КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
підозрюваного ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва від 16 жовтня 2019 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва від 16.10.2019 задоволено клопотання слідчого Деснянського УП ГУ НП у місті Києві ОСОБА_7 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_5 , та застосовано до ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів, із визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 153 680 грн.

Ухвалено строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання.

Строк дії ухвали визначено до 24 год. 00 хв. 13.12.2019.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_6 у разі внесення застави наступні обов`язки: прибувати на виклики до слідчого, якому доручене проведення досудового розслідування кримінального провадження, до суду, прокурора, не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання.
Визначено термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави до 13.12.2019 включно.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, підозрюваний ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив зменшити розмір застави.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, підозрюваний зазначав, що він не причетний до інкримінованого йому кримінального правопорушення. Кримінальне правопорушення вчинив ОСОБА_8 , який повністю визнав свою вину, та в своїх показах слідчому та безпосередньо в суді зазначав, що ОСОБА_6 не має ніякого відношення до вчинення даного кримінального правопорушення.
Органом досудового розслідування не долучено жодного доказу, який вказує на вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Слідчий суддя не дослідив відеозапис його затримання.
У даному кримінальному провадженні матеріальної шкоди потерпілому не завдано.
Тяжкість вчиненого злочину, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, не є підставою для застосування запобіжного у виді тримання під вартою.
Після вручення повідомлення про підозру, слідчий не допитав його як підозрюваного.
Крім того, слідчим суддею відмовлено в задоволенні клопотання про долучення його пояснень до матеріалів судового провадження.
Визначений слідчим суддею розмір застави є непомірним для нього та його близьких, оскільки на його утриманні перебуває неповнолітня дитина та матір пенсійного віку.
У судове засідання захисник не з`явився, про день та час розгляду апеляційної скарги належним чином повідомлений.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, пояснення прокурора ОСОБА_5 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та просила ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підозрюваного ОСОБА_6 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається із матеріалів судового провадження, у слідчого відділу Деснянського УП ГУ НП в місті Києві перебуває кримінальне провадження № 0007444, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.10.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Згідно даних протоколу затримання, 15.10.2019 о 16 год. 30 хв. ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
16.10.2019 ОСОБА_6 вручено повідомлення про підозру у таємному викраденні чужого майна (крадіжка) вчиненій за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 3 ст.185 КК України.

16.10.2019 слідчий Деснянського УП ГУ НП у місті Києві ОСОБА_7 , за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_5 , звернулася до слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва із клопотанням про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, починаючи з моменту його затримання.
Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва від 16.10.2019 задоволено клопотання слідчого, та застосовано до ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів, до 24 год. 00 хв. 13.12.2019, із визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 153 680 грн., та покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КК України.

Постановляючи ухвалу про задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя виходив з наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, тяжкості злочину, у вчинені якого підозрюється ОСОБА_6 , покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, особи підозрюваного та наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
З такими висновками погоджується і колегія суддів.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Як убачається з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави, слідчим суддею встановлено, що матеріали провадження містять достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Крім того, слідчим суддею визнано доведеними вказані у клопотанні слідчого ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Зокрема, врахувавши тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , характер та обставини вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, слідчий суддя дійшов вірного висновку про наявність у кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.
З урахуванням вказаного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_6 , оскільки встановлені судом обставини свідчать про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
При цьому, слідчий суддя, у відповідності до вимог ч. 4, 5 ст. 182, ч. 3 ст. 183 КПК України, взявши до уваги дані, які характеризують особу підозрюваного, дійшов обгрунтованого висновку про визначення застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 153 680 грн.
З таким висновком погоджується і колегія суддів, та вважає, що вказаний розмір застави є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, оскільки, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
На переконання колегії суддів, такий запобіжний захід буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 . Підстав вважати його завідомо непомірним для підозрюваного колегія суддів не вбачає.

З наведеного убачається, що слідчим суддею враховано обставини справи в сукупності з даними про особу підозрюваного, які вказують на можливість останнього вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, в зв`язку з чим відносно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням застави, який на думку колегії суддів в сукупності з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю злочину та його наслідками, є обґрунтованим, та підстав для зміни розміру застави, колегія суддів не вбачає.
Доводи ОСОБА_6 про непричетність до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, є необгрунтованими. Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
Як вважає колегія суддів, прокурором у кримінальному провадженні надано докази, які на даній стадії досудового розслідування є достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, в яких підозрюється ОСОБА_6 . Дослідження та оцінка доказів відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування.
Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на вищенаведені дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Разом з цим, вирішуючи питання про наявність обґрунтованої підозри, поняття якої не міститься в національному законодавстві, слід виходити з його визначення, наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» де зазначено, що обґрунтована підозра - це існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.
Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його винуватості, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.
Доводи апелянта про те, що слідчий суддя не дослідив відеозапис затримання підозрюваного, та не долучив до матеріалів судового провадження пояснення підозрюваного, не є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення. Крім того, дослідження та оцінка доказів відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування.
Викладені в апеляційній скарзі доводи про те, що визначений слідчим суддею розмір застави є занадто непомірним, були предметом дослідження слідчого судді та з урахуванням цих обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що застава саме у розмірі 153 680 грн. здатна забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, з чим погоджується і колегія суддів.
Посилання апелянта на те, що у даному кримінальному провадженні не заподіяно матеріальної шкоди потерпілому, та після вручення повідомлення про підозру, слідчий не допитав його як підозрюваного, не впливають на правильність висновків слідчого судді.
Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 36, ч. 5 ст. 40 КПК України, прокурор, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Інші доводи апеляційної скарги підозрюваного висновків слідчого судді не спростовують.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.
За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.
Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 176-178, 183, 199, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва від 16 жовтня 2019 року, якою ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів до 24 год. 00 хв. 13 грудня 2019 року, з визначення застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 153 680 грн., - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3