Справа № 714/13/19
Провадження № 1-кп/714/19/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" жовтня 2019 р. Герцаївський районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Герца кримінальне провадження внесенє в Єдиний реєстр досудових розслідувань 20.12.2018 за № 00000252 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , молдованина, громадянина України, з повною середньою освітою, вдовця,маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, раніше не судимого, інваліда ІІІ групи, офіційно не працюючого
в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1 КК України.

з участю: прокурора - ОСОБА_4

захисника : ОСОБА_5

потерпілої - ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_3 , -

в с т а н о в и в :
ОСОБА_3 20 грудня 2018 року о 07.00 годині , перебуваючи в хірургічному відділенні у приміщені КЗ «Герцаївська PJI» у м. Герца по вулиці Центральній, 25, де був госпіталізований напередодні, помітивши у незачиненій кімнаті сестри господарки особисті речі молодшої медичної сестри вказаного закладу - ОСОБА_6 , вибравши момент, коли ніхто не помічає його дій, переслідуючи умисний корисливий мотив особистого збагачення, маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу , таємно викрав з вказаної кімнати спортивний костюм марки «Godsend», вартістю 300 гривень, дитячий светр марки «Hasanbaby», вартістю 60 гривень, два дитячі светри марки «Mera Baby», вартістю 80 гривень кожен та жіночу шапку, вартістю 100 гривень, виніс їх за межі вказаного закладу, де отримав реальну можливість вільно ними розпоряджатися. Вказаними протиправними діями ОСОБА_3 завдав потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 620 гривень.
Вказані дії органом досудового розслідування кваліфіковані за ст. 185 ч.1 КК України - як таємне викрадення чужого майна(крадіжка).

30 жовтня 2019 року в даному кримінальному провадженні між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 , в порядку, передбаченому ст.ст.468, 469 та 471 КПК України, укладено угоду про примирення.

Виходячи із змісту даної угоди, ОСОБА_3 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні, а також відшкодував потерпілій заподіяну шкоду. Сторони угоди погодилися на призначення покарання ОСОБА_3 за ст. 185 ч.1 КК України у виді штрафу в розмірі 850 грн.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою вину в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Пояснив суду, що він розуміє права, надані йому законом, угоду він укладав добровільно і наслідки укладання та затвердження угоди для нього зрозумілі. Просив затвердити угоду.

Потерпіла ОСОБА_6 суду пояснила, що претензій будь-якого характеру до обвинуваченого не має оскільки питання відшкодування шкоди вирішено , угоду уклала добровільно, наслідки укладання та затвердження угоди для неї зрозумілі. Просить затвердити зазначену угоду.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги КК України та КПК України, просить угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_3 узгоджену в угоді міру покарання.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угод про примирення суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Відповідно до правил ст.ст.468, 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що угоду про примирення за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст.468-470,471 КПК України, відповідає Закону України про кримінальну відповідальність, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання, яка передбачена санкцією цієї статті. Зокрема, вчинене обвинуваченою кримінальне правопорушення відповідно до ст.12 КК України відноситься до правопорушень середньої тяжкості.

Крім цього, обвинуваченому роз`яснено та ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених п. 1 ч.4 ст.474 КПК України, а саме права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст. 394 та 424 цього Кодексу, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без її згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 5-7 ст. 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди передбачені ст.476 КПК України обвинуваченому зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачений ОСОБА_3 не заперечував проти затвердження угоди.

Потерпілій ОСОБА_6 в судовому засіданні роз`яснено та нею усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження її права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без її згоди на призначення покарання; не роз`яснення їй наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених ч.6 чи 7 ст. 474 цього Кодексу, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є позбавлення права вимагати в подальшому притягнення осіб до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення. Наслідки невиконання угоди передбачені ст.476 КПК України їй зрозумілі. Після таких роз`яснень потерпіла не заперечувала проти затвердження угоди.

Суд переконався, що укладення угод є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також в угоді відсутні підстави для відмови в її затвердженні, що передбачені ч.7 ст.474 КПК України, сторони та інші учасники процесу не заперечують проти затвердження угоди.

Міра покарання, яка узгоджена сторонами є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого, відповідає вимогам і загальним засадам призначення покарання.

Таким чином, за наслідками розгляду угоди в підготовчому судовому засіданні, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про примирення між сторонами кримінального провадження : потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 а також призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.1 КК України і ухвалення обвинувального вироку.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.314, 315, 369, 370, 371, 373, 374, 376, 395, 468, 471, 473, 474, 475 КПК України суд, -

у х в а л и в :
Затвердити угоду про примирення від 30 жовтня 2019 року між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України та призначити йому, узгоджене сторонами угоди про примирення, покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Роз`яснити ОСОБА_3 що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, з врахуванням обмеження права оскарження даного вироку відповідно до ч.1 ст.473 КПК України, до Чернівецького апеляційного суду через Герцаївський районний суд Чернівецької області протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Суддя :