233 № 233/360/16-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
В С Т А Н О В И В:
Прокурор в судовому засіданні звернувся з клопотанням про продовження особистого зобов`язання та виконання обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_7 терміном на два місяці, з підстав, викладених в письмовому клопотанні, посилаючись на існування ризиків: переховування від суду, незаконного впливу на потерпілого і свідків та вчинення іншого кримінального правопорушення.
Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечував проти клопотання прокурора, вважає його формальним, прокурор не надав суду жодного доказу на підтвердження існування ризиків. Крім того, звернувся до суду з заявою про повернення його закордонного паспорту з метою винайти роботу в тому числі і за кордоном.
Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував проти клопотання прокурора, оскільки клопотання є необґрунтованим і носить формальний характер. Крім того, просив суд задовольнити заяву обвинуваченого про повернення його закордонного паспорту, оскільки обвинуваченому необхідно забезпечувати родину та сплачувати послуги захисника.
Обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні підтримав обвинуваченого ОСОБА_7 і захисника.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти заяви обвинуваченого, оскільки повернення закордонного паспорту посилює ризик переховування від суду.
Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши клопотання, прийшов таких висновків.
Відповідно до ч.1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 07 листопада 2018 року обвинуваченому ОСОБА_7 був обраний запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та зобов`язано обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/ або місця роботи; утримуватися від спілкування з потерпілим і свідками в даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.3 ст.187, ч.3 ст.189, ч.1 ст.410, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч. 3 ст.189, ст.198 КК України триває. Судом не дослідженні в повному обсязі письмові докази, не допитані свідки сторони обвинувачення і захисту, не допитані обвинувачені, не виконанні інші процесуальні дії, з огляду на що закінчити судовий розгляд кримінального провадження до спливу дії запобіжного заходу, тобто до 06 серпня 2019 року, не можливо.
Відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України, метою застосування і продовження запобіжного заходу, між іншим, є не тільки забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також і запобігання спробам незаконно впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, тощо.
Враховуючи, що кримінальне провадження неможливо завершити до закінчення строку дії запобіжного заходу, суд, не роблячи передчасних висновків, щодо вини обвинуваченого ОСОБА_7 у інкримінованих кримінальних правопорушеннях, не даючи оцінки жодному доказу зібраному у справі та приймаючи до уваги наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України - можливості незаконного впливу на свідків за кримінальним провадженням, прийшов до висновку про доцільність продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання. При наданні оцінки ступеню вказаного ризику, суд враховує, що на теперішній час, відповідно до встановленого порядку дослідження доказів, кримінальне провадження перебуває на стадії дослідження письмових доказів, у зв`язку з чим свідки як сторони обвинувачення так і сторони захисту судом безпосередньо ще не допитані. З огляду на вказане, суд погоджується з прокурором, що ризик можливого впливу обвинуваченого на свідків з метою переконання або змушення останніх надати покази у вигідному для нього аспекті не зменшився і є реальним.
Між тим, на переконання суду, прокурором не доведено в судовому засіданні, належними доказами існування ризику переховування обвинуваченого ОСОБА_7 від суду. Доводи прокурора, на обґрунтування вказаного ризику, про те, що останній після вчинення кримінальних правопорушень самостійно до правоохоронних органів не звернувся, не може свідчити про його ухилення від суду. Крім того, з часу зміни запобіжного заходу обвинувачений ОСОБА_7 належним чином виконував обов`язки щодо явки до суду. Також, на переконання суду, прокурором не доведено існування ризику вчинення інших кримінальних правопорушень, оскільки зазначений ризик ґрунтується лише на припущеннях та об`єктивно нічим не підтверджений. Виявлення за місцем мешкання ОСОБА_7 зброї та її вилучення, не може вказувати на те, що останній буде продовжувати вчиняти злочини з вилученою зброєю.
Вищевказані обставини дозволяють дійти суду висновку, що гарантувати запобіганню наявного ризику кримінального провадження, пов`язаного з можливістю незаконного впливу на свідків за кримінальним провадженням, на думку суду, може попередньо застосований запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та покладені на обвинуваченого, відповідно до ч.5 ст. 194 КПК України, обов`язки.
Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з урахуванням наявності ризику незаконного впливу на свідків, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого ОСОБА_7 , судом на теперішній час не встановлено.
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає за доцільне задовольнити клопотання прокурора та продовжити дію запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання і встановлені відносно обвинуваченого ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України. При цьому, приймаючи таке рішення, колегія суддів дотримується положення ч. 6ст. 194 КПК України, згідно із якою обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на обвинуваченого на строк не більше двох місяців.
Заява обвинуваченого ОСОБА_7 про повернення йому закордонного паспорту з метою винайти роботу в тому числі шляхом виїзду за кордон, на думку суду, не підлягає задоволенню, оскільки незважаючи на відсутність на даній стадії кримінального провадження ризику переховування від суду з боку обвинуваченого, повернення паспорту для виїзду за кордон, враховуючи тяжкість злочинів, що інкримінуються останньому у провину і суворість можливого покарання, може стати передумовою виникнення вказаного ризику. Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.177,178,179, 194, 331 КПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу та обов`язків покладених на обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 146, ч.3 ст. 187, ч.3 ст. 189, ч.1 ст. 410, ч.1 ст.263 КК України, у вигляді особистого зобов`язання - продовжити.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 обов`язки передбачені ч.5ст. 194 КПК України, а саме:
- прибувати за кожною вимогою до суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/ або місця роботи;
- утримуватися від спілкування зі свідками в даному кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_7 наслідки, передбачені ч. 2 ст. 179 КПК України, у разі невиконання взятих на себе зобов`язань, відповідно до яких у разі невиконання ним, взятих на себе зобов`язань до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб .
Строк дії даної ухвали - два місяці, тобто до 23 вересня 2019 року включно.
Заява обвинуваченого ОСОБА_7 про повернення закордонного паспорту - задоволенню не підлягає.
Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на прокурора - процесуального керівника в цьому кримінальному провадженні.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: Судді: