359/7496/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2019 року слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 розглянувши у судовому засіданні в м. Бориспіль клопотання прокурора про накладення арешту в межах кримінального провадження №0000236 від 12.09.2018

ВСТАНОВИВ:

14 серпня 2019 року прокурор Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 звернулася до Бориспільського міськрайонного суду з клопотанням про накладення арешту на майно, в якому зазначив, що Бориспільською місцевою прокуратурою здійснюється процесуальне керівництво досудовим розслідуванням кримінального провадження, відомості про яке 12 вересня 2018 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000236 за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

Своє клопотання мотивує тим, що рішенням виконавчого комітету Бориспільської міської ради № 498 від 01.07.2019 надано містобудівні умови та обмеження земельних ділянок з кадастровими номерами :10:004:0019 ( АДРЕСА_1 ) та :10:004:0071 ( АДРЕСА_1 ).

Водночас відповідно до відомостей офіційного сайту Бориспільської міської ради за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_1 larvsi-serhiivni-na-budivnytstvo- zblokovanoho-zhytlo.html рішення про видачу містобудівних умов та обмежень забудови вказаних земельних ділянок виконавчим комітетом Бориспільської міської ради приймалося ще 07.06.2019.

На виконання рішення виконавчого комітету Бориспільської міської ради від 01.07.2019 за № 498 управлінням містобудування та архітектури Бориспільської міської ради 01.07.2019 за № 04-11/25 видано такі містобудівні умови та обмеження забудови вказаних земельних ділянок.

Відповідно до інформації з офіційного сайту Державної архітектурно- будівельної інспекції України за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомлення про початок будівельних робіт за вказаними адресами забудовником до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю не подавалися.

Згідно з ч. 2 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» виконувати будівельні роботи без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт забороняється.

Водночас відповідно до наявної у органу досудового розслідування інформації на вказаних земельних ділянках у порушення вимог ч. 2 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» проводиться будівництво зблокованого житлового будинку.

Крім цього, відповідно до поданих заявником документів до заяви про видачу містобудівних умов та обмежень забудови вказаних земельних ділянок їх загальна площа становить 0, 1996 га (в перерахунку 1996 кв.м.). При цьому заявником до такої заяви подано містобудівний розрахунок з техніко- економічними показниками запланованого об`єкта будівництва, відповідно до якого площа благоустрою при здійсненні будівництва складає 3341,9 кв.м., що є значно більше ніж загальна площа таких земельних ділянок. Аналогічні значні перевищення зазначено і щодо площі забудови таких земельних ділянок, яка у такому містобудівному розрахунку складає 4430,5 кв.м., що більше ніж вдвічі перевищує загальну площу вказаних земельних ділянок та значно перевищує встановлений містобудівними умовами та обмеженнями забудови таких земельних ділянок відсоток їх забудови.

Крім того, відповідно до виданих містобудівних умов та обмежень земельні ділянки з кадастровими номерами :10:004:0019 та :10:004:0071 мають визначене Генеральним планом м. Бориспіль цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Разом з тим, забудовником збудовано на вказаних землях двохповерховий багатоквартирний будинок зблокованого типу (таунхаус), що не відповідає цільовому призначенню для даної категорії земель.

Проведеним оглядом місця розташування збудованих таунхаусів встановлено, що один з них збудований одразу на трьох земельних ділянках з кадастровими номерами :10:004:0071, :10:004:0016 та :10:004:0049. Будівництво вказаного таунхаусу розпочато ще в січні 2019 року, тобто до того, як були видані містобудівні умови та обмеження виконавчим комітетом Бориспільської міської ради.

Крім того встановлено, що рішеннями виконавчого комітету Бориспільської міської ради від 28.01.2019 та від 12.07.2018 року надано містобудівні умови та обмеження та обмеження земельних ділянок з кадастровими номерами :10:004:0016 (м.Бориспіль, вул. Шевченка, 25-а) та :10:004:0049 (м. Бориспіль, вул.Шевченка, 25-6).

Відповідно до виданих містобудівних умов та обмежень, обов`язковою умовою забудови земельних ділянок з кадастровими номерами :10:004:0071, :10:004:0016 та :10:004:0049 та :10:004:0019 є необхідність погодження висотності об`єкта будівництва з експлуатантом аеродрому Бориспіль.

Разом з тим, жодних погоджень забудовником вищевказаних земельних ділянок не отримано, що ставить загрозу безпеки повітряного руху.

Крім того, відповідно до рішення Бориспільської міської ради від 27.04.2016 №653-8-УІІ визначено обов`язкову умову розроблення детальних планів територій при будівництві багатоквартирних житлових будинків для видачі містобудівних умов та обмежень на території м. Бориспіль.

Разом з тим, відповідно до листа Бориспільської міської ради від 05.07.2019, детальний план території по вул. Шевченка, 25-6, 29 та 29-а не розроблявся.

Наведені дані дають підстави стверджувати, що при подачі заяви про видачу містобудівних умов та обмежень забудови вказаних земельних ділянок, наміри забудовника не відповідали містобудівній документації на місцевому рівні, що у свою чергу у відповідності до вимог п. З ч. 4 ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» є підставою для відмови у наданні містобудівних умов та обмежень. Однак таке рішення уповноваженими органами, за наявності очевидних для цього підстав, прийнято не було. Внаслідок зазначеного будівництво зблокованого житлового будівництва на вказаних земельних ділянках здійснюється не лише без повідомлення відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю про початок виконання будівельних робіт, а і на підставі містобудівних умов та обмежень забудови таких земельних ділянок, виданих з грубим порушенням вимог Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Відповідно до постанови прокурора від 09.08.2019 року, земельні ділянки з кадастровими номерами :10:004:0071, :10:004:0016 та :10:004:0049 та :10:004:0019 визнано речовими доказами.

З наведених вище обставин вбачається необхідність в накладенні арешту на вказані ділянки та встановленні заборони особам, що здійснюють державну реєстрацію прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та інших реєстрів (щодо інших речових прав та обтяжень) щодо такого нерухомого майна в установленому законом порядку, а також встановлення заборони законним власникам здійснення будь-яких будівельних робіт на вказаних земельних ділянках.

Вказане унеможливить подальше відчуження земельної ділянки, а також наддасть можливість органу досудового розслідування встановити важливі обставини вчинення кримінального правопорушення (злочину) в ході проведення слідчих та процесуальних дій в рамках зазначеного кримінального провадження.

В судовому засіданні прокурор Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 клопотання підтримав, просив задовольнити.

Клопотання розглянуто відповідно до положень ч. 2 ст.172 КПК України, без виклику осіб, у володінні яких перебуває вищевказане майно.

Згідно ч.1 ст.172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши матеріали, якими обґрунтовується внесене клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів клопотання, Бориспільською місцевою прокуратурою здійснюється процесуальне керівництво досудовим розслідуванням кримінального провадження, відомості про яке 12 вересня 2018 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000236 за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

Згідно витягу з ЄРДР №0000236 від 13 вересня 2018 року, з фабули вбачається, що службові особи Управління містобудування та архітектури Бориспільської міської ради, діючи з порушенням вимог містобудівного законодавства України, зловживаючи своїм службовим становищем. Безпідставно не видають містобудівні умови та обмеження або рішення про відмову в їх наданні щодо забудови земельної ділянки, завдаючи істотної шкоди охоронюваним законом правам юридичних та фізичних осіб (а.с.5-6).

Відповідно постанови про визнання речовим доказом від 09 серпня 2019 року, земельні ділянки з кадастровими номери 0:10:004:0071, :10:004:0016, :10:004:0049 та :10:004:0019 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, відомості про яке 12 вересня 2018 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000236 за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України (а.с. 7-10).

Саме з метою збереження речових доказів вказаних вище земельних ділянок, слідчий просив накласти на останні арешт, оскільки на його думку існують обставини, які підтверджують, що незастосування арешту призведе до відчуження даного майна.

Згідно положень ст.ст. 2, 7 КПК України, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати мету, правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.

Вказана норма узгоджується зі ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції.

Слідчий суддя вважає, що слідчим не доведено, що земельні ділянки :10:004:0071, :10:004:0016 та :10:004:0049 та :10:004:0019, та які належать ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 42-49) є предметом кримінального правопорушення, тобто відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а також були одержані внаслідок вчинення злочину та/або є доходом від такого майна, або призначалося (використовувалося) для схиляння особи до вчинення злочину, фінансування та/або матеріального забезпечення злочину або винагороди за його вчинення, чи було предметом злочину або було підшукане, виготовлене, пристосоване чи використане як засіб або знаряддя вчинення злочину.

Враховуючи, що за матеріалами, які додані до клопотання слідчого, відсутні будь-які докази того, яким саме забудовником здійснено будівництво танхауса, що дійсно після будівництва таунхауса наявна загроза безпеки повітряного руху, а також те, що жодній особі про підозру у вчиненні злочину не повідомлено, то взагалі спростовується існування будь-якої правової підстави для накладення арешту вище вказане нерухоме майно.

Слідчим при зверненні до суду з клопотанням про арешт майна не доведено потреб досудового розслідування, які виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, не доведено виконання завдання та дієвості даного заходу забезпечення кримінального провадження, виходячи з розумності та співрозмірності обмеженням права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту для власника та законних користувачів, слідчий суддя вважає, що клопотання є безпідставним та необґрунтованим, в якому слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 98, 170, 171, 172 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора залишити без задоволення.

Повний текст ухвали скласти протягом 5 днів.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1