Дата документу 07.08.2019 Справа № 554/7053/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2019 року м. Полтава
Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 ,
розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Відділення поліції №2 Полтавського відділу поліції ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_2 , в рамках досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000763 від 04.08.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України про арешт майна -
В С Т А Н О В И В:
Слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, в обґрунтування якого посилається на наступне.
04.08.2019 року близько 01.30 год. невідома осогба перебуваючи по вул. Площа слави 1 в м.Полтава, відкрито заволоділа смарт годинником належним ОСОБА_3 , чим завдано останньому матеріального збитку на суму 300 грн.

Відомості про дану подію були внесені до ЄРДР під №0000763 з правовою кваліфікацією, передбаченою ч.1 ст. 186 КК України.

04.08.2019 року було проведено огляд місця події по вул.. Площа слави 1 в м.Полтава де було виявлено та вилучено футболку чорного кольору «Colins» із пошкодженнями у вигляді розривів.

04.08.2019 року було проведено огляд речей які добровільно видав для огляду та вилучення ОСОБА_4 а саме: годинник «Smart Watch» ІМЕІ НОМЕР_1 .

04.08.2019 року постановою старшого слідчого про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання, вказані речі було визнано речовим доказом по кримінальному провадженню № 0000763.

Слідчий в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання без його участі.
Клопотання про накладення арешту розглянуто за відсутності власника майна.
Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
В даному випадку є достатні підстави вважати, що вилучені речі відповідно до п. 1, 3, 4 ч. 2 ст. 167 КПК України є предметом кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди та набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення.

На підставі викладено слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання та накладення арешту на майно.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 117, 131, 132, 167, 170-173, 175, 309 КПК України, -
У Х В А Л И В:
Клопотання старшого слідчого СВ Відділення поліції №2 Полтавського відділу поліції ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_2 задовольнити
Накласти арешт з позбавленням права відчуження, розпорядження та користування майном на годинник «Smart Watch» ІМЕІ НОМЕР_1 футболку чорного кольору «Colins» із пошкодженнями у вигляді розривів.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області на протязі 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1