставними.
Так, з наданих матеріалів вбачається, що під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, при цьому обставини, що дають підстави підозрювати його у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання.
Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення, колегія суддів зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30 серпня 1998 року у справі«Фокс, Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Як вбачається з наданих до клопотання матеріалів, обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується низкою доказів, наявних в кримінальному провадженні, зокрема:- протоколами огляду місця події від 24.09.2019 року; - протоколами допиту представника потерпілого ОСОБА_11 , свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 ; - протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24.09.2019 року, а також іншими матеріалами клопотання у їх сукупності.
Таким чином, доводи захисника щодо недоведеності обґрунтованості підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_8 злочину, не можуть бути взяті до уваги у зв`язку з вищенаведеним. Також приймається до уваги, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії» зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою, до того ж при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обгрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя правильно встановив, що доводи поданого клопотання є обґрунтованими, а заявлені ризики об`єктивно існують і для їх запобігання необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Так, слідчим суддею правильно встановлена наявність ризиків того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, перебуваючи на волі, продовжує свою злочинну діяльність, спрямовану на вчинення злочинів проти власності.
Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника щодо відсутності вказаних ризиків є необґрунтованими, оскільки зазначені ризики вказані у клопотанні слідчого та встановлені в ухвалі слідчого судді.
Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя врахував тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , вагомість наявних доказів вчинення ним інкримінованого йому злочину, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим, а також дані щодо особи підозрюваного, а саме, що він раніше судимий, офіційно не працює, постійного джерела доходу не має, не одружений, утриманців не має, та обґрунтовано дійшов висновку про застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не буде ефективним та доцільним, з чим погоджується колегія суддів.
Суд апеляційної інстанції за результатами апеляційного розгляду вважає, що слідчим суддею правильно встановлено, що інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України і тримання підозрюваного під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.
Крім того, слідчим суддею розглянута можливість застосування альтернативного запобіжного заходу, а саме, застави, тому посилання апеляційної скарги захисника на те, що слідчий суддя не обґрунтувала обрання менш тяжкого запобіжного заходу - не заслуговують на увагу.
Доводи апеляційної скарги про те, що було порушено право на захист ОСОБА_8 при його затриманні, та перебування його у відділі поліції близько 16 годин, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки захисником не наведено, в чому саме полягає таке порушення, адже перебування ОСОБА_8 у поліції обгрунтовується проведенням за його участю слідчих та процесуальних дій, крім того, відповідно до ч.1 ст.211 КПК України, строк затримання особи без ухвали слідчого судді, суду не може перевищувати сімдесяти двох годин з моменту затримання, який визначається згідно з вимогами статті 209 цього Кодексу.
Отже, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді не вбачається, обраний судом запобіжний захід щодо підозрюваного відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 183 КПК України, тому колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, тому в задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 194, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 вересня 2019 року - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 вересня 2019 рокущодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4