печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчих Генеральної прокуратури України, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна в кримінальному провадженні № 0004299 від 17.11.2017, -

В С Т А Н О В И В :

08.07.2019 адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність слідчих Генеральної прокуратури України, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна в кримінальному провадженні № 0004299 від 17.11.2017 під час обшуку 28.11.2018 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Л. Жаботинського, 20, оф. № 145.
В обґрунтування доводів та вимог скарги зазначено, що Головним слідчим управлінням Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0004299 від 17.11.2017 р.
19 листопада 2018 р. слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/57020/18-к було постановлено ухвалу, якою надано дозвіл слідчому слідчої групи Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 та слідчим слідчої групи і прокурорам групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0004299 від 17.11.2017р. на проведення обшуку приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яке на праві власності належить ОСОБА_4 .
28.11.2018 р. на підставі вказаної ухвали слідчого судді в приміщенні, яке розташовано за адресою: м. Запоріжжя, вул. Леоніда Жаботинського, буд. 20, офіс № 145 було проведено обшук, результати якого оформлено відповідним протоколом. Обшук проводився за відсутності представників власника майна із залученням відповідних спеціалістів для проникнення у приміщення.
Лише після проведення вказаної слідчої дії ОСОБА_4 дізналася про вилучення належного скаржнику майна, а саме грошових коштів в національній валюті України - 95 (дев`яносто п`ять) купюр, номіналом по 200 (двісті) гривень та пристрою марки «EvoVizion3804».
З протоколу обшуку від 28.11.2018 року вбачається, що при його проведенні в офісному приміщенні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено, серед іншого, пристрій марки «EvoVizion» s/n: 281.
Крім того, відповідно п. 26 додатку №2 до Протоколу, в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено грошові кошти в національній валюті України - 95 (дев`яносто п`ять) купюр, номіналом по 200 (двісті) гривень.
Особа, що подала скаргу в судове засідання не з`явилася, про місце і час розгляду скарги повідомлена належним чином. До початку судового засідання адвокат ОСОБА_6 через канцелярію суду подал заяву про розгляд скарги за його відсутності, вимоги скарги підтримує в повному обсязі.

Представник Генеральної прокуратури України у судове засідання не з`явився. Прокурор ОСОБА_7 через канцелярію суду подав заяву про розгляд скарги за його відсутності, його задоволення скарги заперечував в повному обсязі.
Вивчивши скаргу, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до висновку.
Згідно з ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржено неповернення тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які слідчий, прокурор зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.
Так, за своїм змістом подана скарга направлена на повернення вилученого майна у ході проведеного обшуку, через призму оскарження бездіяльності прокурора/слідчого.
Майнові права захищаються в Україні, як Конституцією, так і іншими нормативно-правовими актами, зокрема частиною 1 і 5 статті 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Дана стаття Конституції України визначає, що конфіскація майна може бути заснована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.
Разом з цим, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.
Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Разом з тим, слідчий суддя при вирішенні даної скарги, враховує, приписи статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Така позиція узгоджується із частиною 5 статті 9 КПК України, відповідно до якої кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).
Так, у рішенні по справі «Жушман проти України» зазначається - «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».
Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0004299 від 17.11.2017 р.
19.11.2018 ухвалою слідчого судді частково задоволено клопотання слідчого та надано дозвіл слідчому слідчої групи Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 та слідчим слідчої групи і прокурорам групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0004299 від 17.11.2017 року на проведення обшуку приміщення, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Леоніда Жаботинського, буд. 20, офіс № 145, на праві власності зареєстровано за ОСОБА_4 та яке використовуються службовими особами ТОВ «Ортак ЛТД» (), ТОВ «Аквіліон 99» (), ТОВ «Каратбуд ЛТД» () та ТОВ «Амю Груп» (), з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення розслідуваних кримінальних правопорушень, відшукання знаряддя кримінальних правопорушень та майна, яке було здобуте в результаті їх вчинення, а також встановлення інших осіб, причетних до кримінальних правопорушень, вилучення документів фінансово-господарської діяльності ПП "Артан" (), ТОВ "Челендж трейд" (), ТОВ "Гарантбуд-16" (), ТОВ "Мегастрой 2017"(), ТОВ "Стілсервіс плюс" (), ТОВ "Аквілон 2017" (), ТОВ "Ворк крафт" (), ТОВ "Топтан йол" (), ТОВ "Буд торг сервис" (), ТОВ "Матін груп" (), ТОВ " Ортак ЛТД " (), ТОВ "Бертон пром" (), ТОВ "Імекс пром торг" (), ТОВ "Форвард пром" (), ТОВ "Жилкомсервис" (), ТОВ "БК Фабер" (), ТОВ "Аркандо" (), ТОВ "Фенікс пром груп" (), ПП "Старт-плюс" (), ТОВ "ТК "Патрія"(), ТОВ "Дорвей плюс" (), ТОВ "Управбуд-сервіс" (), ТОВ "Голд проект" (), ТОВ "Київкомерц" (), ТОВ "Укрбудтехнології ЛТД" (), ТОВ "Астонвуд" (), ТОВ "Свіфт продакшн" (), ТОВ "Альфа Т" (), ТОВ «Фотон енерджі» (), ТОВ "Контадо" (), ТОВ "Інтер ленд" (), ТОВ "Монмарт трейд груп" (), ТОВ "Вілена трейд" (), ТОВ "Качміус" (), ТОВ "Нетекспрес" (), ТОВ "Фоліс проект" (), ТОВ "Гуднес" (), ТОВ "Амю груп" (), ТОВ "Аліпсо капітал" (), ТОВ "Торговий дім "СМК" (), ТОВ "Гідел груп" (), ТОВ "Транс-лид" (), ТОВ "Релейн" (), ТОВ "Анастас ЛТД" (), ТОВ Інтерстрой-Днепр" (), ТОВ Акса-С () та ТОВ "Фьюжен Лайф"(), а саме: договори із додатками та додатковими угодами до них, акти приймання-передачі, виконаних робіт, послуг, накладні, податкові накладні, рахунки-фактури, довіреності, платіжні документи, товарно-транспортні накладні, документи щодо руху коштів підприємств, листи підприємств щодо укладання договорів та виконання їх умов, документи щодо підтвердження цін, указаних у зовнішньоекономічних договорах, документи податкової звітності та печатки цих підприємств, документи «тіньового» бухгалтерського обліку, які свідчать про проведення фінансово господарських операцій, сертифікатів якості товарів, висновки фітосанітарійної служби, посвідчення та висновки, засоби зв`язку, комп`ютерна техніка, електронно-обчислювальна техніка та електронні носії інформації, які містять відомості про фінансово-господарські операції, тютюнові вироби, платежі, переведені службовими особами вказаних підприємств, чорнові записи та зіпсовані документи, блокноти, робочі зошити, документи із вільними зразками почерку, підписів, почерку та відбитків печаток цих підприємств, установчі, реєстраційні та фінансово-господарські документи юридичних осіб, що не зареєстровані в ЄДРПОУ як підприємства, що здійснюють фінансово-господарську діяльність за вищевказаною адресою, а також не орендують приміщення.
Відповідно до ч. 1 ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.
28.11.2018 на підставі вищевказаної ухвали слідчого судді проведено обшук в результаті якого вилучено: грошові кошти в національній валюті України - 95 (дев`яносто п`ять) купюр, номіналом по 200 (двісті) гривень та пристрій марки «EvoVizion».
Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Статтею 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.
Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-ІІ). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series А N 52). Іншими словами, має існувати обгрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", п. 50, Series А N 98).
Згідно із ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених ст. ст. 160166, 170174 цього Кодексу.
Стороною обвинувачення не доведено та не надано доказів, які б давали підстави для утримання майна ОСОБА_4 , яка не має жодного процесуального статусу у кримінальному провадженні, оскільки доказів, які б могли свідчити, що вилучене майно є таким, що містить інформацію про факти підготовки, координування спланованих дій та вчинення кримінальних правопорушень, тобто, що є предметом кваліфікації у кримінальному провадженні № 0004299 від 17.11.2017 не надано, враховуючи, що досудове розслідування здійснюється протягом тривалого проміжку часу.
Так, при винесенні даного рішення слідчий суддя приймає до уваги, що обов`язок доведення існування, тієї обставини, яка вказує на відповідність вилученого майна критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України, КПК України покладається на слідчого та/або прокурора, а обов`язок перевірки цих обставин на слідчого суддю при розгляді відповідного клопотання чи скарги, а також враховуючи ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в матеріалах судового провадження за скаргою даних, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння ОСОБА_4 належним йому майном.
За вказаних обставин позиція органу досудового розслідування щодо неповернення майна його законному володільцю спростовується, тобто за встановлених обставин вбачається, що вилучене майно не відповідає критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України, що як наслідок свідчить про бездіяльність сторони обвинувачення, яка полягає у неповерненні майна, що вилучено під час проведення обшуку, яку необхідно усунути шляхом зобов`язання її повернути вилучене майно власнику, що узгоджується з приписами п. 3 ч. 1 ст. 169 КПК України.
Керуючись ст. ст. 100, 169170, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчих Генеральної прокуратури України, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна в кримінальному провадженні № 0004299 від 17.11.2017 - задовольнити.
Зобов`язати уповноважену особу Генеральної прокуратури України у кримінальному провадженні № 0004299 від 17.11.2017 повернути ОСОБА_4 (або її уповноваженому представнику) як власниці тимчасово вилученого майна, грошові кошти в національній валюті України - 95 (дев`яносто п`ять) купюр, номіналом по 200 (двісті) гривень та пристрій марки «EvoVizion» що вилучену 28.11.2018 р. в ході обшуку за адресою: . Запоріжжя, вул. Л. Жаботинського, 20, оф. № 145.

Ухвала слідчого судді не може бути оскаржена і набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1