ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 646/6365/18 Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/1451/19 Суддя-доповідач ОСОБА_2
Категорія: ч.3 ст. 185 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2019 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисників - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Червонозаводськогорайонного суду м.Харкова від 18 грудня 2018 року стосовно ОСОБА_7 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Червонозаводськогорайонного суду м.Харкова від 18 грудня 2018 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працевлаштованого, неодруженого, раніше судимого: 30.09.2015 р. вироком Червонозаводськогорайонного суду м. Харкова за ч. 3 ст. 185, ч.2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки; 17.07.2018 р. вироком Червонозаводськогорайонного суду м. Харкова за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 5 років позбавлення волі, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, і призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю вчинених злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань за даним вироком та за вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17.07.2018 р., остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.
Строк відбування покарання визначено обчислювати з 18.12.2018 р.
Зараховано ОСОБА_7 в строк відбування покарання відбуте ним за вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17.07.2018 р.

Вказаним вироком встановлено, що 17.07.2018 р. у нічну пору доби приблизно о 04:00 години ОСОБА_7 проходячи повз житлових будинків, розташованих по АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, повторно, з метою наживи, вважаючи, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання злочинних наслідків, переліз через паркан, тим самим незаконно проник на прибудинкову територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , та перебуває у володінні ОСОБА_9 . Зазначену територію останній використовує в якості сховища, для зберігання господарських матеріалів та автозапчастин, де ОСОБА_7 побачив вантажний автомобіль МАЗ 54331, д.н.з. НОМЕР_1 , синього кольору, на правому борту якого знаходились дві акумуляторні батареї TM «SANFOX 6СТ-190», після чого ОСОБА_7 взяв по черзі дві вищезазначені акумуляторні батареї та виніс їх за територію сховища, відчинивши хвіртку з внутрішньої сторони паркану. Після чого ОСОБА_7 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду ОСОБА_9 відповідно до висновку судової авто-товарознавчої експертизи на загальну суму 2258 гривень 60 копійок.

Не погодившись з рішенням районного суду обвинувачений ОСОБА_7 та прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_10 подали на нього апеляційну скаргу.

До початку апеляційного розгляду прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_10 відмовився від своєї апеляційної скарги, на підставі ч.1 ст.403 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_7 в своїй апеляційній скарзі просить змінити вирок Червонозаводськогорайонного суду м.Харкова від 18 грудня 2018 року та пом`якшити призначене йому покарання через його суворість.

Вислухавши доповідь судді; доводи захисника та обвинуваченого, які підтримали апеляційну скаргу сторони захисту і просили пом`якшити призначене ОСОБА_7 покарання; пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; вивчивши матеріали справи, колегія суддів, вважає, що подана апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 задоволенню не підлягає, зважаючи на наступне.

Дії обвинуваченого кваліфіковано правильно, висновки суду відносно фактичних обставин справи, які в суді першої інстанції не заперечувались і відносно яких відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України докази не досліджувались, колегія суддів на підставі ч.2 ст.394 та ч.1 ст.404 КПК України, не перевіряє.

Перевіряючи вирок в частині правильності призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , колегія суддів вважає, що суд першої інстанції достатньо та правильно врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що його обтяжують.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до норм ст. 65 КК України та роз`яснень, наведених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
При призначенні покарання ОСОБА_7 покарання суд діяв з дотриманням вимог ст.ст.50,65 КК України, а саме.

Суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину та дані про особу обвинуваченого, який офіційно не працевлаштований, має судимості за корисливі злочини проти власності, перебуває на диспансерному обліку в КЗОЗ «Обласний наркологічний диспансер» з діагнозом полінаркоманія, синдром залежності.
Відповідно до ст.66 КК України, судом враховано наявність обставин, що пом`якшують покарання, у виді щирого каяття та активного сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, судом першої інстанції не встановлено.

Вказані обставини чітко, логічно та мотивовано вказані у мотивувальній частині вироку при обґрунтуванні судом певного виду та міри покарання, який належить призначити обвинуваченому.

Обвинуваченим ОСОБА_7 не наведено в своїй апеляційній скарзі нових обставин, які не враховані судом першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому та могли свідчити про явну суворість призначеного покарання як за ч.3 ст.185 КК України, так і остаточного покарання за сукупністю злочинів. Цих обставин також не надано стороною захисту і під час апеляційного розгляду.

З урахуванням зазначеного, суд призначив обвинуваченому покарання в межах санкції ч.3 ст.185 КК України та з дотриманням вимог ст.ст.50,65 КК України, яке є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання скоєння ним нових злочинів.

Підстав вважати призначене судом першої інстанції остаточного покарання, на підставі ч.4 ст.70 КК України, явно несправедливим, у зв`язку з його суворістю, колегія суддів також не вбачає. Доводи обвинуваченого ОСОБА_7 про необхідність пом`якшення призначеного покарання, з урахуванням даних про його особу, який неодноразово засуджувався, на думку колегії суддів, - є необґрунтованими, оскільки ОСОБА_7 є суспільно-небезпечною особою і своєю поведінкою не доводить свого виправлення та перевиховання.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягли за собою скасування ухваленого обвинувального вироку, не вбачається.
Враховуючи вищезазначене, колегією суддів не встановлено правових підстав для зміни оскаржуваного вироку, з урахуванням доводів, зазначених в апеляційній скарзі обвинуваченого.
Керуючись ст.ст.405,407 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Червонозаводськогорайонного суду м.Харкова від 18 грудня 2018 року стосовно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримаються під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий

Судді