Номер провадження: 11-сс/813/1097/19
Номер справи місцевого суду: 496/186/19 1-кс/496/420/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 18.06.2019 року про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №000049 від 19.01.2019 року, -

встановив:

оскарженою ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого СВ Біляївського ВП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_9 погодженого прокурором Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_10 та продовжено строк тримання під вартою до 20.07.2019 року, щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Корнешти, Унгенського району, РМ, громадянина України, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №000049 від 19.01.2019 року.

З представлених апеляційному суду матеріалів убачається, що 14.06.2019 року до Біляївського районного суду Одеської областіз клопотанням звернувся слідчий СВ Біляївського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , погодженим прокурором Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_10 ,про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №000049 від 19.01.2019 року, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської областівід 18.06.2019 року задоволено вказане клопотання заступника начальника слідчого відділу та відносно підозрюваного ОСОБА_8 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 20.07.2019 року.

Мотивуючи прийняте рішення про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя зазначив, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні не завершено, по справі проведено ряд слідчих (розшукових) дій, але враховуючи складність та кількість необхідних процесуальних дій, для завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні необхідно виконати значний обсяг процесуальних та слідчих дій, а саме: отримати висновки комплексної судової імунологічної, криміналістичної молекулярно-генетичної експертизи, прийняти рішення за результатами проведених негласних слідчих (розшукових) дій, крім того, скласти обвинувальний акт та відкрити матеріали кримінального провадження. При цьому слідчий суддя послався на те, що ризики, які існували при обранні запобіжного заходу не зменшилися.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та відмовити в задоволенні клопотання слідчого. В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник вказує, що обраний запобіжний захід є занадто суворим, необґрунтований та такий, що не відповідає вимогам законодавства, оскільки забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного можливо шляхом обрання менш суворого запобіжного заходу.
Заслухавши суддю-доповідача; підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; вивчивши матеріали справи; обговоривши доводи апеляційної скарги; провівши судові дебати; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційним судом встановлено, що в провадженні Біляївського ВП ГУ НП в Одеській областіперебуває кримінальне провадження №000049 від 19.01.2019 року за фактом вчинення злочину, за наступних обставин.
19.01.2019 року, близько 19:00 год., ОСОБА_8 , перебуваючи на подвір`ї присадибної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , під час сварки з ОСОБА_11 , виниклої на ґрунті неприязних відносин, діючи навмисно, з метою вбивства, утримуючи в правій руці ніж, наніс не менше 1 одного удару в черево, в результаті чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення черевної порожнини з пошкодженням сосудів брижейки та великого сальника, гострої внутрішньочеревної кровотечі, від яких останній помер на місці події.

20.01.2019 року ОСОБА_8 затриманий в порядку ст. 208 КПК України, та цього ж дня йому повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
21.01.2019 року ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області до підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 19.03.2019 року, та ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 16.05.2019 року продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 до 20.06.2019 року.
14.06.2019 року слідчий, звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_8 мотивуючи своє клопотання наявністю ризику спроб підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, та недостатністю застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання визначеному ризику.
Відповідно до вимог п.2 ч.3 ст.197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України, та сукупний строк тримання під вартою підозрюваній, під час досудового розслідування у кримінальному проваджені щодо тяжких або особливо тяжких злочинів, не повинен перевищувати дванадцяти місяців.

Апеляційний суд вважає, що розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя виконав вимоги ст.199 КПК України, та прийняв обґрунтоване рішення про продовження строку тримання під вартою.

З наданих апеляційному суду матеріалів вбачається, що на стадії розгляду слідчим суддею питання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 , останній обґрунтовано підозрюється в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, оскільки докази, які долучені до клопотання слідчого, на які послався слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі, в своїй сукупності доводять обгрунтованність підозри, та на думку апеляційного суду, виключають собою можливість обрання відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Погоджуючись з рішенням слідчого судді щодо обґрунтованості підозри та вважаючи доводи апеляційної скарги захисника щодо необґрунтованості підозри, необґрунтованими, апеляційний суд враховує те, що діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» («Нечипорук і Йонкало проти України», no. 42310/04, §219, 21 квітня 2011 року).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 §1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 §1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» («K.-F. проти Німеччини», 27 листопада 1997, §57).

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Більш того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 року Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, апеляційний суд враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Апеляційний суд наголошує, що на даній стадії кримінального провадження, судом лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання або продовження відповідного запобіжного заходу, а тому суд не може давати оцінку допустимості та належності доказів, оскільки справа не розглядається судом по суті пред`явленого обвинувачення.

При цьому, апеляційний суд констатує, що у відповідності до положень ч. 2 ст. 94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та всі доказі в даному кримінальному провадженні підлягають ретельній перевірці з наступною їх оцінкою у відповідності до положень ч.1 ст.94 КПК України.

Відповідно до ст.ст. 89, 94 КПК України, оцінка допустимості та належності доказів буде надана судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті. При цьому, доводів щодо існуваання підстав для визнання доказів недопустимими, які передбачені в ч. 2 ст. 87 КПК України, стороною захисту апеляційному суду не наведено.

Крім того, апеляційний суд враховує те, що доцільність необхідності подальшого утримання підозрюваної під вартою буде перевірена через нетривалий час в порядку ст.199 КПК України.

З урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, в якому ОСОБА_8 оголошено про підозру у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, та практики ЄСПЛ, апеляційний суд вважає, що надані органом досудового розслідування до клопотання про обрання запобіжного заходу докази, в своїй сукупності, на даній стадії досудового розслідування, вказують на обґрунтованість висунутої ОСОБА_8 підозри у вчиненні інкримінованих йому дій.

Мотивуючи неможливість застосування до підозрюваного ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою прокурор зазначив, що досудове розслідування у кримінальному провадженні не закінчено та задля його завершення необхідно провести ряд слідчих дій, які буде неможливо здійснити у разі ухилення підозрюваного від досудового розслідування.
Апеляційний суд вважає, що тяжкість та обґрунтованість пред`явленої на даній стадії досудового розслідування ОСОБА_8 підозри, яка була пред`явлена у відповідності до вимог Глави 22 Кримінального процесуального закону України, необхідність завершення досудового розслідування, а також існування ризиків, а саме те, що підозрюваний, перебуваючи на свободі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, експертів; вчинити інше кримінальне правопорушення, виправдовують продовження строку дії найсуворішого запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_8 , та дають апеляційному суду можливість прийти до висновку про обґрунтованість рішення слідчого судді про наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, навіть з урахуванням презумпції невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного.

Апеляційним судом встановлено, що при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя обґрунтовано врахував, обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про можливі причетність підозрюваного до вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання та той факт, що існуючі та враховані при обранні запобіжного заходу ризики не зменшилися.
Слідчим суддею враховані наслідки кримінального правопорушення, в якому на даній стадії досудового розслідування обґрунтовано підозрюється ОСОБА_8 , а саме у вбивстві, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині.
За таких умов, апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про необхідність продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 виходячи з вимог ст.ст. 177, 178, 183, 199 КПК України, та з урахуванням наявності на даній стадії досудового розслідування обґрунтованої підозри у скоєні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, необхідністю проведення ряду слідчих дій органом досудового розслідування ризиків та виконанню вимог ст.ст. 290, 291 КПК України, апеляційний суд вважає, що у слідчого судді існували підстави для продовження строку тримання підозрюваного під вартою, а тому суд не знаходить підстав для скасування ухвали слідчого судді.

Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, як слідчим суддею районного суду, так і у апеляційного суду, встановлено не було.
Одночасно, з огляду на встановлені апеляційним судом обставини невиконання ухвали слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 16.05.2019 року щодо зобов`язання адміністрації Одеського слідчого ізолятора організувати належне медичне обстеження та у разі необхідності лікування підозрюваного ОСОБА_8 , в тому числі у закладах охорони здоров`я Міністерства охорони здоров`я України, що не було спростовано в судовому засіданні прокурором, апеляційний суд вважає за необхідне звернути увагу керівництва ДУ «Одеський слідчий ізолятор» про необхідність виконання ухвали слідчого судді, та одночасно повідомити прокурора Одеської області про даний факт, для вжиття заходів реагування.
Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 199, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 18.06.2019 року, якою продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №000049 від 19.01.2019 року залишити без змін.
Звернути увагу керівництва ДУ «Одеський слідчий ізолятор» про необхідність виконання ухвали слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 16.05.2019 року щодо зобов`язання адміністрації Одеського слідчого ізолятора організувати належне медичне обстеження та у разі необхідності лікування підозрюваного ОСОБА_8 , в тому числі у закладах охорони здоров`я Міністерства охорони здоров`я України.
Повідомити прокурора Одеської області про невиконання ухвали слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 16.05.2019 року про зобов`язання адміністрації Одеського слідчого ізолятора організувати належне медичне обстеження та у разі необхідності лікування підозрюваного ОСОБА_8 , в тому числі у закладах охорони здоров`я Міністерства охорони здоров`я України, для вжиття заходів реагування.
Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4