Справа № 298/1739/17
Провадження № 1-кс/304/477/2019
У Х В А Л А

21 жовтня 2019 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву обвинуваченого ОСОБА_3 про відвід судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 296 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

До Перечинського районного суду Закарпатської області після визначення підсудності із Закарпатського апеляційного суду надійшла заява обвинуваченого ОСОБА_3 про відвід судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 296 КК України, яка мотивована тим, що суддя ОСОБА_4 виносила вирок відносно його братів ОСОБА_5 у цьому ж кримінальному провадженні. Також на суддю ОСОБА_4 постійно здійснюється тиск з боку потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які стверджують, що суддя винесе вирок, який потрібний їм. Оскільки на його думку існують сумніви, які викликають у нього обґрунтовані сумніви у неупередженості судді, тому просить заяву про відвід задовольнити.

Прокурор ОСОБА_8 подав суду письмове клопотання, у якому просить у задоволенні заявленого обвинуваченим ОСОБА_3 відводу відмовити, так як вважає, що такий є безпідставним, не ґрунтується на нормах КПК України і був спрямований виключно на затягування судового розгляду кримінального провадження (том 2, а. с. 46).

Суддя Великоберезнянського районного суду ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилася, однак подала клопотання про небажання брати участі у розгляді заяви ОСОБА_3 про відвід головуючої-судді ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №298/1739/17 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 296 КК України (том 2, а. с. 45).

Обвинувачений ОСОБА_3 , його захисник адвокат ОСОБА_9 , потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , їх представник адвокат ОСОБА_11 у судове засідання не з`явилися, хоча повідомлялися належним чином про час та місце розгляду питання про відвід судді, проте їх неприбуття у відповідності до ч. 3 ст. 81 КПК України не перешкоджає розгляду заяви.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснювалося.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до такого висновку.

Обставини, що виключають участь судді в кримінальному провадженні визначені у ст. 75 КПК України, а саме слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення...

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2006 року по справі «Білуха проти України» (Заява № 33949/02) зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності («Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 та 30; «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-ХІІ). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду («Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38).

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного («Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), №33958/96, пункт 43).

У рішенні від 10 грудня 2009 року у справі «Мироненко та Мартенко проти України» (Заява № 4785/02, статус рішення остаточне 10 березня 2010 року) Європейський суд з прав людини дійшов висновку, що український суд не був безстороннім за об`єктивним критерієм. Суд у зазначеному рішенні нагадав, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ наявність безсторонності має визначатися для дотримання п. 1 ст. 6 Конвенції за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечив суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім. На обґрунтування свого висновку ЄСПЛ звернув увагу на те, що, застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть бути підставою для сумніву в його безсторонності. Тобто при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими.

З урахуванням вищенаведеного суд приходить до висновку, що заявлення відводу судді з наведених у заяві обвинуваченого ОСОБА_3 підстав чинним кримінальним процесуальним законодавством не передбачено, діючи відповідно до ч. 5 ст. 80 КПК України вважає, що заява обвинуваченого до задоволення не підлягає.

Крім цього слід зазначити, що відповідно до ч. 4 ст. 80 КПК України заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_3 подав заяву про відвід після початку судового розгляду, при цьому будь-які докази про те, що підстави для відводу стали йому відомі після початку судового розгляду, відсутні, відтак вказане, на думку суду, є додатковою підставою для відмови у задоволенні заяви.

Керуючись ст. ст. 75, 80, 81 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

у задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_3 про відвід Великоберезнянського районного суду Закарпатської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 296 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1