Справа № 487/4594/19
Провадження № 1-кс/487/4818/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.09.2019 року м.Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві скаргу ОСОБА_3 на Постанову слідчого другого слідчого відділу Слідчого управління ТУ ДБР розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_4 про відмову у визнання потерпілим у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000366 за ознаками кримінального правопорушення за ст.376-1 ч.1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

14.06.2019 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із скаргою, якою просив скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_4 про відмову у визнані потерпілим від 30.05.2019 року у кримінальному проваджені №0000366 від 15.05.2019 року.

В обґрунтування скарги зазначив, що СУ ТУ ДБР розташованого в м. Миколаєві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000366 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 376-1 КК України, за його заявою відносно суддів Арбузинського районного суду Миколаївської області. При розслідуванні даного кримінального провадження, постановою слідчого від 30.05.2019 року, йому було відмовлено в визнанні потерпілим у зв`язку із відсутністю в матеріалах провадження даних стосовно завдання йому будь-якої шкоди.

Однак вказана постанова підлягає скасуванню оскільки суперечить вимогам чинного законодавства та обмежує його процесуальні права.

В судовому засіданні ОСОБА_3 , вимоги скарги підтримав у повному обсязі просив про задоволення.

До судового засідання слідчий Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_4 , не з`явився про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

У порядку ч.3 ст.306 КПК України, скаргу було розглянуто за відсутності представника суб`єкта оскарження.

Вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали скарги, та докази якими вона обґрунтовується, слідчий суддя, дійшов наступних висновків.

Із матеріалів скарги вбачається, що СУ ТУ ДБР розташованого в м. Миколаєві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000366 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 376-1 КК України, за заявою ОСОБА_3 відносно суддів Арбузинського районного суду Миколаївської області.

30.05.2019 року слідчим Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_4 винесено постанову про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР 15.05.2019 року за №0000366, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 376-1 КК України.

Згідно п.5 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, а саме, рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст.55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди; права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого; потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення; за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
З огляду на зазначену процесуальну норму, слідчий у випадку відмови у визнанні потерпілим, виносить вмотивовано постанову про відмову у визнанні потерпілим.

Під час винесення постанови, слідчий, виходив з того, що відповідно до ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди. Разом з тим, обставини, викладені у заяві ОСОБА_3 , не містять очевидних та достатніх підстав вважати, що кримінальним правопорушенням йому завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

Оцінюючи вказаний висновок слідчого у контексті норм матеріального та процесуального кримінального права, слідчий суддя виходить з наступного.

Положеннями ч.1 ст.376-1 КК України встановлено відповідальність за умисне внесення неправдивих відомостей чи несвоєчасне внесення відомостей до автоматизованої системи документообігу суду, несанкціоновані дії з інформацією, що міститься в автоматизованій системі документообігу суду, чи інше втручання в роботу автоматизованої системи документообігу суду, вчинене службовою особою. Склад вказаного злочину є/ формальним.
Об`єктивна сторона злочину полягає у вчиненні хоча б одного із діянь, альтернативно передбачених у диспозиції ч. 1 ст. 376-1 КК України, а саме: а) внесення неправдивих відомостей до АСДС; б) несвоєчасне внесення відомостей до АСДС; в) несанкціоновані дії з інформацією, що міститься в АСДС; г) інше втручання в роботу АСДС.
Предметом вказаного злочину є певна інформація, тобто відомості (дані), що вносяться до АСДС.
За своєю сутністю злочин, передбачений ст. 376-1 КК України, є злочином проти правосуддя. Вказаним злочином шкода завдається державним інтересам, інтересам правосуддя.
З урахуванням встановлених обставин, слідчий суддя приходить до переконання, що слідчим правомірно було винесено постанову, про відмову ОСОБА_3 у визнанні його потерпілим у даному кримінальному провадженні.

При цьому, слідчий суддя констатує той факт, що оскаржувана постанова дійсно є недостатньо вмотивованою, оскільки слідчим зроблено загальне посилання на відсутність у матеріалах провадження даних, які б свідчили про те, що ОСОБА_3 було завдано шкоди, без належного обґрунтування свого рішення, однак це не є підставою для її формального скасування, з урахуванням вище викладених мотивів.

На підставі зазначеного, слідчий суддя дійшов висновку, що у задоволенні скарги ОСОБА_3 слід відмовити за необґрунтованістю.
Керуючись ст.ст.303-307, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
В задоволенні скарги ОСОБА_3 на Постанову слідчого другого слідчого відділення Слідчого управління ТУ ДБР розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_4 про відмову у визнання потерпілим у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000366 за ознаками кримінального правопорушення за ст.376-1 ч.1 КК України - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1