ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2416/19 Справа № 200/8564/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 червня 2019 року щодо ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0001281, -

В с т а н о в и л а:
Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, з середньо-технічною освітою, офіційно не працевлаштованого, одруженого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого, останній раз:
-19.10.2017 року Заводським районним судом м.Дніпродзержинська за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.187, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ч.4 ст.70 КК України до покарання приєднано невідбуте покарання за вироком Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 16.08.2016 року, остаточно до відбуття покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць. Зараховано термін перебування під вартою на підставі ч.5 ст.72 КК України за ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 08.11.2018 року, звільнений із зали суду за відбуттям покарання,

визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді у виді позбавлення волі строком на 1 рік.

Запобіжний захід, у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 залишено без змін до набрання вироком законної сили.

Строк покарання ОСОБА_7 ухвалено обчислювати з 24.06.2019 року.

Зараховано ОСОБА_7 в строк відбуття покарання термін перебування під вартою з 31.05.2019 року по 24.06.2019 року, включно.

Вказаним вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у тому, що приблизно о 17.00 годині 30 травня 2019 року, знаходячись за адресою: м.Дніпро, вул.Панікахи, буд.59, побачив сумку, що належить ОСОБА_8 , реалізуючи раптово виниклий умисел направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, із гаманця вказаної сумки, повторно викрав грошові кошти в сумі 600 гривень, спричинивши потерпілому ОСОБА_8 матеріальний збиток на вищевказану суму. Після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись коштами на власний розсуд.

В апеляційній скарзі:

- обвинувачений просить вирок, в частині призначеного покарання, - змінити та призначити йому більш м`яке покарання.

Вказує, що судом не було взято до уваги, що він сирота, на його утриманні двоє неповнолітніх дітей, його дружина є інвалідом третьої групи.

Заслухавши доповідь судді, думку обвинуваченого ОСОБА_9 , який підтримав свої апеляційні вимоги, просив їх задовольнити та призначити йому більш м`яке покарання, думку прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого та вважав вирок суду законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіркою наявних матеріалів встановлено, що районний суд вказаних вимог дотримався у повному обсязі.

Згідно з вимогами ст.404 КПК в апеляційному порядку вирок суду першої інстанції перевіряється в межах поданої апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин кримінального провадження, правильності кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 та доведеність його вини у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, апеляційним судом не перевіряються, оскільки не були оскаржені учасниками судового розгляду.

Що стосується доводів обвинуваченого щодо необхідності пом`якшення призначеного йому покарання, колегія судів зазначає наступне.

Як убачається з вироку, при обранні обвинуваченому ОСОБА_7 виду та міри покарання, суд першої інстанції враховував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії середньої тяжкості, дані про особу ОСОБА_7 , який раніше неодноразово судимий за скоєння аналогічних корисних злочинів, висновків для себе не зробив, та знову вчинив новий корисний злочин, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Судом враховано і наявність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують його покарання, судом не встановлено.

Тому колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, - є обґрунтованим та відповідає вимогам ст.ст. 65-67 КК України, та у відповідності до ст. 50 КК України є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчиненню ним нових злочинів.

При цьому колегія суддів враховує і практику рішень Європейського суду з прав людини. Так, в справі Скополла проти Італії від 17.09.2009 року, де суд зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Отже, доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що призначене йому судом першої інстанції покарання є занадто суворим та не відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та його особі, є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Істотних порушень, які б перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, апеляційним переглядом не встановлено.

Вирок суду є належним чином обґрунтованим, вмотивованим та законним.

Отже, доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що призначене йому судом першої інстанції покарання є занадто суворим та не відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та його особі, є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 , - без задоволення.

Вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 червня 2019 року щодо ОСОБА_7 , - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст. 426 КПК України до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - у той же строк з моменту вручення йому копії судового рішення.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4