Кримінальне провадження №1-р/489/6/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2019 р. м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
засудженого - ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ленінського районного суду м. Миколаєва заяву засудженого ОСОБА_4 про роз`яснення судового рішення,
ВСТАНОВИВ:
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду в порядку ст. 380 КПК України із заявою про роз`яснення судового рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 24.12.2012 року по справі № 1-кс/1416/5/12.
В своїй заяві вказує, що 22.11.2012 року він звернувся до суду зі скаргою згідно п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на бездіяльність посадових осіб прокуратури Ленінського району за його заявою про вчинення відносно нього правопорушення, передбаченого ст. 384 КК України. 24.12.2012 р. суддя ОСОБА_5 відмовив у відкритті провадження по скарзі, керуючись ст. 236-5 КПК України (1960 р.)
В зв`язку з чим просить роз`яснити якими нормами діючого законодавства передбачено розгляд бездіяльності органів прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей за заявою особи про правопорушення до ЄРДР за правилами Закону, який втратив чинність, тобто ст. 236-5 КПК України (1960 р.).
Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав свою заяву, суду повідомив, що зі змісту постанови судді Ленінського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_5 йому не зрозуміло, чому саме суддя керувався нормою закону, який втратив чинність при розгляді його скарги.
Вислухавши засудженого, думку прокурора, дослідивши постанову від 24.12.2012р., суд приходить до наступного.
24.12.2012 року суддею Ленінського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_5 скаргу засудженого ОСОБА_4 було визнано такою, що не підлягає розгляду, оскільки засуджений просив провести ряд процесуальних дій, які не можуть проводитись при набранні вироком законної сили.
В Постанові зазначено, що вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 03.10.2011 року ОСОБА_4 засуджений за ч.2 ст. 121, ч.4 ст. 187 КК України до 13 років позбавлення волі. Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 19.01.2012 року вирок залишено без змін.
Відповідно до ч.1 ст. 380 КПК України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення, приватного виконавця ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.
В своїй заяві засуджений ОСОБА_4 просить роз`яснити не зміст постанови від 24.12.2012 року, а норми діючого законодавства, якими передбачено розгляд бездіяльності органів прокуратури, які полягають у невнесенні відомостей про правопорушення до ЄРДР та якими повинен був керуватися суддя під час винесення постанови 24.12.2012р., що не передбачено положенням ст. 380 КПК України, а тому підстави для роз`яснення судового рішення відсутні.
Керуючись ст. 380 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_4 про роз`яснення судового рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 24.12.2012 року - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим, з моменту отримання її копії.

Суддя: ОСОБА_1