справа № 179/937/19
провадження № 1-м/179/1/19
У Х В А Л А

18 червня 2019 року Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації від 06 червня 2017 року у відповідність із законодавством України відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Восточне Камишівського району Екатеринбургської області, громадянина України, із середньою технічною освітою, одруженого, маючого на утриманні трьох малолітніх дітей, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
засудженого вироком Ленінського районного суду м. Барнаула Алтайського краю від 06.06.2017 року до покарання у вигляді 7 років позбавлення волі за вчинення злочину, передбаченого частиною третьою статті 30, пунктом «г» частини четвертої статті 228.1 (замах на незаконний збут наркотичних засобів, з використанням інформаційно-телекомунікаційних мереж (включаючи мережу «Інтернет» ), групою осіб за попередньою змовою, у значному і великому розмірі) Кримінального Кодексу Російської Федерації до покарання у вигляді 7 років позбавлення волі, що також є караними діяннями відповідно до законодавства України про кримінальну відповідальність.
В С Т А Н О В И В:
В провадження Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України відносно ОСОБА_4 .
Клопотання мотивоване тим, що 28 травня 2019 року наказом № 1608/5 Міністерством юстиції України прийнято рішення про прийняття в Україну засудженого вироком російського суду громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до статті 606 Кримінального процесуального кодексу України, статті 3 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року та на підставі запиту Міністерства юстиції Російської Федерації від 27.03.2019 за № 06-38597/19.
ОСОБА_4 засуджено вироком Ленінського районного суду м. Барнаула Алтайського краю від 06.06.2017 до покарання у вигляді 7 років позбавлення волі за вчиненні злочину, передбаченого частиною третьою статті 30, пунктом «г» частини четвертої статті 228.1 (замах на незаконний збут наркотичних засобів, вчинений із застосуванням інформаційно - телекомунікаційних мереж (в тому числі мережі Інтернет), групою осіб за попередньою змовою, і великому розмірі) Кримінального кодексу Російської Федерації (копії тексту статей додаються), також є караними діяннями відповідно до законодавства України про кримінальну відповідальність.
ОСОБА_4 відбуває покарання в ФКУ «Виправна колонія № 10 УФСВП Росії по Алтайському краю; кінець відбуття строку покарання - 09.01.2024.
Останнє відоме місце проживання ОСОБА_4 в Україні: АДРЕСА_1 (копія паспорта громадянина України додається).
З метою забезпечення виконання в Україні покарання, призначеного громадянину України російським судом, заступник начальника Управління міжнародної правової допомоги начальник відділу передачі засуджених осіб та виконання вироківДепартаменту міжнародного права Міністерства юстиції України просить:
1)Визначити за Кримінальним кодексом України правову кваліфікацію діяння, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнано винним вироком Ленінського районного суду м. Барнаула Алтайського краю від 06.06.2017 року.
2)Визначити строк позбавлення волі, що підлягає відбуванню засудженим ОСОБА_4 згідно з Кримінальним кодексом України.
3)Вирішити питання про виконання вироку Ленінського районного суду м. Барнаула Алтайського краю від 06.06.2017 в частині стягнення із засудженого ОСОБА_4 процесуальних витрат.
4)Копію ухвали суду, яка набрала законної сили, у двох примірниках, направити Міністерству юстиції України для повідомлення Міністерству юстиції Російської Федерації та організації прийняття засудженого в Україну.
5)Розглянути клопотання без участі у судовому засіданні представника Міністерства юстиції України, яка згідно з частиною першою статті 610 Кримінального процесуального кодексу України не є обов`язковою.
Відповідно до вироку Ленінського районного суду м. Барнаула Алтайського краю від 06.06.2017 року ОСОБА_4 повинен сплатити в дохід держави процесуальні витрати в розмірі 8855 рублів.
Згідно з довідкою ФКУ ВК-10 УФСВП Росії по Алтайському краю відносно засудженого ОСОБА_4 в установі знаходяться два виконавчі документи на загальну суму 12752.50 рублів (утримання за даними виконавчими документами не проводились).
Прокурор у судовому засіданні підтримав заявлене Міністерством юстиції України клопотання та просив його задовольнити, виходячи з того, що кримінальне діяння, за яке ОСОБА_4 засуджено вироком Ленінського районного суду м. Барнаула Алтайського краю від 06.06.2017 року, відповідно до законодавства України має кваліфікуватися за ч. 3 ст.15 та ч. 2 ст.307 КК України, як незакінчений замах на незаконнийзбут наркотичних засобів, вчинений за попередньою змовою групою осіб, якщо предметом таких дій були наркотичні засоби в великих розмірах).
Представник Міністерства юстиції України в судове засідання не з`явився, в клопотанні просив розглянути клопотання без участі представника, оскільки участь представника не є обов`язковою відповідно до частини першої статті 610 Кримінального процесуального кодексу України.
Розглянувши матеріали клопотання, вислухавши думку прокурора, який підтримав клопотання, суд вважає, що клопотання Міністерства юстиції України підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ч.1ст.602 КПК України вирок суду іноземної держави може бути визнаний і виконаний на території України у випадках і в обсязі, передбачених міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
Суд, виконуючи вищевказані вимоги, а також положення ч.3ст.603 КПК України, якою на суд покладено обов`язок встановити, чи дотримані умови, передбачені міжнародним договором, або відповідними положеннями КПК, відмічає, що чинним на території України дієЗакон України «Про приєднання України до Європейської конвенції про передачу засуджених осіб, 1983 року».
Зазначена Європейська конвенція згідно з положеннямист.19 Закону України «Про міжнародні договори України»є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства.
З огляду на зазначені норми, суд констатує, що відповідальність за суспільно небезпечне діяння, за яке засуджено ОСОБА_4 в Російській Федерації, передбачена також законодавством України.
Так, ОСОБА_4 засуджено вироком Ленінського районного суду м. Барнаула Алтайського краю від 06.06.2017 до покарання у вигляді 7 років позбавлення волі за вчинення злочину, передбаченого частиною третьою статті 30, пунктом «г» частини четвертої статті 228.1 (замах на незаконний збут наркотичних засобів, вчинений із застосуванням інформаційно - телекомунікаційних мереж (в тому числі мережі Інтернет), групою осіб за попередньою змовою, у значному і великому розмірі) Кримінального кодексу Російської Федерації (копії тексту статей додаються), що також є караними діяннями відповідно до законодавства України про кримінальну відповідальність.
За зазначені дії в Україні встановлена кримінальна відповідальність передбачена ч.3 ст.15,ч.2 ст.307 КК України,а саме: незакінчений замах на незаконний збут наркотичних засобів, вчинений за попередньою змовою групою осіб у великих розмірах і карається позбавленням волі на строк від 6 (шести) до 10 (десяти) років з конфіскацією майна.
На момент вчинення інкримінованого ОСОБА_4 злочину, а також на момент вирішення питання про проведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України, його дії відповідно до Кримінального кодексу Українислід кваліфікувати за ч.3 ст.15, ч.2 ст.307 КК України.
Відповідно до п.2 ч.4 ст.610 КПК України передбачено, що строк покарання, призначений вироком суду іноземної держави, є меншим, ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті Кримінального кодексу України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави.
Разом з тим додаткове покарання передбачене санкцією ч. 2 ст. 307 КК Україниу виді конфіскації майна суд не призначає, оскільки фактично це значно погіршує правове становище засудженого, та посилювало б його кримінальну відповідальність, так як таке значне покарання, як конфіскація майна судом Російської Федерації застосовано не було.
Відповідно до ч.3 ст.68 КК України, за вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цьогоКодексу.
Пунктом b) частини 1 статті 9 Європейської конвенції про передачу засуджених осіб визначено, що компетентні органи влади держави виконання вироку визнають вирок і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі визначення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями статті 11.
Пунктами а), d) статті 11 Конвенції про передачу засуджених осіб встановлено, що при заміні вироку мають враховуватися зроблені щодо фактів висновки, які ясно викладені або припускаються в рішенні, ухваленому державою винесення вироку, а також не може посилюватися кримінальне покарання засудженої особи.
Згідно з ч.3 ст.610 КПК Українипід час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, яким передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку іноземної держави.
Таким чином, вироком Ленінського районного суду м. Барнаула Алтайського краю від 06.06.2017 року, яким ОСОБА_4 визнано винним у скоєні злочину, передбаченому ч.3 ст. 30, пунктом «г» ч.4 ст. 228.1 (замах на незаконний збут наркотичних засобів, з використанням інформаційно - телекомунікаційних мереж (в тому числі мережі Інтернет), групою осіб за попередньою змовою, узначномуі великому розмірі) Кримінального кодексу Російської Федерації та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком 7 (сім) років з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму - слід привести у відповідність із законодавством України, та вважати ОСОБА_4 засудженим за ч.3 ст.15, ч.2 ст.307 КК України, відповідно до ч.3ст.68 КК України, до 6 (шести) років 6 (шести ) місяців позбавлення волі, відповідно до пунктів а), d) статті 11 Конвенції про передачу засуджених осіб, без конфіскації майна.
Відповідно до вироку Ленінського районного суду м. Барнаула Алтайського краю від 06.06.2017 року ОСОБА_4 повинен сплатити в дохід держави процесуальні витрати в розмірі 8855 рублів. Згідно курсу валют Національного Банку України станом на 18.06.2019 року RUB становить 0.410 грн.
Відповідно до листа Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації Державної міграційної служби України, ОСОБА_4 відповідно до статті 3 Закону України «Про громадянство України» є громадянином України. ОСОБА_4 станом на 31.10.2018 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 за паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданим 21.12.2012Магдалинівським РС ГУ ДМС України в Дніпропетровській області.
Згідно довідки начальника відділу спеціального обліку майора міліції внутрішньої служби, станом на 13.02.2019 р. відбутий строк складає 2 роки 1 місяць 3 дня, не відбутий строк складає 4 роки 10 місяців 26 днів. Початок строку засудженого ОСОБА_4 - 06.06.2017 р., кінець строку - 09.01.2024 р.
Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_4 слід обчислювати з 06 червня 2017 року. На підставі ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону із змінами внесеними згідно із Законом від26.11.2015року №838-VIIІ «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», ОСОБА_4 необхідно зарахувати в строк відбуття покарання час знаходження під вартою з 10.01.2017 року по 05.06.2017 року включно.
Визначення судом виду кримінально-виконавчої установи, в якій належить відбувати покарання засуджений, діючим законодавством України не передбачено.
Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст.9, 11 Європейської конвенції про передачу засуджених осіб, ст.ст.372,602-604,609,610,614 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Клопотання Міністерства юстиції України № 3100-30 від 30 травня 2019 року про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України - задовольнити.
Вирок Ленінського районного суду м. Барнаула Алтайського краю від 06.06.2017 року про засудження ОСОБА_4 , уродженця с. Восточне Камишівського району Екатеринбургської області, громадянина України, громадянина України, за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.30, пунктом «г» ч.4 ст.228.1 Кримінального Кодексу Російської Федерації до позбавлення волі строком на 7 (сім) років з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму - привести у відповідність із законодавством України.
Вважати ОСОБА_4 , уродженця с. Восточне Камишівського району Екатеринбургської області, громадянина України, засудженим за ч.3 ст.15, ч.2 ст.307 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, до 6 (шести) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, без конфіскації майна.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 10.01.2017 року, тобто з моменту обрання запобіжного заходу тримання під вартою.
На підставі ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону із змінами внесеними згідно із Законом від26.11.2015року №838-VIIІ «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судомстроку попередньогоув`язнення устрок покарання», зарахувати ОСОБА_4 до строку покарання, строк попереднього ув`язнення по даному кримінальному провадженню в період з 10.01.2017 року по 05.06.2017 року включно, з розрахунком 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
Стягнути з ОСОБА_4 в дохід федерального бюджету Російської Федерації процесуальні витрати на виплату винагороди адвокату в сумі 3631 грн. 00 коп, на рахунок:
Банківські реквізити ФКУ ВК-10УФСІН Росії по Алтайському краю:
Рахунок:
БІК 040173001
ІНН
КПП 220901001
ОКТМО 01716000 УФК по Алтайському краю (ФКУ ВК-10 УФСИН Росії по Алтайському краю л/с 0)
Копію ухвали суду направити Міністерству юстиції України та прокурору.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку органом, що подав клопотання, особою, щодо якої вирішено питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України та прокурором.
Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Магдалинівський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії ухвали. Якщо ухвала суду буде постановлено без виклику особи, яка її оскаржує то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1