КОМСОМОЛЬСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
Справа № 534/854/16-к
Провадження № 1-в/534/58/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2019 року м. Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду питання, пов`язане із виконанням вироку суду, що порушене за заявою Державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25),

в с т а н о в и в :

На розгляді Комсомольського міського суду Полтавської області знаходилось об`єднане кримінальне провадження №0000359, №000593 за обвинуваченням ОСОБА_4 .

Вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 21.07.2016, ОСОБА_4 визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, ч.3 ст.185, ч.1 ст.309 КК України з призначенням покарання у відповідності до положень ч.1 ст.70 КК України у виді трьох років позбавлення волі.

Ухвалюючи вказаний вирок, судом, у відповідності до положень ч.4 ст.70 КК України в строк призначеного за сукупністю злочинів покарання ОСОБА_4 частково, за правилами, передбаченими ст.72 КК України зараховано покарання, призначене вироком Апеляційного суду Полтавської області від 14.07.2016 і остаточно до відбуття призначено покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.
До вступу вироку в законну силу з метою забезпечення виконання судового рішення ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а строк відбування покарання відраховано з 10 год. 00 хв. 21.07.2016.
Зазначений вирок суду від 21.07.2016 набрав законної сили 26.08.2016 (а.с.87).

Після набрання вироком Комсомольського міського суду Полтавської області законної сили на адресу суду надійшло клопотання ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)» в порядку ч.1 ст.539 КПК України щодо уточнення початку строку покарання засудженого ОСОБА_4 та уточнення принципу призначення остаточного строку покарання у відповідності до ч.4 ст.70 КК України.

Заявлені вимоги вмотивовані установою виконання покарань тим, що у резолютивній частині вироку початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_4 визначено з 21.07.2016, між тим останнього 20.07.2019 було затримано на виконання вироку Апеляційного суду Полтавської області від 14.07.2019. Оскільки за матеріалами особової справи ОСОБА_4 був затриманий 20.07.2016 Кременчуцьким ВП ГУНП на виконання вироку суду, прохає уточнити початок строку відбування покарання та принцип приєднання призначеного покарання за попереднім вироком Апеляційного суду Полтавської області від 14.07.2016 до покарання призначеного за даним вироком.

Прокурор в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні заяви посилаючись на її необґрунтованість. Наголосив, що ухвалюючи вирок судом було вирішено всі порушені установою виконання покарань питання, про що безпосередньо зазначено у резолютивній частині судового рішення.

Будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, інші учасники судового провадження та представник установи виконання покарань в судове засідання не прибули, що не перешкоджає розгляду порушеного питання по суті.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, суд зазначає про наступне.

Згідно із ч.1 ст.539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Виходячи із змісту ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків, суд має право вирішувати такі питання: 1) про відстрочку виконання вироку; 2) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання; 3) про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким; 4) про звільнення від відбування покарання вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років; 5) про направлення для відбування покарання жінок, звільнених від відбування покарання внаслідок їх вагітності або наявності дітей віком до трьох років; 6) про звільнення від покарання за хворобою; 7) про застосування до засуджених примусового лікування та його припинення; 8) про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком; 9) про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку; 10) про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53, частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України; 11) про застосування покарання за наявності кількох вироків; 12) про тимчасове залишення засудженого у слідчому ізоляторі або переведення засудженого з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону або колонії до слідчого ізолятора для проведення відповідних процесуальних дій під час досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених іншою особою або цією самою особою, за які вона не була засуджена, чи у зв`язку з розглядом справи в суді; 13) про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України; 13-1) про оскарження інших рішень, дій чи бездіяльності адміністрації установи виконання покарань; 13-2) про застосування заходу стягнення до осіб, позбавлених волі, у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери); 13-3) про зміну обов`язків, покладених на засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням; 14) інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Виходячи із змісту статей 368,374 КПК України, до кола питань, які підлягають вирішенню при ухваленні вироку, належить, зокрема, питання щодо призначення покарання, заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили. Так, резолютивна частина вироку, у разі визнання особи винуватою, має містити відомості про призначене покарання по кожному з обвинувачень, що визнані судом доведеними, та остаточна міра покарання, обрана судом, а також початок строку відбування покарання.

Як убачається із змісту вироку Комсомольського міського суду Полтавської області від 21.07.2016, обвинуваченому ОСОБА_4 призначено покарання у виді позбавлення волі, а до набрання вироком законної сили обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою. Строк відбування покарання відрахований з 21.07.2016.

Суд зазначає, що в ході досудового розслідування даного кримінального провадження, а також в межах судового провадження, до моменту ухвалення вироку, стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід застосований не був.

Разом із тим, згідно із протоколом затримання особи, який на момент ухвалення вироку до матеріалів кримінального провадження приєднаний не був, ОСОБА_4 20.07.2016 було затримано на виконання вироку Апеляційного суду Полтавської області від 14.07.2016.

З огляду на наведене, суд зауважує, що вирок Комсомольського міського суду Полтавської області від 21.07.2016 містить відомості щодо початку строку відбування покарання, який обрахований судом саме з 21.07.2016, тобто з моменту фактичного його затримання після проголошення вироку суду, тому останній уточненню не підлягає, а у задоволенні заяви ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25) в цій частині слід відмовити.

Суд вважає слушним також зауважити, що 20.07.2016 обвинувачений ОСОБА_4 був затриманий на виконання вироку Апеляційного суду Полтавської області від 14.07.2016, покарання за яким було частково приєднано до остаточного покарання за вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 21.07.2016, а питання щодо зарахування у строк покарання строку попереднього ув`язнення, відповідно до ч.5 ст.72 КК України, має вирішуватись судом за місцем відбування покарання.

Вирішуючи питання щодо необхідності уточнення вироку Комсомольського міського суду Полтавської області від 21.07.2016 в частині визначення принципу призначення покарань, суд виходить з наступного.
У відповідності до ч.4 ст.70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
Так, при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.
Суд, зазначає, що при визначенні остаточного покарання за вироком суду від 21.07.2016 засудженому ОСОБА_4 в порядку ч.4 ст.70 КК України було частково приєднано покарання за вироком Апеляційного суду Полтавської області від 14.07.2016, про що безпосередньо зазначено у резолютивній частині вироку, тому в цій частині суд не вбачає підстав для уточнення вироку. З огляду на наведене заява ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25) в частині визначення принципу призначення остаточного строку покарання також задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.197,368,374,380 КПК України, суд -

у х в а л и в:

У задоволенні заяви Державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25) про вирішення питань, пов`язаних із виконанням вироку суду щодо уточнення початку строку покарання та визначення принципу призначення основного покарання стосовно ОСОБА_4 відмовити повністю.

Ухвала суду може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Комсомольський міський суд Полтавської області. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя підпис ОСОБА_1

Згідно з оригіналом.

Суддя ОСОБА_1