УХВАЛА
ІМЕНМ УКРАЇНИ

25 вересня 2019 року
м. Київ

справа № 235/1857/15-к
провадження № 51-4738 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі Суд) у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув в судовому засіданні касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 28 грудня 2018 року та ухвалу Донецького апеляційного суду від 09 липня 2019 року щодо нього.
1. Зазначеним вироком місцевого суду, залишеним без змін судом апеляційної інстанції,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 190 Кримінального кодексу України (далі КК), та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки. На підставі статті 75 КК засудженого звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 (два) роки та покладенням обов`язків, передбачених статтею 76 цього Кодексу.
Обставини справи

2. Суд визнав доведеним, що 02 червня 2010 року ОСОБА_4 , достовірно знаючи про відсутність підстав для отримання ним пенсії за віком, передбачених статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки мав стаж підземних робіт на підприємствах вугільної галузі менше 20 років, надав до Управління пенсійного фонду в м. Красноармійську та Красноармійському районі (далі УПФУ) завідомо підроблену трудову книжку НОМЕР_1 від 07 квітня 2010 року та довідки №№ 419, 420 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії від 10 квітня 2010 року з неправдивими відомостями. На підставі цих документів 22 червня 2010 року йому було призначено пенсію в сумі 6607,22 грн.
3. З 25 липня 2010 року по 11 вересня 2012 року засудженому була виплачена пенсія на загальну суму 181200,51 грн. Таким чином, ОСОБА_4 заволодів чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненого у великому розмірі.
Доводи касаційної скарги

4. У касаційній скарзі засуджений, посилаючись на пункт 2 частини 1 статі 438 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), просить скасувати судові рішення щодо нього і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
5. Засуджений стверджує, що суд невірно визначив суму матеріальних збитків, оскільки не прийняв до уваги, що в період з 11 вересня 2012 року по лютий 2015 року йому виплачувалась пенсія в розмірі меншому, ніж передбачено законом. Він вважає, що у випадку врахування цієї обставини його дії мали б кваліфікуватися за частиною 2 статті 190 КК.
Оцінка Суду
6. Перевіривши доводи, наведені у касаційній скарзі, дослідивши додані до неї копії судових рішень, Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з огляду на таке.
7. Відповідно до вимог пункту 2 частини другої статті 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, доданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
8. Доводи засудженого зводяться до того, що суди попередніх інстанцій мали врахувати висновок експертизи, з якого випливає, що після отримання права на пенсію за віком 11 вересня 2012 року йому була нарахована пенсія в меншому розмірі, ніж передбачено пенсійним законодавством. Таким чином, з вересня 2012 року до лютого 2015 року йому була недоплачена сума пенсії, і на розмір цієї недоплати мало бути зменшена сума шкоди, спричиненої Пенсійному фонду.
9. Суд вважає цей довід касаційної скарги непереконливим. Фактично, висуваючи таку вимогу під час розгляду кримінального обвинувачення проти нього у обманному заволодінні грошовими коштами на суму 181200,51 грн у період, коли він не мав права на пенсію, засуджений намагався вирішити правовий спір з Пенсійним фондом щодо розміру пенсії, яку він мав отримувати.
10. Суд погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, що вирішення спору про розмір пенсії не відноситься до компетенції кримінального суду і не може бути вирішений під час розгляду кримінального провадження. Крім того, цей спір стосується періоду, який розпочався після закінчення злочину, у якому обвинувачувався засуджений, і будь-які правовідносини матеріального характеру між винною особою та потерпілим після вчинення злочину не впливають на кваліфікацію цього злочину.
11. Апеляційний суд надав вичерпні відповіді на доводи апеляційної скарги, які аналогічні доводам касаційної скарги. Ухвала суду апеляційної інстанції відповідає вимогам статті 419 КПК.
На підставі викладеного, Суд вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки з касаційної скарги та наданих до неї судових рішень не вбачається підстав для її задоволення.
Керуючисьпунктом 2 частини другої статті 428 КПК, Суд постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на вирок Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 28 грудня 2018 року та ухвалу Донецького апеляційного суду від 09 липня 2019 року щодо нього.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3