Справа № 273/2001/19
Провадження № 1-кп/273/219/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2019 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , секретаря судових засідань ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Баранівка кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Стара Гута Баранівського району Житомирської області, проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта повна загальна середня, не працюючого, одруженого, не військовозобов`язаного, раніше судимий:
-16.11.2010 вироком Млинівського районного суду Рівненської області за ч.3 ст.185, ч.1 ст.309 КК України, на підставі ч.1 ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі;
-10.08.2011 вироком Демидівського районного суду Рівненської області за ч.1 ст.263 КК України на підставі ч.1, ч.4 ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі;
-06.09.2013 по відбуттю строку покарання, фактично звільнений з Райківської виправної колонії Житомирської області (№73)
-05.05.2014 вироком Млинівського районного суду Рівненської області за ст.395 КК України до 1 місяця арешту;
-18.07.2014 по відбуттю строку покарання, фактично звільнений з Катеринівської виправної колонії управління ДПтС України в Рівненській області (№46),

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.05.2019 року за №0000168,-

В С Т А Н О В И В:
15.04.2019 близько 13 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в домогосподарстві за місцем проживання ОСОБА_5 , що розташований за адресою АДРЕСА_2 та знаходячись в літній кухні, під дерев`яним столом виявив латунну миску золотистого кольору. В цей час в останнього виник умисел на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи незаконно збагатитися за рахунок чужого майна, ОСОБА_4 , впевнившись, що житель домогосподарства знаходиться в житловому будинку, знаючи що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, повторно викрав латунну миску ємністю 10 л. золотистого кольору, яку за допомогою фізичної сили взяв до рук та виніс із літньої кухні.
З викраденим майном, ОСОБА_4 , залишив місце вчинення злочину та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, завдавши, потерпілому ОСОБА_5 , матеріальний збиток на загальну суму 447,50 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні злочину, за вказаних в обвинувальному акті обставин, визнав повністю, щиро розкаявся і показав, що в квітні 2019 року, перебуваючи у затяжному запої, проживав у ОСОБА_5 . У літній кухні виявив латунну миску, викрав її, здав на металолом, за отримані гроші купив горілки. Зробив для себе належні висновки, просив суворо не карати.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 показав суду, що у квітні 2019 року дружив з ОСОБА_4 , працювали разом в Гуті, періодично він у нього проживав. Через деякий час побачив, що з літньої кухні зникла латунна миска, яка є дорогоцінною для нього як пам`ять. Вказує, що викрав її ОСОБА_4 так як тільки він проживав у нього та мав доступ до літньої кухні. Також зазначав, що ОСОБА_6 , який приймає металолом, розказав йому, що латунну миску здавав ОСОБА_4 . Щодо міри покарання покладався на розсуд суду.

Беручи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненому злочині, його показання відповідають суті пред`явленого обвинувачення, суд за згодою обвинуваченого та учасників судового розгляду, враховуючи, що не оспорювалися фактичні обставини кримінального провадження, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України визнає їх встановленими в судовому засіданні та вважає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин, роз`яснивши при цьому учасникам судового розгляду наслідки застосування даної статті КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, допитом потерпілого та дослідженням матеріалів, що характеризують обвинуваченого.

Аналізуючи наведене, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у тому, що він своїми умисними діями, які виразились в таємному викрадені чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно та кваліфікує його дії за ч.2 ст. 185 КК України.

При призначенні покарання відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Злочин, передбачений ч.2 ст. 185 КК України, відповідно до ч. 3 ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, є рецидив злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_4 будучи раніше судимим, маючи не погашену у встановленому законом порядку судимість, повторно вчинив злочин проти власності, за місцем проживання характеризується з негативної сторони: ніде не працює, зловживає спиртними напоями, неодноразово надходили скарги жителів села про скоєні ним крадіжки, з місць позбавлення волі характеризується посередньо, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, перебуває на лікуванні у КНП «Баранівська ЦРЛ» з діагнозом трофічні виразки гомілок.

Суд також враховує висновки досудової доповіді Баранівського районного сектору філії державної установи «Центр пробації» у Житомирській області щодо обвинуваченого ОСОБА_4 згідно якої ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як дуже високий, ризик небезпеки для суспільства оцінюється як високий, виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства.

Враховуючи вищевикладене, суд обвинуваченому ОСОБА_4 призначає покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження вчиненню нових злочинів у межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинені злочини у виді арешту.

Цивільний позов не заявлено.

Витрати у кримінальному провадженні на залучення експерта в сумі 628,04 грн. (висновок експерта №5/199 від 17.05.2019 року), відповідно до ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Запобіжні заходи по кримінальному провадженню не застосовувалися.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 185 КК України та призначити йому покарання за цим законом 4 (чотири) місяці арешту.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь держави витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні в сумі 628,04 грн. (шістсот двадцять вісім гривень 04 копійки).

Речові докази, а саме латунну миску ємністю 10 л. золотистого кольору без маркувальних позначок, яка знаходиться в кімнаті зберігання речових доказів Баранівського відділення поліції Новоград Волинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області, повернути власнику ОСОБА_5 .

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Баранівський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

Суддя ОСОБА_1