Справа № 741/1/19 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/631/19
Категорія - ч.1 ст.263 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2019 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000365 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Бобровицького районного суду Чернігівської області від 22 травня 2019 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець с.Макіївка Носівського району Чернігівської області, житель АДРЕСА_1 , вдівець, освіта вища, не працює, раніше не судимий,

засуджений за ч.1 ст.263 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 1(один) рік 6 (шість) місяців.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 ухвалено рахувати з часу фактичного затримання.

Запобіжний захід ОСОБА_8 не обирався.

Стягнуто із ОСОБА_8 на користь держави 5148 грн. процесуальних витрат. Долю речових доказів вирішено у порядку ст.100 КПК України.

Вироком місцевого суду встановлено, що 17 листопада 2018 року, близько 16.00 год., на узбіччі автодороги, на відстані 200 м від с. Ганнівка, Носівського району, в напрямку с. Макіївка Носівського району, ОСОБА_8 знайшов сумку, в якій знаходились: автомат, виготовлений саморобним способом з використанням частин макета масогабаритного (ММГ) автомата АКМС № НОМЕР_1 , а також саморобного ствола для стрільби патронами калібру 7,62х39 мм., який є вогнепальною зброєю, 171 патрон калібру 7,62 мм., котрі є боєприпасами бойовими 7,62 мм. проміжними патронами, з яких: 144 патрони із зменшеною швидкістю куль (57-Н-231У), 25 патронів із кулями зі сталевими сердечниками (57-Н-231С), 2 патрони з бронебійно-запалювальними кулями «БЗ»; 10 патронів калібру 8х57 JRS, які є боєприпасами мисливськими патронами калібру 8х57 JRS з експансивними кулями «Naturalis» до нарізної вогнепальної зброї; 147 патронів калібру 9х19 (9 mm Luger), які є боєприпасами пістолетними патронами калібру 9х19 (9 mm Luger) з кулями типу FMJ із свинцевими сердечниками до нарізної вогнепальної зброї; тим самим реалізуючи свій злочинний умисел незаконно привласнив, тобто незаконно придбав вищевказані вогнепальну зброю та бойові припаси. Після цього переніс вищевказану вогнепальну зброю та бойові припаси, тим самим переміщував при собі та залишив зберігати їх, без передбаченого законом дозволу, за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 , до їх вилучення 19.11.2018 року працівниками поліції, під час санкціонованого обшуку.

Не погодившись із рішенням суду, захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого подала апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію дій, доведеність вини свого підзахисного, просила змінити вирок місцевого суду та звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком, на підставі ст.75 КК України. В обґрунтування скарги зазначила, що призначене покарання є явно несправедливим унаслідок його суворості, так як місцевий суд не врахував належним чином обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, зокрема, визнання вини, вперше притягується до кримінальної відповідальності, має тяжке захворювання та потребує термінового лікування.

Заслухавши доповідь судді; обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника, котрі підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити з наведених вище підстав; думку прокурора, який просив залишити вирок місцевого суду без змін, вважаючи його законним і обґрунтованим; дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, та кваліфікація його дій в апеляційній скарзі сторони захисту не оспорюються.

Відповідно до вимог ст.65 КК України при призначенні покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують та обтяжують.

Водночас загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї з форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування. Завданням такої форми є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст.75 КК України.

Системне тлумачення цих правових норм дозволяє дійти висновку, що питання призначення кримінального покарання та звільнення від його відбування повинні вирішуватися з урахуванням мети покарання як такого, що включає не тільки кару, а й виправлення засуджених, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. При цьому, з огляду на положення ст.75 КК України, законодавець підкреслює важливість такої цілі покарання як виправлення засудженого, передбачивши, що при призначенні низки покарань, у тому числі у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, особу може бути звільнено від відбування покарання з іспитовим строком, якщо суд дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, при цьому суд має врахувати не тільки тяжкість злочину, особу винного, але й інші обставини справи.

Призначаючи покарання ОСОБА_8 , суд першої інстанції урахував дані про його особу, який в скоєному щиро розкаявся, за місцем проживання характеризується позитивно, стан його здоров`я, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, відсутність обставин, які обтяжують покарання; та дійшов висновку про необхідність призначити йому покарання у виді позбавлення волі на певний строк, із застосуванням ст.69 КК України.

Проте, поза увагою місцевого суду залишилось те, що згідно висновку органу пробації виправлення обвинуваченого без позбавлення волі на певний строк можливе і не становить небезпеку для суспільства; ОСОБА_8 на даний час має тяжке захворювання, яке потребує негайного хірургічного впливу та тривалого лікування у стаціонарі, що колегія суддів визнає таким, що істотно пом`якшує покарання, а тому вважає за можливе звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на підставі ст.75 КК України та з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України.

На думку колегії суддів, саме таке покарання за вчинений ним злочин буде відповідати зазначеним вище вимогам закону, воно є пропорційним характеру вчинених дій, їх небезпечності, необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, оскільки його перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.

Відтак, апеляційна скарга сторони захисту підлягає задоволенню, а вирок місцевого суду зміні.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 404, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Бобровицького районного суду Чернігівської області від 22 травня 2019 року щодо ОСОБА_8 змінити.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного судом першої інстанції покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки.

На підставі ч.1 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_8 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

У решті цей же вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4