Справа № 201/4739/19
Провадження № 1-кс/201/2691/2019
УХВАЛА

19 квітня 2019 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого

судді ОСОБА_1

з секретарем: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпрі клопотання слідчого СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області ОСОБА_4 про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська передано клопотання слідчого СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області ОСОБА_4 про арешт майна за матеріалами досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000866 від 08.04.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, згідного якого слідчий просить накласти арешт на майно, яке було вилучене в ході обшуку.
В обґрунтування заявленого клопотання слідчий посилається на те, що 24.04.2019 року до Соборного ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області надійшла заява від гр. ОСОБА_5 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 про те, що невстановлені особи перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 займаються незаконною діяльністю, а саме шахрайським шляхом отримують грошові кошти від країн СНД.

06.05.2019 року за адресою: АДРЕСА_2 було проведено обшук, в результаті якого підтвердилась незаконна діяльність невстановлених осіб, та було вилучено технічну документацію зі схемами шахрайських дій, вказівки як діяти в різних ситуаціях, та як саме виманювати грошові кошти від громадян, сім карти російський та українських операторів мобільного зв`язку, флеш накопичувачі, мобільні телефони, списки громадян Російської Федерації з їх особистими даними, номерами телефонів, номерами банківських карт та інше, вказані речі було вилучено до 9 (дев`яти) поліетиленових мішків опечатаних належним чином та пронумерованими від 1 до 9.

Відповідно до Основного Закону України передбачено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; Права і свободи людини та їх гарантії визнають зміст і спрямованість держави; (ст.3). В Україні визнається і діє принцип верховенства права; норми Конституції України є нормами прямої дії (ст. 8). Орган державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст.19). Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними (ст.21). Кожен має права володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Прова протиправної власності є непорушним. (ст.41).

Прокурор на задоволенні клопотання наполягав, з підстав зазначених в останньому. Надав суду заяву про проведення судового засідання без засобів технічної фіксації.

Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що 08.04.2019 року внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000866 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Відповідно до абзацу другого частини 1 статті 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до пункту 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на викладене у вилучених в ході проведеного огляду за вищевказаною адресою документах та речах збереглися сліди та відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі документи, які підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Як убачається із п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження для досягнення його дієвості є арешт майна.

Відповідно до абзацу другого ч. 5 ст. 171 КПК України у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Дослідивши матеріали клопотання та надані суду матеріали кримінального провадження, суд вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки дані викладені у матеріалах кримінального провадження дають підстави для висновку, що також з метою належної фіксації доказів у провадженні, виявлені та вилучені речі, відповідно до ст. 98 КПК України, є предметами, використаними як засоби та знаряддя вчинення кримінального правопорушення та зберігають його сліди, а також необхідні для забезпечення належної фіксації таких доказів у кримінальному провадженні та забезпечення збереження таких речових доказів, у зв`язку із чим арешт на тимчасово вилучене майно є необхідним.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 110, 168-169, 170-173 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на зазначене в клопотанні майно, а саме: технічна документація зі схемами шахрайських дій, вказівки як діяти в різних ситуаціях, сім карти російський та українських операторів мобільного зв`язку, флеш накопичувачі, мобільні телефони, списки громадян Російської Федерації з їх особистими даними, номерами телефонів, номерами банківських карт, які було вилучено до 9 (дев`яти) поліетиленових мішків опечатаних належним чином та пронумерованими від 1 до 9, з метою не допущення переховування, забезпечення схоронності спірного майна, чи уникнення пошкодження предмету злочинного посягання у кримінальному провадженню.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1