Провадження № 1-кс/344/9813/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2019 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого, яка полягає у скасуванні арешту майна,-

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_3 звернувся в суд із скаргою в якій просив скасувати арешт майна - автомобіля марки ГАЗ-24 реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 , та на який ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 06.03.2019рокунакладено арешт у кримінальному провадженні №000759 від 04.03.2019року.

Скарга обґрунтована тим, що вказаний автомобіль, перебуває у власності ОСОБА_5 та яким він керував під час ДТП, що мала місце 04.03.2019року по вул. Деповській в м. Івано-Франківську, було вилучено під час огляду місця події та 04.03.2019року визнано речовим доказом у кримінальній справі. На сьогоднішній день вже оглянутий в ході досудового розслідування, нас ним проведено всі необхідні слідчі дії, а тому відпала необхідність в подальшому зберіганні його у органів досудового розслідування.

В судовому засіданні представник скаржника скаргу підтримав із мотивів, наведених в ній, просить скаргу задовольнити.

Слідчий в судовому засіданні скаргу визнав, пояснив, що автомобіль ГАЗ-24 вже оглянуто, проведено експертизу щодо нього та подальше зберігання його є недоцільним.

Заслухавши представника скаржника, прокурора, вивчивши матеріали скарги, встановлено наступне.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає, в тому числі, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Слідчим відділом Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області здійснюється досудове слідство у кримінальному провадженні № 000758 від 04.03.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України за фактом дорожньо-транспортної пригоди.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 06.03.2019року накладено арешт із забороною на право володіння, користування та розпорядження на автомобіль марки ГАЗ-24, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Згідно ст.169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересам та правомірною метою, а з іншого боку - вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Як встановлено у судовому засіданні, вищезазначене майно було вилучено 04.03.2019 року під час проведення огляду місця події.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю.

Оскільки слідчий в судовому засіданні повідомив, що всі необхідні експертні дослідження технічного стану автомобіля проведено, то слідчий суддя вважає, що скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 220, 303, 306, 307, 309 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:
Скаргу задовольнити.

Скасувати арешт майна - автомобіля марки ГАЗ-24 реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 , та на який ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківського області від 06.03.2019року накладено арешт у кримінальному провадженні №000759 від 04.03.2019року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1