У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2019 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , представників скаржника ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , слідчої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся в суд із скаргою на бездіяльність слідчого СВ ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_6 в якій просить зобов`язати слідчу Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 залучити його до участі в якості потерпілого в кримінальному провадженні №0003207 від 25.09.2019року за ст. 170 КК України; зобов`язати слідчу Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 внести відомості до ЄРДР про вчинення злочину, передбаченого ст. 129 КК України відповідно до його заяв від 23.09.2019 року та 24.10.2019 року.

В судовому засіданні скаржник та його представники скаргу підтримали частково, в частині зобов`язання слідчу визнати ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні просять не брати до розгляду, оскільки в цій частині скарга слідчим виконана, ОСОБА_3 було допитано в якості потерпілого, про що йому було вручено пам`ятку про права та обов`язки потерпілого на досудовому розслідуванні. В частині внести відомості до ЄРДР про вчинення злочину, передбаченого ст. 129 КК України просять задоволити із підстав, наведених в скарзі.

Слідча в судовому засіданні скаргу не визнала, суду пояснила, що за заявою ОСОБА_3 було зареєстроване кримінальне провадження, гр. ОСОБА_3 було допитано в якості потерпілого, про що складено протокол допиту, особі вручено пам`ятку про права та обов`язки потерпілого на досудовому розслідуванні. Що ж стосується скарги в частині не внесення відомостей до ЄРДР про вчинення злочину, передбаченого ст. 129 КК України, то слідчим проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні, зареєстрованим за заявою гр. ОСОБА_3 , за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ст. 170 КК України. В ході досудового розслідування збираються відомості, докази та перевіряються факти, викладені потерпілим в заяві по вчинення злочину. На момент розгляду скарги такі відомості не підтвердилися.

Заслухавши пояснення скаржника, представників скаржника, слідчої, дослідивши матеріали скарги, вважаю наступне.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 214 КПК України бездіяльність слідчого, прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і є предметом оскарження в порядку ст. 303 КПК України, полягає у невнесенні вказаними особами відповідних відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань впродовж 24 години після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відомості, які підлягають внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань та їх перелік визначені ч. 5 ст. 214 КПК України, відповідно до положень якої до Єдиного реєстру досудових розслідувань підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела.

При цьому, виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомленні потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення наділені слідчий, прокурор.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 40 КПК України слідчий уповноважений починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом.

При цьому в ч.5 ст. 40 КПК України вказано, що слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Отже, внесення відомостей в ЄРДР належить до компетенції слідчого, яка реалізується ним дискреційно з правових підстав та у порядку, що визначені процесуальним законом.

Згідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим кодексом.

Системний аналіз вищезазначених положень закону, дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне порушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину), а якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Наведені у скарзі про вчинення кримінального правопорушення обставини є недостатніми для висновку про вчинення злочину, передбаченого ст. 129 КК України.

Так, відповідно до пункту 29 рішення Європейського суду з прав людини в справі «Павлюлінець проти України» від 6 вересня 2005 року суд повторює, що право на порушення кримінальної справи проти третьої особи як таке не гарантується Конвенцією (Kubiszyn v. Poland, ухвала від 21 вересня 1999 року, заява № 37437/97). Таким чином, твердження скарги є несумісною ratione materiae з положеннями Конвенції і підлягає відхиленню відповідно до пунктів 3 та 4 статті 35 Конвенції.

Отже, скаржнику не належить право на порушення кримінальної справи проти певної особи, в тому числі і внесення відомостей до ЄРДР щодо вчинення злочину певною особою, а також у нього відсутнє право на реєстрацію повідомлення про злочин за бажаною ним кваліфікацією дій особи за диспозицією КК України, оскільки право на кримінально-правове переслідування конкретної третьої особи із обраною самостійно кваліфікацією скаржнику не гарантується положеннями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод людини.

Нормами кримінально-процесуального законодавства України передбачено, які саме діяння є правопорушеннями (злочинами), в чому полягає об`єктивна та суб`єктивна сторона того чи іншого злочину, кваліфікуючі ознаки та інше. У випадках, якщо в заяві чи повідомленні є ті чи інші об`єктивні дані, що свідчать про ознаки певного злочину, то є підстави вважати таку заяву чи повідомлення саме заявою чи повідомленням про злочин і тільки такі заяви і повідомлення повинні вноситись до ЄРДР за відповідною правовою кваліфікацією. Якщо ж у повідомленнях чи заявах таких ознак немає, то вони не можуть вважатись такими, які підлягають обов`язковому внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

За відсутності підстав для внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінального правопорушення, скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 214, 303, 306, 307, 309 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області Лейтенанта поліції ОСОБА_6 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1