Справа № 577/740/19
Провадження № 1-о/577/8/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"27" серпня 2019 р.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

представника потерпілого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

засудженого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Конотоп заяву засудженого ОСОБА_6 про перегляд вироку Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 20 грудня 2012 року за нововиявленими обставинами,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_6 звернувся до суду із заявою про перегляд вироку Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 20 грудня 2012 року за нововиявленими обставинами.

Свої вимоги мотивував тим, що за вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 20 грудня 2012 року він був засуджений за ст.ст. 121 ч. 1, 121 ч. 2, 296 ч. 4 КК України до 10 років позбавлення волі. Ухвалою колегії суддів з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Чернігівської області від 27 травня 2013 року вирок суду Конотопського міськрайонного суду Сумської області пом`якшено і призначено покарання у виді 8 років 4 місяців позбавлення волі. 24 січня 2005 року близько 19 год. 20 хв. в с. Бочечки Конотопського району Сумської області, були вчинені кримінальні правопорушення, кваліфіковані правоохоронними органами за ст.ст. 121 ч. 1, 121 ч. 2, 296 ч. 4 КК України, у вчиненні яких його незаконно було звинувачено і згодом засуджено. Кримінальне провадження відносно нього тривало з 16 лютого 2005 року до 24 жовтня 2013 року, тобто понад 8 років і весь цей час він утримувався під вартою. 14 червня 2013 року його було звільнено по відбуттю призначеного строку покарання. Такий тривалий розгляд справи підтверджує той факт, що кримінальна справа і, зокрема, докази обвинувачення, відносно нього були сфальсифіковані працівниками органу досудового розслідування, досудове слідство по ній проводилось не належним чином та без дотримання відповідних вимог кримінального процесуального законодавства, у зв`язку з чим справа неодноразово поверталась на додаткове розслідування з мотивів неповноти та неправильності досудового розслідування, обвинувальний вирок відносно нього було постановлено лише з четвертої спроби, також справа за його обвинуваченням неодноразово направлялась на новий судовий розгляд. Конотопським міськрайонним судом Сумської області при постановленні вироку від 20 грудня 2012 року так і Апеляційним судом Чернігівської області при його перегляді від 27 травня 2013 року не було взято до уваги стабільні та послідовні покази численних свідків захисту (близько 60 свідків), які неодноразово допитувалися під час досудового слідства та в судових засіданнях Кролевецького районного та Конотопського міськрайонного судів, численні письмові докази, що долучені до матеріалів кримінальної справи, які повністю та з достовірністю підтверджують його непричетність до інкримінованих злочинів по даній кримінальній справі, а тому його органами досудового слідства та судом незаконно притягнуто до кримінальної відповідальності та засуджено. При цьому, з боку органів досудового слідства при провадженні досудового слідства по даній кримінальній справі, а також судами першої та апеляційної інстанцій, допущені численні істотні порушення норм кримінально-процесуального законодавства України, Конституції України та Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Так, під час розгляду кримінальної справи № 05080020 по його обвинуваченню з неї були виділені кримінальна справа № 05080146 провадження № 0000002 від 11.01.2013 року. Кримінальна справа № 05080146 була виділена постановою слідчого ОСОБА_7 09 серпня 2005 року і стосувалася обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за ст. 27 ч. 5, ст. 296 ч. 4 КК України, яких потім було оголошено у розшук і відносно яких було порушено кримінальне провадження № 0000002 за фактом завідомо неправдивих показань за ст. 384 ч. 1 КК України. Досить тривалий час він не міг ознайомитись з матеріалами вищевказаного кримінального провадження та кримінальної справи, оскільки посадові (службові) особи органу досудового розслідування Конотопського ВП ГУНП в Сумській області та Конотопської місцевої прокуратури ознайомитись з їх матеріалами, йому можливості не давали. Постійні запити та переписки із зазначеними органами, прохання надати йому для ознайомлення матеріали кримінальної справи № 05080146 та кримінального провадження № 0000002 від 11.01.2013 року, які безпосередньо стосувались його прав та інтересів, не давали результатів та залишались без належного розгляду. 9 грудня 2018 року він звернувся до слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області зі скаргою на неправомірні дії посадових осіб СВ Конотопського ВП ГУНП в Сумській області, прокурора Конотопської місцевої прокуратури Сумської області, але йому було відмовлено. 16 січня 2019 року слідчий суддя Конотопського міськрайонного суду Сумської області відмовив у задоволенні його скарги, оскільки він не є стороною кримінального провадження чи потерпілим у кримінальній справі № 05080146, а розгляд його скарги на неправомірні дії посадових осіб СВ Конотопського ВП ГУНП в Сумській області, прокурора Конотопської місцевої прокуратури Сумської області, яка полягає у відмові надати йому для ознайомлення матеріали кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 0000002 від 11 січня 2013 року, не належить до повноважень слідчого судді. Зазначеною ухвалою слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 16 січня 2019 року було встановлено, що постановою слідчого СВ Конотопського МВ УМВС України в Сумській області ОСОБА_11 кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за № 0000002 від 11 січня 2013 року закрито у зв`язку з відсутністю в діянні ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 384 ч. 1 КК України. Так, у постанові слідчого СВ Конотопського МВ УМВС України в Сумській області ОСОБА_11 від 20 лютого 2015 року, з якою він ознайомився лише під час розгляду його скарги слідчим суддею Конотопського міськрайонного суду Сумської області в січні 2019 року. Вказана постанова на час розгляду його скарги слідчим суддею в Конотопському міськрайонному суді не скасована, що вбачається з ухвали суду від 16 січня 2019 року. З указаного вбачається, що показання свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 і ОСОБА_10 про те, що його на місці злочину не було, які Конотопським міськрайонним судом Сумської області не взято до уваги при ухваленні відносно нього обвинувального вироку від 20 грудня 2012 року, були правдивими на час судового розгляду справи № 1-191/12 та під час ухвалення зазначеного судового рішення. Правдивість показів свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в цій частині підтверджується також результатами перевірки їх показів із застосування спеціального апарата - поліграфа «Кріс» (детектора брехні), який було застосовано при додатковому досудовому розслідуванні за вказівкою начальника СУ УМВС України в Сумській області, що маються в матеріалах кримінальної справи № 1-191/12. Його алібі, а саме те, що 24 січня 2005 року він не міг бути і не був в с. Бочеки Конотопського району (на місці вчинення злочину) під час судового розгляду справи підтверджували близько 60 свідків, які також проходили перевірку на поліграфі «Кріс» і їх покази також були визначені як правдиві. Але Конотопським міськрайонним судом при ухваленні вироку від 20 грудня 2012 року всі покази не було взято до уваги та їм не надана належна правова оцінка. Отже, вищевказані обставини, а саме те, що відносно свідків ОСОБА_12 ОСОБА_9 та ОСОБА_10 кримінальне провадження № 000000 від 11 січня 2013 року за ст. 384 ч. 1 КК України було закрито у зв`язку з відсутністю в діях складу кримінального правопорушення, свідчить про те, що останні говорили правду про те, що його на місці вчинення злочину у вказаний в обвинувальному акті день і час не було, саме по собі доводить неправильність вироку Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 20 грудня 2012 року і цей вирок має бути переглянутий за нововиявленими обставинами на підставі п. 4 ч. 2 ст. 459 КПК України. Те, що вказані обставини не були відомі суду при ухваленні судового рішення 20 грудня 2012 року підтверджуються тим, що в день постановлення вироку, що належить переглянути за нововиявленими обставинами, суд виніс окрему постанову, в якій вказав про те, що свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , будучи належним чином попереджені про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, дали завідомо неправдиві показання про непричетність його до скоєння ним інкримінованих злочинів. А те, що Конотопським міськрайонним судом Сумської області 20 грудня 2012 року не були взяті до уваги правдиві покази свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які були безпосередніми очевидцями скоєних 24 січня 2004 року в селі Бочечки Конотопського району злочинів, суттєво вплинуло на висновки суду щодо його винуватості в інкримінованих злочинах та, зокрема, на ухвалення обвинувального неправосудного вироку відносно нього. Вказані обставини є нововиявленими, свідчать про його невинуватість і є підставою для перегляду вироку Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 20 грудня 2012 року за нововиявленими обставинами.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_5 , кожен окремо, заяву про перегляд вироку Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 20 грудня 2012 року за нововиявленими обставинами підтримали в повному обсязі та просять її задовільнити.

Представник потерпілого ОСОБА_4 просить відмовити в задоволенні заяви засудженого, вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 20 грудня 2012 року залишити без змін.

Прокурор в судовому засіданні заперечує проти задоволення заяви, оскільки вважає, що обставини, на які ОСОБА_6 посилається у своїй заяві, не є нововиявленими в розумінні ст. 459 КПК України, просить залишити заяву без задоволення.

Заслухавши учасників судового розгляду, думку прокурора, дослідивши матеріали заяви про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 20 грудня 2012 року, суд приходить до висновку, що заяву слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами. Нововиявленими обставинами визначаються:

1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;

2) зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;

4) визнання Конституційним судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом;

5) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Отже, під нововиявленими обставинами розуміють встановлені розслідуванням або вироком суду, що набрав законної сили, і викладені у заяві учасників судового провадження юридичні факти, які знаходяться в органічному зв`язку з елементами предмета доказування у кримінальній справі і спростовують їх через невідповідність та істотність висновків, що містяться у вироку, як такі, що не відповідають об`єктивній дійсності.

За змістом наведених вище норм процесуального закону роль суду при перегляді судового рішення за нововиявленими обставинами зводиться лише до встановлення наявності таких обставин, оцінки їх з точки зору істотності для даної конкретної справи, їх дослідження та прийняття відповідного рішення.

Разом з тим, таких фактів в судовому засіданні не встановлено.

За заявою засудженого ОСОБА_6 проводилося досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000002 від 11.01.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 384 ч. 1 КК України. Постановою слідчого СВ Конотопського МВ УМВС України в Сумській області від 20.02.2015 року кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000002 від 11.01.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 384 ч. 1 КК України, закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення в діях свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_13 та ОСОБА_10 .

При цьому, в постанові слідчий зазначив, що під час досудового розслідування даного кримінального правопорушення не було доведене прямого умислу свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_13 та ОСОБА_10 на дачу ними завідомо неправдивих показів, тому що в одній екстремальній обстановці кожна особа може сприймати дану обстановку по різному, відповідно може надавати свідчення які відрізняються від дійсних подій, і стверджувати, що свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_13 та ОСОБА_10 намагалися виправдати засудженого ОСОБА_6 не можна.

19.12.2018 року засуджений ОСОБА_6 звернувся із скаргою на постанову слідчого СВ Конотопського МВ УМВС України в Сумській області від 20.02.2015 року про закриття кримінального провадження.

Ухвалою слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 16.01.2019 року у задоволенні скарги засудженого ОСОБА_6 на постанову слідчого СВ Конотопського МВ УМВС України в Сумській області від 20.02.2015 року про закриття кримінального провадження відмовлено.

Інші обставини, на які ОСОБА_6 посилається як на підставу перегляду вироку Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 20 грудня 2012 року, на думку суду, з огляду на вимоги ст. 459 КПК України, не є нововиявленими. Вказані обставини фактично мають характер повторного дослідження доказів у кримінальній справі та вимоги їх переоцінки щодо події злочинів, винуватості у вчиненні інкримінованих злочинів та правової кваліфікації, що суперечить положенням п. 1 ч. 1 ст. 7 КПК України.

При цьому суд також у відповідності до ч.5 ст. 9 КПК України враховує і практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення в справі «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року, в якому зокрема зазначено, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру.

Приймаючи до уваги вищевикладені обставини, суд вважає, що заяву засудженого ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 20 грудня 2012 року слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 459 - 467 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Заяву засудженого ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 20 грудня 2012 року залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Конотопський міськрайонний суд Сумської області протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

СуддяОСОБА_1