Справа № 191/4098/19
Провадження № 1-в/191/869/19
У Х В А Л А
іменем України

19 листопада 2019 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області клопотання засудженого ОСОБА_3 який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 03.01.2017 р. Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст. 190 ч. 2, 71 КК України до 3 р. 10 міс. п/волі. На підставі ст. 72 ч. 5 КК України залік з 27.09.2016 р. по 03.01.2017 р. Ухвалою Апеляційного суду від 01.03.2017 р. Дніпропетровської області, залік з 27.09.2016 р. по 01.03.2017 р. включно, про застосування до нього ст. 81 КК України щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання,

за участі в судовому засіданні: прокурора- ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_3 , представника СВК-94- ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:
Засуджений ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання

Засуджений у судовому засіданні просив застосувати до нього умовно-дострокове звільнення.

Представник адміністрації СВК-94 в судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечував, вважають за доцільне застосувати до засудженого.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував.

Суд, заслухавши засудженого, представника адміністрації СВК-94, думку прокурора, а також дослідивши надані суду матеріали особової справи засудженого, приходить до наступного.

Відповідно ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у вигляді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, а також за необережний тяжкий злочин.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , раніше судимий:

- 27.12.2006 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст. 121ч1,69 КК України до 5 років 6 місяців п/в;
- 26.10.2011 року Новомосковським міськрайонним судом за ст. 297 ч.2, 15 ч.2 -186 ч.3, 70 КК України до 4 років 6 місяців п/в.
Звільнений 03.07.2014 року умовно-достроково на 1 рік 4 місяців 29 днів.
У цій справі засуджений: 1) 15.06.2016 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст. 185 ч. 3, 71 КК України до 3 років 8 місяців п/в.
2) 03.01.2017 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст. 190 ч.2, 71ч.1 КК України до 3 років 10 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 72 ч.5 КК України, залік з 27.09.16 року до 03.01.2017 року.
Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 01.03.2017 року залік з 27.09.2016 року по 01.03.2017 року включно.
Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26.11.2018 року на підставі ст.72 ч. 5 КК України, відмовлено.
Початок строку: 27.09.2016 року. Кінець строку: 23.02.2020 року.
Згідно характеристики, наданої начальником відділення СПС СВК-94, та довідки з особової справи №80-К-17, до Синельниківської ВК № 94 прибув 15.07.2017.

На теперішній час працевлаштований на виробництві установи на дільниці «СГП».

До даної роботи ставиться сумлінно та відповідально, проявляє розумну ініціативу, поставлені завдання виконує якісно та вчасно, порушень правил пожежної безпеки і безпеки праці не допускає. За час відбування покарання характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, сумлінно ставиться до своїх обов`язків, за що був заохочений 4 рази. Вимоги режиму утримання розуміє правильно, порушень не допускає. У взаємовідносинах із засудженими не конфліктний, у колективі відділення уживчивий, користується авторитетом. У відносинах з адміністрацією дотримується правомірних та ввічливих стосунків. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи.

Зовнішній вигляд охайний, спальне місце та речову тумбочку підтримує в чистоті. Дбайливо ставиться до майна установи та предметів, якими користується при виконанні дорученої йому роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням; виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 123 КВК України засуджений не бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу.

Засуджений ОСОБА_3 не бере участь у роботі самодіяльних організацій. Стан здоров`я задовільний.

Соціально-корисні зв`язки задовільні; підтримує стосунки з друзями та близькими.

30.03.2018 на засіданні адміністративної комісії установи засудженому було відмовлено в застосуванні ст. 101 КВК України, як особі, що не стає на шлях виправлення.

15.11.2018 на засіданні адміністративної комісії установи засудженому було відмовлено в застосуванні ст. 82 КК України, враховуючи заяву з проханням не застосовувати вищезазначену пільгу.

Підлягає умовно-достроковому звільненню на підставі ст. 81 КК України по відбуттю 3/4 строку, тобто з 08.03.2019 року. 29.03.2019 на засіданні адміністративної комісії установи засудженому було відмовлено в застосуванні ст. 81 КК України як особі, яка не довела свого виправлення.

На профілактичному обліку не перебуває. На даний час виконавчого листа не має.

Провину та суспільну небезпеку в скоєному злочині визнає та усвідомлює повністю, розкаюється у вчиненому злочині.

Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного суду України від 26.04.02 №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» (п. 17) судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці тощо.

При вирішенні питання про можливість застосування засудженому умовно-дострокового звільнення від відбування покарання суд аналізує дані про поведінку засудженого за весь час відбуття покарання, в тому числі й дані, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. Положення про те, що засуджений довів своє виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків у період відбування покарання засвідчили успішність процесу його виправлення. Сумлінна поведінка - це зразкове виконання вимог режиму і свідоме додержання дисципліни, вказівок адміністрації, наявність подяк і відсутність стягнень, якщо особа відбуває покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі.

Сама по собі поведінка засудженого без порушень режиму утримання не є достатньою для доведення виправлення і такою має бути поведінка кожного із засуджених, сумлінне ставлення до праці може свідчити, що ОСОБА_3 стає на шлях виправлення (що, зокрема, є підставою для застосування положень ст. 101 КВК України), однак не є достатнім для висновку, що він вже довів своє виправлення.

При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.

За період 2018-2019 рік має чотири заохочення, що на думку суду, вказує на ту обставину, що засуджений бажає настання лише формально юридичних підстав для застосування до нього положень ст. 81 КК України, без наявності оціночних підстав.

Дотримання порядку та умов відбування покарання, а також добросовісна поведінка засудженого під час відбування покарання відповідно до ст. 9 КВК України є обов`язком засудженого, а процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним, до того ж короткий проміжок часу за яким змінилася поведінка засудженого, згідно наданої характеристики не є достатніми обставинами для можливості оцінки поведінки засудженого, з підстав, які визначені положеннями ст. 81 КК України.

Так, як вбачається з матеріалів справи, засуджений ОСОБА_3 раніше неодноразово судимий, в 2014 році був звільнений умово-достроково. Станом на 08.03.2019 року відбув 3/4 частини призначеного судом покарання.

Відповідно, суд вважає, що дії засудженого не відповідають вимогам щодо застосування положень, які передбачені ст. 81 КК України та не відповідають положенням ст. 9 КВК України, якою визначені основні обов`язки засудженого.

Обставини справи свідчать лише про наявність посередніх (не негативних, не конкретно позитивних) чинників, які не дають змоги суду з впевненістю визначитися з тією позицією, що засуджений ОСОБА_3 своєю поведінкою, яка розцінюється судом як посередня, став на шлях виправлення та виховання.

Враховуючи те, що процес виправлення та перевиховання засудженого має бути стабільним та послідовним, на думку суду, засуджений своєю поведінкою не довів свого виправлення, а тому підстави для умовно-дострокового звільнення засудженого відсутні.

З огляду на викладене суд приходить до переконання про необхідність відмовити у задоволенні заяви засудженого.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 537, 539, 392 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про застосування до нього ст. 81 КК України щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання -відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд протягом семи діб з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1