Провадження №1-кс/369/4023/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2019 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
Слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
розглянувши у судовому засіданні в м. Києві клопотання старшого слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_6 , про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003730 від 09.08.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 п. 12 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий СВ Києво-Святошинського відділу поліції ГУНП в Київській області ОСОБА_6 , звернулася до слідчого судді з даним клопотанням, яке мотивоване тим, шо у провадженні СВ Києво-Святошинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області перебувають матеріали досудового розслідування, відомості про яке 09.08.2019 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003730 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 п. 12 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, 09.08.2019 близько 18 год. 00 хв. (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_5 разом з ОСОБА_7 вступили у попередню змову направлену на протиправне заподіяння смерті іншій людині, перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 , діючи умисно, протиправно та цілеспрямовано, маючи прямий умисел, направлений на протиправне заподіяння смерті іншій людині, тобто посягаючи на найвищу соціальну цінність життя людини, усвідомлюючи при цьому суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, використовуючи предмет схожий на пістолет здійснив близько 4-ох пострілів в область грудної клітини ОСОБА_8 та близько 3-ох пострілів у різні частини тіла.

На місці вчинення злочину, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 вчинили усі дії, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, але не змогли завершити злочин з причин, які не залежали від їх волі, оскільки потерпілий ОСОБА_8 внаслідок вчинення опору з місця події втік.

Згідно довідки № 6313 від 09.08.2019 Києво-Святошинської ЦРЛ, у ОСОБА_8 мається вогнепальне поранення живота, грудної клітини та лівої руки.

09.08.2019 о 22 годині 00 хвилин ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.
10.08.2018 слідчим за погодженням з прокурором Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, а саме у закінченому замаху на вбивство, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, вчинено за попередньою змовою групою осіб.

Таким чином, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Новоросійськ, Російська Федерація, українець, громадянин України, маючий повну вищу освіту, одружений, пенсіонер, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , зі слів раніше не судимий.

Окрім цього, 09 серпня 2019 року близько 18 години 00 хвилин ОСОБА_5 разом з ОСОБА_7 вступили у попередню змову направлену на розбійний напад поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи. Так, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 перебуваючи неподалік домоволодіння АДРЕСА_1 , стоячи поблизу автомобіля марки «Mitsubishi Pajero» д.н.з. НОМЕР_1 чорного кольору побачили потерпілого ОСОБА_8 та покликали останнього до автомобіля тим самим привернули його увагу. Після чого, ОСОБА_8 звернувши увагу підійшов до вищевказаного автомобіля, де діючи умисно, маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь та його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_7 із застосуванням предмету схожого на пістолет здійснив близько 4-ох пострілів в область грудної клітини ОСОБА_8 та близько 3-ох пострілів у різні частини тіла, після чого відкрито заволоділи сумкою з вмістом ноутбуку марки «DELL» чорного кольору та зарядним пристроєм до нього, тим самим здійснили напад, поєднаний із насильством, що є небезпечним для життя та здоров`я відносно потерпілого ОСОБА_8 , який згідно довідки № 6313 від 09.08.2019 Києво-Святошинської ЦРЛ отримав тілесні ушкодження у вигляді вогнепального поранення живота, грудної клітини та лівої руки.

Після цього, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_7 із застосування фізичної сили та бажаючи фізично подолати волю і опір потерпілого ОСОБА_8 намагалися заштовхнути останнього до багажника вищевказаного автомобіля, однак внаслідок вчинення опору ОСОБА_8 з місця події втік.

В подальшому ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , утримуючи при собі вищезазначене викрадене майно, з місця вчинення злочину зникли, викраденим майном розпорядилися на власний розсуд, чим завдали потерпілому ОСОБА_8 матеріального збитку.
11.08.2018 слідчим за погодженням з прокурором Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, а саме у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.

Таким чином, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Новоросійськ, Російська Федерація, українець, громадянин України, маючий повну вищу освіту, одружений, пенсіонер, зареєстрований та проживаючий за адресою:

АДРЕСА_2 , зі слів раніше не судимий.

Вина ОСОБА_5 підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, зокрема: протоколом допиту потерпілого, протоколами допитів свідків, протоколами огляду місця події та іншими матеріалами в сукупності.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України за ступенем тяжкості є особливо тяжкими злочинами, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі та від восьми до п`ятнадцяти років позбавлення волі.

У ході досудового розслідування задля об`єктивного його розслідування в розумні строки, виникла необхідність у продовженні підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу з метою забезпечення виконання ним перед органом досудового розслідування та судом покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та які вказують, що підозрюваний може:

- переховуватися від органу досудового розслідування та суду;

- незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні;

- вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зокрема, ризик переховування ОСОБА_5 від органу досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що останній, усвідомлюючи невідворотність реального покарання за вчинений злочин, який за ступенем тяжкості є особливо тяжким злочином та покарання за який становить від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі, буде намагатись уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, неявок дооргану досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Аналізуючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду із захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись із посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenkov. Russia (Панченко проти Росії). Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних із характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciew. Moldova (Бекчиев проти Молдови).
Щодо наявності ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, згідно з яким ОСОБА_5 може впливати на потерпілого, свідків, інших осіб у кримінальному провадженні, слідчий зазначив наступне. Даний ризик обґрунтовується тим, що наразі існує ризик того, що підозрюваний, перебуваючи на свободі, може незаконно впливати на них, змушуючи із застосуванням фізичного чи психологічного примусу змінювати свої показання, давати неправдиві показання або відмовитися від дачі будь-яких показань.
Таким чином, під час досудового розслідування встановлено реальні ризики того, що підозрюваний ОСОБА_5 у разі застосування до нього запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0003730 від 09 серпня 2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 п. 12 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України постановою керівника Києво - Святошинської місцевої прокуратури Київської області від 07.10.2019 року продовжений до трьох місяців, а саме до 10.11.2019 року, оскільки завершити досудове слідство до збігу двомісячного строку (до 10.10.2019 року) неможливо внаслідок його складності.
На даний час у кримінальному провадженні необхідно дослідити та перевірити всі обставини справи, а саме необхідно виконати наступне: отримати висновки призначених судово-медичної експертизи, яка перебувають на виконанні в КОБ СМЕ; отримати висновки генетично-молекулярних експертиз, що перебувають на виконанні в Київському НДЕКЦ МВС України; отримати висновки судової психіатричної та товарознавчої експертиз; внести зміни до раніше повідомленої підозри ОСОБА_9 зазначивши всі встановлені обставини в кримінальному провадженні; виконати вимоги ст.290 КПК України; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.
Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_5 необхідно продовжити запобіжний захід, який дієво забезпечить виконання підозрюваним передбачених кримінальним процесуальним кодексом України обов`язків.
Лише продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зможе запобігти усім вищевказаним ризикам, у тому числі вчинення підозрюваним нових кримінальних правопорушень.
Застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, таких як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт, будуть недостатніми для запобігання зазначеним ризикам, так як виходячи зі змісту ст.ст. 179-182 КПК України, вони не позбавляють у повній мірі підозрюваного можливості вільно пересуватися, вчиняти протиправні дії.
Відповідно до практики Європейського суду із захисту прав людини, рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Наявність вищевказаних ризиків свідчить про неможливість їх запобігання шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, а тому старший слідчий просила суд задовольнити клопотання та продовжити строк тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новоросійськ, Російська Федерація, росіянина, громадянина України, маючого повну вищу освіту, одруженого, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , зі слів раніше не судимого, до трьох місяців, а саме до 07.11.2019 року, в межах досудового розслідування.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав. Просив задоволити його в повному обсязі.
Підозрюваний та захисник просили відмовити в задоволенні клопотання та обрати щодо нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.
Суд, вивчивши клопотання, додані до нього документи, вислухавши учасників процесу, приходить до переконання, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1, п.3 ч.2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 199 КПК України, Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184цього Кодексу, повинно містити:
1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;
2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Відповідно до ч. 5 ст. 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Суд, повинен ретельно дослідити наявні докази вказаних ризиків, проаналізувати, дати належну оцінку в кожній конкретній справі. Це узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні у справі «Кобець проти України» зазначив, що «Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (також рішення у справі «Авшар проти Туреччини».
Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».
Суд у рішенні по справі "Белчев проти Болгарії" наголосив, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи повинно бути переконливо доведено державними органами.
Згідно Постанови N 14 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19.12.2014 р. «Про узагальнення судової практики застосування судами першої та апеляційної інстанції процесуального законодавства щодо обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою» відповідно до ч. 6ст. 22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. У ході судового провадження сторона обвинувачення зобов`язана доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи.
Як зазначено в п. 143 Рішення ЄСПЛ «Бойченко проти Молдови» одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказання підстав, з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню по справі, переховуватись від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатніми для ухвалення рішення про тримання заявника під вартою (аналогічні справи «Беччієв проти Молдови» та «Сарбан проти Молдови»).
За таких обставин, доказів наданих сторонами провадження, та позиції ЄСПЛ у справі «Мамедова проти Росії», де ЕСПЛ зазначив, що розглядаючи законність і обґрунтованість подальшого тримання заявниці під вартою, районний і обласний суди увесь час посилалися на серйозність висунутого обвинувачення як на головний чинник для оцінки можливості того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме відправленню правосуддя або вчинятиме нові злочинні дії. Однак, як не раз зазначав Суд, хоч суворість покарання, що загрожує заявникові, має значення для оцінки небезпеки його зникнення або вчинення нових злочинів, потребу подовжити строк тримання під вартою не можна оцінювати з чисто абстрактної точки погляду, зважаючи лише на тяжкість злочину. Так само і подовження строку тримання під вартою не може застосовуватися через те, що вироком може бути призначене покарання у вигляді позбавлення волі (рішення у справі «Летельє проти Франції», «Панченко проти Росії», «Ілійков проти Болгарії»), вважаю, що на даній стадії процесу до підозрюваного може бути застосований інший вид запобіжного заходу, а саме домашній арешт.
Відповідно до ч. 1 ст. 181 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Запобіжний захід у виді домашнього арешту зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного, виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти існуючим ризикам. Обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту не порушує права та свободи підозрюваного, зважаючи на ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.
Враховуючи вищевикладене, згідно ст. ст. 176, 177, 181, 199, 309, 395 КПК України,

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Києво - Святошинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітана поліції ОСОБА_6 , про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003730 від 09.08.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 п. 12 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України - відмовити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Новоросійськ, Російська Федерація, росіянина, громадянина України, маючого повну вищу освіту, одруженого, пенсіонера, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , зі слів раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, в межах строків досудового розслідування, а саме до 07 листопада 2019 року, включно.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду, котрі будуть здійснювати розслідування чи розгляд по суті кримінального провадження щодо нього;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та або місця роботи;
- утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками по справі;
- перебувати за місцем свого проживання цілодобово за адресою: АДРЕСА_3 , та не відлучатись за межі місця проживання, окрім як за вимогою слідчого, прокурора та суду, котрі будуть здійснювати розслідування чи розгляд по суті кримінального провадження щодо нього.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Строк дії ухвали про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту та покладення обов`язків відповідно до ст. 194 КК України визначити строком до 07 листопада 2019 року, включно.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду на протязі 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1