Справа № 552/6134/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2019 року Слідчий суддя Київського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу на бездіяльність старшого слідчого СВ ВП №1 Полтавського відділу поліції ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 ,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Київського районного суду м. Полтави зі скаргою на бездіяльність слідчого.

У скарзі вказував, що у провадженні старшого слідчого ВП №1 Полтавського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_4 перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000616 від 05.03.2019, розпочатого за його заявою.
Права та обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подачі заяви про скоєння стосовно нього кримінальної злочину або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Таким чином, згідно ст. 55 КПК він вже є потерпілим, як особа, яка подала заяву про скоєння стосовно нього кримінальної злочину, але слідчий тривалий час не виконував вимоги КПК та не ознайомив його з процесуальними правами та обов`язками як потерпілого. Тому 02.10.2019 року ним була додатково здана заява про визнання потерпілим у кримінальному провадженні № 0000616.
23.10.2019 року заявник отримав постанову за підписом старшого слідчого ВП №1 Полтавського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_4 , згідно якої відмовлено у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000616.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого, заявник просив суд визнати протиправною бездіяльність старшого слідчого ВП №1 Полтавського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_4 щодо не ознайомлення ОСОБА_3 з правами та обов`язками потерпілого після подачі заяви про скоєння стосовно нього кримінального злочину.
Скасувати постанову старшого слідчого ВП №1 Полтавського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_4 від 05.03.2019 року в кримінальному провадженні № 0000616 про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_3 , зобов`язати старшого слідчого ВП №1 Полтавського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_4 , визнати громадянина ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000616 від 05.03.2019.
В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 скаргу підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.

Слідчий ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, бцдцчи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду скарги.

Оскільки його неявка не перешкоджає розгляду, слідчий суддя ухвалив розглянути скаргу за відсутності слідчого.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення заявника, розглянувши матеріали, приходить до наступного висновку.

У статті 303 КПК України визначено порядок оскарження бездіяльності слідчого, яка, зокрема, полягає у нездійсненні слідчим, прокурором процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Згідно п.5 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Слідчим суддею встановлено, що згідно ухвали слідчого судді Київського районного суду м.Полтави від 22 лютого 2019 року у справі №552/1002/17 слідчий орган Відділення поліції №1 Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області зобов`язано внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України.

05 березня 2019 року на підставі вказаної вище ухвали слідчим внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, номер кримінального провадження №0000616.
02 жовтня 2019 року до старшого слідчого СВ ВП № 1 Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_5 надійшло письмове клопотання ОСОБА_3 про визнання його потерпілим в рамках досудового розслідування кримінального провадження № 0000616, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.03.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.
Вказуючи, що в рамках проведення досудового розслідування слідством не встановлено об`єктивних даних та фактичного підтвердження того, що ОСОБА_3 було завдано моральної, фізичної та/або майнової шкоди так само, як і самим ОСОБА_3 слідству не надано даних, які б підтверджували завдану шкоду, слідчий 07 жовтня 2019 року виніс постанову, якою відмовив в задоволенні клопотання ОСОБА_3 .
Відповідно до ч.1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Згідно ч.2 ст. 55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.
Частиною 3 ст.55 КПК України також передбачено, що потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.
Слідчим суддею установлено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000616 розпочато за заявою ОСОБА_3 щодо умисного невиконання рішення суду, ч.1 ст. 382 КК України.
Відповідно до ч.1 ст. 382 КК України кримінальна відповідальність настає за умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню.
Основний безпосередній об`єкт вказаного злочину - інтереси правосуддя в частині забезпечення повного і своєчасного виконання судового рішення.
Додатковий безпосередній об`єкт злочину становлять конституційні права та основні свободи і законні інтереси людини та юридичних осіб, авторитет судових і правоохоронних органів, а також міжнародний авторитет держави.
ОСОБА_3 у своїй заяві повідомляв про протиправне невиконання судового рішення, що стосується його інтересів.
Оскільки умисне невиконання або перешкоджання виконанню судового рішення, яким Київська районна у м.Полтаві рада зобов`язана вчинити певні дії в інтересах ОСОБА_3 , а саме розглянути його заяву про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, невиконання такого рішення безпосередньо стосується інтересів заявника та завдає шкоди його інтересам.
Згідно ч.5 ст.55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Оскільки встановлено, що кримінальне провадження розпочато за заявою ОСОБА_3 , який повідомляв про умисне невиконання судового рішення, яким Київську районну у м.Полтаві раду зобов`язано виконати певні дії в інтересах ОСОБА_3 , а саме розглянути повторно його заяву, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди.
На підставі викладеного вважаю за необхідне скасувати постанову слідчого від 07 жовтня 2019 року про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про визнання його потерпілим.
За змістом ч.2 ст. 55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Враховуючи, що кримінальне провадження №0000616 розпочато за заявою ОСОБА_3 , а також, що ОСОБА_3 подано заяву про залучення його як потерпілого, виходячи з приписів ч.2 ст. 55 КПК України у нього виникли права та обов`язки потерпілого, у зв`язку з чим відсутні підстави для зобов`язання слідчого визнати заявника потерпілим, а відповідно і для зобов`язання слідчого винести відповідну постанову.
Тому в задоволенні таких вимог заявника ОСОБА_3 необхідно відмовити.
Згідно ч.2 ст. 55 КПК України потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.
Але невручення такої пам`ятки потерпілому не може бути оскаржено відповідно до ст. 303 КПК України.
Крім того, відповідно до ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого чи прокурора;

1-1) скасування повідомлення про підозру;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

Тому в частині вимог про визнання бездіяльності слідчого протиправною необхідно відмовити, оскільки вони суперечать приписам ч.2 ст.307 КК України, згідно якої слідчий суддя не наділений такими повноваженнями.

Керуючись ст. 55, 303, 307 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Скасувати постанову старшого слідчого СВ ВП №1 Полтавського відділу поліції ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 від 05 березня 2019 року у кримінальному провадженні №0000616 про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим.

В задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1

08.11.2019