УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2019 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , заявника ОСОБА_4 , розглянувши клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна та повернення майна, ?

в с т а н о в и в :

До Шевченківського районного суду м. Києва звернувся ОСОБА_4 з клопотанням про скасування арешту майна та повернення майна

Звертаючись з клопотанням в порядку ст. 174 КПК України заявник зазначає, що Шевченківським УП ГУ НП в м. Києві в межах кримінального провадження №0011376, на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05.10.2017 про надання дозволу на проведення обшуку за адресою: м. Київ, вул. Багговутівська, 1, літ. «Р», 28.10.2017 було проведено огляд в автомобілі «BMW3210I» та в приміщенні на 2-му поверсі яке обладнане на квартиру за вказаною адресою, в ході якого було вилучено майно, що належить ОСОБА_4 .
В наступному ухвалами слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17.11.2017 та 20.11.2017 надано дозвіл на проведення обшуку для відшукання та вилучення майна, зокрема, вилученого 28.10.2017.
Заявник вказує, що вилучені речі повернуті не були, у зв`язку з чим, 11.03.2019 останній звернувся до Шевченківського УП ГУ НП в м. Києва із заявою про повернення вилучених речей. У відповідь на звернення ОСОБА_4 повідомили про закриття кримінального провадження №0011376 на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.
Вважаючи, що у подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, відпала потреба, оскільки кримінальне провадження закрито ОСОБА_4 просить скасувати арешт майна, вилученого під час обшуку 28.10.2017 на підставі ухвал слідчого судді від 17.11.2017 та 20.11.2017.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 та заявник ОСОБА_4 підтримали заявлені вимоги. При цьому адвокат ОСОБА_3 уточнив заявлені вимоги та просив зобов`язати уповноважених осіб Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві повернути вилучене майно, тобто розглядати звернення ОСОБА_4 до слідчого судді в порядку ст.303 КПК України та зобов`язати слідчого повернути тимчасово вилучене майно.

Слідчий в судове засідання не з`явився про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, що у відповідності до ч.3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчий суддя, заслухавши думку адвоката ОСОБА_3 , заявника ОСОБА_4 , дослідивши додані до скарги матеріали, приходить до наступного висновку.

До суду звернувся ОСОБА_4 в порядку ст. 174 КПК України із клопотанням про скасування арешту майна та просив зобов`язати слідчого повернути зазначене вище майно.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Проте, як до матеріалів клопотання так і в судовому засіданні не надано таке процесуальне рішення, як застосування заходу забезпечення кримінального провадженні у вигляді арешту майна, що свідчить про відсутність предмета розгляду.

При цьому, в судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 уточнив заявлені вимоги та просив розглядати клопотання ОСОБА_4 в порядку, передбаченому п.1 ст. 303 КПК України, оскільки викладені у клопотанні обставини свідчать про бездіяльність органу досудового розслідування яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, бездіяльність слідчого яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Заявник вважає, що ухвали слідчого судді від 17.11.2017 та 20.11.2017 про надання дозволу на проведення обшуку та постановлені після проведення такої слідчої дії підтверджують факт вилучення спірного майна.

Проте, як до матеріалів скарги так і в судовому засіданні заявником не надано даних, які б свідчили про факт вилучення спірного майна, що позбавляє слідчого суддю можливості перевірити викладені у скарзі обставини на які посилається заявник.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України. Слідчі судді у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що віднесені на їх розгляд сторонами ( ст. 26 КПК України).
Враховуючи наведене, а також з огляду на відсутність у матеріалах клопотання даних, які б свідчили про накладення арешту на майно, як то передбачено положеннями глави 17 КПК України, що у даному випадку позбавляє можливості слідчого суддю перевірити достовірність тих обставин, на які посилається заявник у клопотанні про скасування арешту майна та свідчить про відсутність предмету розгляду, а також відсутність даних, які б конкретизували вилучене майна та підтверджували факт такого вилучення, слідчий суддя не вбачає наявності підстав для задоволення клопотання.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 306, 307, 309, КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна та повернення майна вилученого під час обшуку 28.10.2017 у кримінальному провадженні №0011376.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 18.11.2019

Слідчий суддя