Справа № 438/66/19
Провадження № 1-кп/438/44/2019
В И Р О К
іменем України

29 липня 2019 року Бориславський міський суд Львівської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Бориславського міського суду Львівської області у режимі відеоконференції між судом та ДУ «Личаківська виправна колонія №30» обвинувальні акти у кримінальних провадженнях, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № №0000604 від 12 листопада 2018 року, №0000628 від 26 листопада 2018 року, №0000693 від 31 грудня 2018 року та №0000018 від 13 січня 2019 року,

стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Борислава Львівської області, який проживав за адресою АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніш неодноразово судимого за злочини проти власності, зокрема вироком Трускавецького міського суду Львівської області від 05 березня 2019 року за ч.2 ст.185,ч.3 ст.185, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 2 (два) місяці, вироком Бориславського міського суду Львівської області від 06 березня 2019 року за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки 2 (два) місяці та вироком Бориславського міського суду Львівської області від 06 березня 2019 року за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки 4 (чотири) місяці,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч. 3 ст.185 КК України, -
за участі сторін судового провадження прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 та захисника ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_3 , будучи раніше засудженим 31 березня 2016 року Бориславським міським судом Львівської області за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, будучи 16 серпня 2018 року звільненим умовно-достроково з не відбутим строком 4 місяці 4 дні, 22 січня 2019 року Бориславським міським судом Львівської області за ч.3 ст.185, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць, на шлях виправлення не став, а повторно вчинив умисні злочин проти власності.

Так, 12 листопада 2018 року близько 03 год. 00 хв. ОСОБА_3 , маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, шляхом відчинення металевої засувки вхідних дверей, проник в господарське приміщення, яке розташоване в буд. АДРЕСА_2 , відкрито таємно, повторно викрав бувший у вжитку електричний триммер марки «РОСТЕХ» чорно-синього кольору вартістю 1000 гривень, бувший у вжитку мідний продовжувач чорного кольору довжиною 25 метрів вартістю 200 гривень та бувший у вжитку мідний продовжувач білого кольору довжиною 50 метрів вартістю 350 гривень, які на праві власності належать ОСОБА_6 , чим заподіяв останній майнової шкоди на суму 1 550 гривень.

Крім цього, 26 листопада 2018 року близько 01 год. 40 хв. ОСОБА_3 , маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, шляхом застосування сили; видавленням металопластикового вікна, проник в гаражне приміщення, яке розташоване на прибудинкові території буд. АДРЕСА_3 , звідки таємно, повторно викрав бувший у вжитку трьохжильний мідний кабель довжиною 50 метрів в ізоляції чорного кольору вартістю 350 гривень та бувший у вжитку металевий трос діаметром 5 міліметрів довжиною 10 метрів вартістю 100 гривень, які на праві власності належать ОСОБА_7 , чим заподіяв останньому майнової шкоди на суму 450 гривень.

Крім цього, 31 грудня 2018 року близько 01 год. 00 хв. ОСОБА_3 , маючи єдиний умисел на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, шляхом віджиму металопластикового вікна, проник в квартиру АДРЕСА_4 , звідки таємно, повторно викрав майно, яке на праві власності належить потерпілому ОСОБА_8 , а саме: плазмовий телевізор марки «SAMSUNG» модель UE24H4070UA, діагоналлю 24 дюйми вартістю 3800 гривень та електричний продовжувач довжиною 30 метрів вартістю 150 гривень, чим заподіяв останньому майнову шкоду на загальну суму 3950 гривень.
Крім цього, 13 січня 2019 близько 02 год. 27 хв. ОСОБА_3 , маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, за допомогою слюсарної викрутки відкрив капот автомобіля марки ВАЗ-2106, реєстраційний номер НОМЕР_1 , припаркованого неподалік будинку № 16 на вул. 600-річчя Борислава у м. Бориславі, звідки таємно, шляхом вільного доступу, повторно викрав акумуляторну батарею марки «Varta» 74 Аh вартістю 1550 гривень, який на праві власності належить ОСОБА_9 , чим заподіяв останньому майнову шкоду на вказану суму.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю та надав суду показання, що відповідають фабулі обвинувачення. Зокрема надав покази, що не пам`ятає точної дати але близько 3 години ночі,відчинивши металеву засувки вхідних дверей, проник у сарай, який розташований біля буд. АДРЕСА_2 та звідки викрав бувший у вжитку електричний триммер, бувший у вжитку мідний продовжувач чорного кольору довжиною близько 25 метрів та бувший у вжитку мідний продовжувач білого кольору довжиною близько 50 метрів. Електричний триммер здав у ломбард. Продовжувачі обпалив, а мідний дріт здав на металобрухт. 26 листопада 2018 року близько 2 години ночі, видавивши металопластикове вікно, проник в гараж, який розташований на прибудинкові території буд. АДРЕСА_3 , звідки викрав трьохжильний мідний кабель довжиною близько 50 метрів та металевий трос довжиною близько 10 метрів . Зазначені речі також здав на металобрухт. 31 грудня 2018 року близько 01 години ночі, віджавши металопластикове вікно, проник в квартиру АДРЕСА_4 , звідки викрав плазмовий телевізор та електричний продовжувач довжиною близько 30 метрів. Телевізор продав невідомій особі, а електричний продовжувач, попередньо обпаливши, здав на металобрухт. Далі , 13 січня 2019 близько 02 години, за допомогою викрутки відкрив капот автомобіля марки ВАЗ-2106, припаркованого неподалік будинку АДРЕСА_5 , звідки викрав акумуляторну батарею, яку у подальшому здав на металобрухт. Просить суд суворо не карати.
Заслухавши показання обвинуваченого ОСОБА_3 , що відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи, і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо встановлення фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки учасники судового провадження не заперечують проти цього, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів у справі.
Учасникам розгляду справи роз`яснено, що вони позбавлені права оспорювати обставини, які не оспорювались ними під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним згідно положень ч.3 ст.349 КПК України.
Суд знаходить винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000018 від 13 січня 2019 року, враховуючи покази обвинуваченого про визнання вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення,доведеною повністю і вважає, що його дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Суд, враховуючи покази обвинуваченого про визнання вини у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень у кримінальних провадженнях, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № №0000604 від 12 листопада 2018 року, №0000628 від 26 листопада 2018 року, №0000693 від 31 грудня 2018 року, знаходить винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальних актах, вважає, що його дії правильно кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжки), поєднані з проникненням у житло та інші приміщення, вчинені повторно.

Обираючи міру покарання відповідно до ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.
Виходячи з принципу індивідуалізації покарання, суд враховує обставини вчинення кримінальних правопорушень, тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, зокрема те, що кримінальне правопорушення, передбаченеч.2 ст.185 КК України, законодавцем віднесено до злочинів середньої тяжкості, а кримінальні правопорушення, передбачені ч.3 ст.185 КК України, згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.
Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст.66 КК України судом не встановлено.
Суд не погоджується із доводами сторони обвинувачення про наявність обставини, що пом`якшує покарання, як щире каяття.
Зокрема, щире каяття обвинуваченого ОСОБА_3 у вчинених злочинах хоча і визнано в обвинувальних актах у даних кримінальних провадженнях обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, проте така обставина носить лише формальний характер. Каяття передбачає, крім визнання особою самого факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне, визнання своєї провини, щирий осуд своєї поведінки, які мають втілюватися в намаганні компенсувати збитки, завдані таким злочином, та бажанні виправити наслідки такого злочину. Факт щирого каяття обвинуваченого у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в певних діях обвинуваченого після вчинення злочину. Поряд з цим, будь-яких дій обвинуваченим вчинено не було.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує особу винного, раніш неодноразово судимого за вчинення злочинів проти власності, не перебуває на обліку лікаря нарколога та на обліку у лікаря-психіатра, за місцем проживання даних про негативну характеристику немає, неодружений, неповнолітніх дітей не має, офіційно не працює, має зареєстроване постійне місця проживання, ставлення обвинуваченого до скоєного, зокрема заподіяна злочином майнова шкода потерпілим не відшкодована, думку державного обвинувачення щодо обрання покарання у виді позбавлення волі та думку сторони захисту про обрання міри покарання у виді позбавлення, суд приходить до висновку, що обвинувачений, маючи не погашену та не зняту судимість в порядку ст.89 КК України за вчинення умисних злочинів проти власності, притягується до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних злочинів, належних висновків для себе не зробив, враховуючи конкретні обставини справи, зокрема те, що обвинувачений не працює і не займається будь-якою суспільно-корисною працею, умисні середньої тяжкості злочин та тяжких злочини вчинено ним з корисливих мотивів, останньому слід призначити покарання, в межах розміру санкції статей інкримінованих кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі, із застосуванням правил, визначених ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі, що є необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
Зазначене узгоджується із положеннями частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України 11 вересня 1997 року і відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства, якими передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Мета покарання - це те, чого прагне держава, застосовуючи його, щодо особи, яка вчинила злочин. Покарання повинно володіти силою впливу та стримування, що полягає не у жорстокості, а у невідворотності та можливої швидкості.
Крім цього, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 засуджений вироком Трускавецького міського суду Львівської області від 05 березня 2019 року за ч.2 ст.185,ч.3 ст.185, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 2 (два) місяці, вироком Бориславського міського суду Львівської області від 06 березня 2019 року за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки 2 (два) місяці та вироком Бориславського міського суду Львівської області від 06 березня 2019 року за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки 4 (чотири) місяці.
Відповідно судом призначається покарання за правилами ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань, оскільки після постановлення попереднього вироку, в справі встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 винен у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 та ч.3 ст.185 КК України, тобто в інших злочинах, вчинених ним до постановлення попередніх вироків.
Цивільний позов у справі не заявлено.
Процесуальні витрати у справі відсутні.
Майно, на яке накладено арешт, відсутнє.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Заходи забезпечення кримінального провадження у даному провадженні до обвинуваченого не застосовувалися.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373-376 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Борислава Львівської області винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 та ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання
за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 2 (два) місяці.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Борислава Львівської області остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 2 (два) місяці.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань із врахуванням покарань, призначених вироком Трускавецького міського суду Львівської області від 05 березня 2019 року за ч.2 ст.185,ч.3 ст.185, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 2 (два) місяці, вироком Бориславського міського суду Львівської області від 06 березня 2019 року за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки 2 (два) місяці та вироком Бориславського міського суду Львівської області від 06 березня 2019 року за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки 4 (чотири) місяці, призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Борислава Львівської області остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 7 (сім) місяців.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_3 обчислювати відповідно вироку Трускавецького міського суду Львівської області від 05 березня 2019 рокуз 15 січня 2019 року.

Речовий доказ у справі: диски DVD-R об`ємом 4,7 GB, визнаний відповідно постанови слідчого Бориславського ВП Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області від 14 січня 2019 року та від 28 листопада 2018 року речовими доказами, залишити при матеріалах справи; електричний триммер (електрокосарка) марки «РОСТЕХ» чорно-синього кольору, переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_6 , залишити останній.

Вирок суду може бути оскаржений до Львівського Апеляційного суду через Бориславський міський суд Львівської області протягом 30 днів з моменту проголошення.

Вирок не може бути оскаржений з підстав заперечення обставин, які не оспорювалися обвинуваченим та іншими учасниками судового процесу під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Головуючий суддя ОСОБА_1