Провадження № 1-кп/331/470/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«19» листопада 2019 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисників: ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0000423 від 15.10.2015 року відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

В судовому засіданні прокурор звернувся до суду з клопотанням про обрання відносно обвинуваченої ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, обґрунтоване тим що остання не визнає своєї провини у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, що може свідчити про її бажання ухилитись від кримінальної відповідальності, з цією метою обвинувачена може спробувати переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків та іншу обвинувачену у кримінальному провадженні чи перешкоджати кримінальному справдженню іншим чином, що на думку прокурора свідчить про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України. Застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж домашній арешт, на думку прокурора, не зможе ефективно запобігти настанню вищевказаних ризиків.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 проти задоволення клопотання прокурора заперечувала, посилаючись на те, що ризики, на які посилається прокурор жодним чином не доведені. Під час проведення підготовчого судового засідання по даному кримінальному провадженню відносно ОСОБА_4 був змінений запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, строк дії якого закінчився 09.10.2019 року, умови вказаного запобіжного заходу остання не порушувала, в судові засідання з`являлась завжди своєчасно.

Обвинувачена ОСОБА_4 підтримала позицію свого захисника, в задоволенні клопотання прокурора просила відмовити.

Заслухавши дане клопотання, дослідивши матеріали кримінального провадження, з`ясувавши думку учасників судового процесу, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 09.08.2019 року запобіжний захід, застосований відносно обвинуваченої ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою змінено на домашній арешт із забороною покидати місце проживання у нічний час доби, строк дії якої закінчився 09 жовтня 2019 року.

Стаття 194 КПК України передбачає, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, передбачених у статті 177 цього Кодексу, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи; репутацію обвинуваченого, його майновий стан; наявність судимостей.

Клопотання прокурора вмотивоване тим, що ОСОБА_4 не визнає своєї провини у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, що може свідчити про її бажання ухилитись від кримінальної відповідальності, з цією метою обвинувачена може спробувати переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків та іншу обвинувачену у кримінальному провадженні чи перешкоджати кримінальному справдженню іншим чином.

Проте, прокурором в судовому засіданні не доведено існування всіх тих ризиків, на які він посилається в клопотанні в обґрунтування обрання відносно обвинуваченої запропонованого ним запобіжного заходу.

Доводи прокурора про те, що ОСОБА_4 може переховуватись від суду з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності спростовуються тим, що з моменту звільнення її з-під варти 09.08.2019 року та до теперішнього часу обвинувачена в судові засідання на виклики суду з`являлась завжди своєчасно, не дивлячись на те, що строк дії попередньої ухвали закінчився 09.10.2019 року.

Не заслуговують на увагу і посилання прокурора на те, що ОСОБА_4 може вчинити спроби незаконно впливати свідків, оскільки четверо із п`яти свідків сторони обвинувачення, які були допитані в судовому засіданні, не зазначали про жодні спроби незаконного впливу на них з боку обвинуваченої, тому прокурором не наведено суду жодних прикладів поведінки обвинуваченої, які могли б свідчити про існування такого ризику.

Враховуючи те, що під час розгляду клопотання прокурором також не надано доказів про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначених в клопотанні, то суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений в клопотанні, а також покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Аналізуючи обставини справи, дані про особу обвинуваченої, запропоновані законодавцем запобіжні заходи, суд приходить до висновку, що в даній конкретній справі, найбільш дієвим заходом процесуального примусу попереджувального характеру, застосованим до обвинуваченої ОСОБА_4 може бути особисте зобов`язання із покладенням на неї обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 177, 178, 194, 372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання прокурора про застосування відносно обвинуваченої ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відмовити.

Застосувати відносно обвинуваченої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Покласти на обвинувачену ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, до закінчення розгляду вказаного кримінального провадження, а саме:

обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- не відлучатися з м. Запоріжжя без дозволу суду;

- з`являтися до суду за першим викликом та у призначений час;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні.

Роз`яснити обвинуваченій ОСОБА_4 наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо обвинувачена, будучи належним чином повідомлена, не з`явилась за викликом до суду без поважних причин, не повідомила про причину своєї неявки, або якщо порушила інші покладені на неї при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1