УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2019 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 на повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 27 червня 2019 року про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, у кримінальному провадженні №0001041 від 13.02.2019 року,

В С Т А Н О В И Л А:

02 вересня 2019 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 27 червня 2019 року про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, у кримінальному провадженні №0001041 від 13.02.2019 року.

У скарзі адвокат ОСОБА_3 порушує питання про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 27 червня 2019 року про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, у кримінальному провадженні №0001041 від 13.02.2019 року, а також просить зобов`язати старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_7 виключити з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості по кримінальному провадженню №0001041 про вручення ОСОБА_6 повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України.

Свою скаргу адвокат ОСОБА_3 мотивує наступним.

Так, Слідчим управлінням ГУНП в м.Києві здійснюється досудове розслідування щодо ОСОБА_6 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України.

27.06.2019 року слідчим Головного слідчого управління Національної поліції ОСОБА_8 складено повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України та того ж дня таке повідомлення про підозру погоджене прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 .

Однак, рішення про оголошення підозри ОСОБА_6 суперечить вимогам КПК України, є незаконним, його зміст не відповідає дійсності.

Так, повідомлення про підозру від 27.06.2019 року ОСОБА_6 складено всупереч вимогам ст.17 КПК України, а також ст.62 Конституції України, оскільки при його складанні порушено принцип невинуватості ОСОБА_6 , оскільки в такому повідомленні про підозру слідчим вже сформована думка, що саме ОСОБА_6 вчинив інкримінований йому злочин за ч.4 ст.187 КК України. Хоча вину ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України на даний час не доведено, а тому повідомлення про підозру містить передчасні стверджувальні висловлювання щодо вини ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України такі як ОСОБА_6 «вчинив», «заволодів», «розпорядився».

Наведене є грубим порушенням вимог кримінально-процесуального закону та порушенням права підозрюваного ОСОБА_6 на справедливий судовий розгляд.

Крім того, докази на які посилається сторона обвинувачення в обґрунтування підозри ОСОБА_6 викликають розумний сумнів щодо їх достовірності, належності та допустимості.

Разом з тим, всупереч вимогам ч.1 ст.91 КПК України, у повідомленні про підозру відсутні відомості щодо визначеного часу «злочинної змови, направленої на вчинення умисних злочинів: розбоїв», «розробки плану злочинних дій, відомого усім учасникам групи, розподілення між ними функцій та обов`язки кожного з учасників групи», «вчинення сукупності дій із формуванням злочинної групи та створення умов для вчинення злочинів, а також підшукання знаряддя для їх вчинення». Стороною обвинувачення не визначено, що мається на увазі під термінами «план злочинних дій», «вчинення сукупності дій із формування злочинної групи та створення умов для вчинення злочинів, а також підшукання знаряддя для їх вчинення». Також загадковим стало інкримінування ОСОБА_6 «вчинення дій, спрямованих на підготовку вчинення та безпосередньо вчинення розбою». Такі твердження сторони обвинувачення є голослівними і такими, що не підтверджені жодними доказами, а в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які відомості з цього приводу.

Відтак, повідомлення про підозру не відповідає вимогам чинного кримінального процесуального кодексу України.

Вищевикладене свідчить про невиконання вимог ст.94 КПК України стороною обвинувачення, що потягло незаконне притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності, істотне порушення його права на захист та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону у вигляді незаконного, необґрунтованого і не підтвердженого будь-якими допустимими, належними та достовірними доказами.

Таким чином, сторона захисту приходить до висновку, що в діянні ОСОБА_6 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, а тому повідомлення про підозру є передчасним та необґрунтованим.

При цьому, стороною обвинувачення у кримінальному провадженні взагалі не здобуто жодного достовірного доказу як самої події злочину так і причетності до нього ОСОБА_6 .

Також, стороною обвинувачення при повідомленні про підозру ОСОБА_6 , порушено вимоги ст.29 та ст.42 КПК України. Так, ОСОБА_6 є уродженцем та громадянином Грузії і не володіє українською мовою. Таким чином, він повинен був бути повідомлений про підозру мегрельською мовою, яка є рідною для нього. Однак, повідомлення про підозру не перекладено на мову, зрозумілу для ОСОБА_6 .

Крім того, повідомлення про підозру ОСОБА_6 є сфальшованим, оскільки у відповідності до ч.4 ст.278 КПК України, відповідні відомості про підозру не внесені до ЄРДР. Більше того, в матеріалах досудового розслідування міститься інше повідомлення про підозру складене 11.06.2019 року слідчим слідчого управління ГУНП ОСОБА_10 . Повідомлення про підозру від 27.06.2019 є ідентичним повідомленню про підозру від 11.06.2019 року. Відтак, повідомлення про підозру від 27.06.2019 року не є новою підозрою і не є зміною раніше повідомленої підозри. Отже, в одному і тому ж кримінальному провадженні ОСОБА_6 двічі повідомлено про підозру у вчиненні одного і того ж кримінального правопорушення, тобто двічі притягнуто до кримінальної відповідальності за один і той самий злочин. З огляду на викладене, повідомлення про підозру не відповідає вимогам чинного кримінального процесуального кодексу України.

Таким чином, на думку захисника, підозра, повідомлена ОСОБА_6 27.06.2019 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, є необґрунтованою, базується виключно на припущеннях органу досудового розслідування, а викладені в ній обставини такими, що не відповідають дійсності, а тому таке повідомлення підлягає скасуванню.

В судовому засіданні захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_3 свою скаргу підтримав з підстав у ній наведених та просив задовольнити. Крім того, зазначив про те, що матеріали досудового розслідування, якими обґрунтовується підозра ОСОБА_6 є сфальшованими, що підтверджується отриманими на запит адвоката документами. Дані документи доводять те, що свідок ОСОБА_11 , ОСОБА_12 не були присутні на території ГУНП в час проведення з ними слідчих дій, а саме їх допиту та проведення впізнання за їх участі, так само як і поняті, залучені нібито під час проведення слідчої дії. Крім того, одна із понятих є родичкою працівника поліції, який приймав виклик про злочин. Про фальсифікацію матеріалів досудового розслідування повідомлено Державне бюро розслідувань. Ніяких інших доказів на обґрунтування підозри ОСОБА_6 здобуто не було. Протоколи впізнання за участі свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 є очевидно недопустимими доказами, так само як і протоколи допитів свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . На протоколі перегляду відеозапису не зображено ОСОБА_6 і більше того ці протоколи складені 04.09.2019 року, тобто є неналежними доказами підозри від 27.06.2019 року. Протокол допиту свідка ОСОБА_13 є очевидно недопустимим доказом, оскільки вказана особа є працівником поліції і не зрозуміло на яких підставах останній здійснював спостереження за підозрюваними. Крім того, про незаконність підозри від 27.06.2019 року свідчить той факт, що ОСОБА_6 вже було повідомлено аналогічну підозру 11.06.2019 року. При цьому, звертає увагу, що підозра від 27.06.2019 року не є новою підозрою і не є зміною вже повідомленої підозри, тобто підозра від 27.06.2019 не відповідає вимогам КПК України і про неї оголошено з порушенням порядку визначеного КПК України. Також, захисник звертає увагу й на те, що підозра від 27.06.2019 року ОСОБА_6 не перекладена на його рідну мегрельську мову, а повідомлення про підозру направлено поштою, а не вручено дружині ОСОБА_6 .

Прокурор відділу прокуратури м.Києва ОСОБА_4 заперечував щодо задоволення скарги та скасування повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 27.06.2019 року про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України. Наполягає на тому, що підозра, оголошена ОСОБА_6 є обґрунтованою. Так, зазначив про те, що після вчинення злочину ОСОБА_6 втік з місця вчинення злочину, однак під час втечі був помічений працівниками СТО ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які його в подальшому впізнали і надали свої пояснення слідчому про ці події. При цьому, сторона захисту не ініціювала проведення слідчого експерименту, проведення додаткового чи повторного допиту вказаних свідків. З інформацією про сумнів у показаннях свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 сторона захисту до прокурора чи слідчого не зверталася. В ході подальшого здійснення досудового розслідування органом досудового розслідування отримані нові докази на обґрунтування причетності ОСОБА_6 до вчиненого злочину. Що стосується показань свідка ОСОБА_13 , то такий протокол допиту вказаного свідка є належним та допустимим доказом, вказана особа є оперативним працівником, який виконував певні негласні слідчі (розшукові) дії за дорученням слідчого. Щодо перебування свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 в приміщенні ГУНП, зокрема часу їх перебування там, не може пояснити чому в журналі реєстрації разових перепусток вказаний час, який відрізняється від того, що вказаний в протоколі впізнання. Вважає, що це може бути технічною помилкою. Протокол впізнання це невеликий за обсягом документ, який можливо оформити за декілька хвилин. При цьому, пропускний режим не є обов`язковим. Підозра від 11.06.2019 не внесена до ЄРДР, оскільки, як виявилося 10.06.2019 року це кримінальне провадження вже передали у провадження ГСУ НП, тобто матеріали провадження не були у їхньому провадженні, тому 27.06.2019 року ОСОБА_6 повторно оголосили про підозру. Дійсною є лише підозра від 27.06.2019 року. Що стосується перекладу повідомлення про підозру ОСОБА_6 на мегрельську мову, то жодних повідомлень та клопотань про необхідність такого перекладу не надходило, крім того ОСОБА_6 є громадянином України. Тобто матеріали досудового розслідування містять докази факту події кримінального правопорушення та причетності до нього ОСОБА_6 , підозра ОСОБА_6 від 27.06.2019 року щодо вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, є обґрунтованою.

Враховуючи наведене, прокурор просив відмовити у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_6 .

Підозрюваний ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився.

Слідчий суддя, заслухавши захисника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , дослідивши матеріали скарги та долучені до неї документи, а також копії матеріалів кримінального провадження, які стали підставою для повідомлення про підозру ОСОБА_6 , надані слідчим ГУ НП у м. Києві ОСОБА_14 в 1 томі на 156 арк., приходить до висновку про залишення скарги без задоволення, виходячи із наступного.

Так, відповідно до змісту статті 276 КПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, зокрема за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

У статті 277 КПК України визначено, що письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.

Повідомлення має містити такі відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Статтею 278 КПК України чітко регламентовано порядок вручення письмового повідомлення про підозру . Зокрема, відповідно до ч.1 ст.278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Відповідно до змісту ч.ч. 1, 2 ст. 111 КПК України, повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію.

Повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Порядок здійснення виклику у кримінальному провадженні регулюється ст.135 КПК України. Зокрема, шляхом: надіслання поштою, електронною поштою; врученням під розписку дорослому члену сім`ї чи іншій особі, яка з нею проживає «для передання»; врученням житлово-експлуатаційної організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Отже, у разі неможливості вручити особисто, повідомлення про підозру вручається у спосіб, передбачений для виклику та приводу особи, а саме ст.ст. 135, 136 КПК України, тобто шляхом: надіслання поштою, електронною поштою; врученням під розписку дорослому члену сім`ї чи іншій особі, яка з нею проживає «для передання»; врученням житлово-експлуатаційної організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження №0001041 від 13.02.2019 року, 27 червня 2019 року письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, було направлено засобами поштового зв`язку за відомими органу досудового розслідування адресами проживання ОСОБА_6 .

Таким чином слідчий суддя приходить до висновку про те, що повідомлення про підозру ОСОБА_6 було здійснено в порядку, передбаченому КПК України, а зміст такого повідомлення відповідає вимогам кримінального процесуального закону.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При цьому слідчий суддя нагадує, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Аналізуючи надані слідчим для копії матеріали кримінального провадження щодо обґрунтованості здійснення повідомлення про підозру ОСОБА_6 слідчий суддя, не вирішуючи наперед питання про винуватість підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому злочину, допустимість доказів щодо встановлення його винуватості, вважає, що зміст таких матеріалів може свідчити про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, а отже про існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України.

При цьому, висновок органу досудового розслідування з приводу причетності ОСОБА_6 до вчинення зазначеного кримінального правопорушення не є очевидно необґрунтованим, а тому слідчий суддя не бачить у висновках слідчого про обґрунтованість підозри, чогось очевидно довільного чи необґрунтованого.

Твердження сторони захисту про порушення порядку вручення повідомлення про підозру з огляду на направлення такого повідомлення поштою, а не вручення дружині ОСОБА_6 , а також відсутності перекладу повідомлення про підозру на мову, якою володіє підозрюваний, слідчий суддя знаходить необґрунтованими з огляду на наступне.

Так, ч.1 ст.278 КПК України визначено, що письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Порядок здійснення виклику у кримінальному провадженні регулюється ст.135 КПК України. Зокрема, шляхом: надіслання поштою, електронною поштою; врученням під розписку дорослому члену сім`ї чи іншій особі, яка з нею проживає «для передання»; врученням житлово-експлуатаційної організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Як вбачається з наданих слідчому судді копій матеріалів кримінального провадження повідомлення про підозру від 27.06.2019 року було направлено ОСОБА_6 поштою за трьома відомими органу досудового розслідування адресами місця проживання останнього. Докази такого направлення містяться у копіях матеріалів кримінального провадження, які були надані слідчому судді слідчим ОСОБА_15 в 1 томі на 156 аркушах.

Таким чином, слідчий суддя не знаходить порушень у процедурі вручення повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 27.06.2019 року, яка передбачена нормами КПК України.

Щодо доводів заявника про порушення прав ОСОБА_6 у зв`язку із неврученням йому повідомлення про підозру у перекладі на мову, якою він вільно володіє, то слідчий суддя зауважує, що ОСОБА_6 є громадянином України, а обов`язковою умовою прийняття до громадянства України є володіння державною мовою або її розуміння в обсязі, достатньому для спілкування. Отже, з огляду на надані слідчому судді матеріали, слід дійти висновку, що у органу досудового розслідування на час складання письмового повідомлення про підозру ОСОБА_6 не було підстав для висновку про необхідність перекладу такого повідомлення іншою мовою. Не надходило таких клопотань і від самого ОСОБА_6 або його захисників.

Клопотання адвоката ОСОБА_3 про визнання очевидно недопустимими доказами протоколів допиту свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , а також протоколів впізнання, проведених за участю цих свідків, з огляду на отриману адвокатом ОСОБА_3 інформацію про час перебування таких свідків у приміщенні ГУНП в м.Києві, слідчий суддя вважає на цій стадії необґрунтованим виходячи з наступного.

Так, згідно наданих копій матеріалів кримінального провадження, вбачається, що 04.06.2019 року з 11 год. 15 хв. до 11 год. 45 хв. в приміщенні ГУНП в м.Києві за адресою: м.Київ, вул.Володимирська, 15, було допитано в якості свідка ОСОБА_11 . Того ж дня, 04.06.2019 року з 12 год. 00 хв. до 12 год. 20 хв. в приміщенні ГУНП в м.Києві за адресою: м.Київ, вул.Володимирська, 15, за участю свідка ОСОБА_11 було проведено впізнання за фотознімками особи причетної до вчинення злочину, яким виявився ОСОБА_6 .

Крім того, 07.06.2019 року з 11 год. 00 хв. до 11 год. 30 хв. в приміщенні ГУНП в м.Києві за адресою: м.Київ, вул.Володимирська, 15, було допитано в якості свідка ОСОБА_12 . Того ж дня, 07.06.2019 року з 11 год. 35 хв. до 12 год. 00 хв. в приміщенні ГУНП в м.Києві за адресою: м.Київ, вул.Володимирська, 15, за участю свідка ОСОБА_12 було проведено впізнання за фотознімками особи причетної до вчинення злочину, яким виявився ОСОБА_6 .

Як вбачається із відповіді на запит адвоката ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000016 на захист ОСОБА_16 , відповідно до журналів видачі тимчасових перепусток: ОСОБА_11 перебував в адмінбудівлі Головного управління Національної поліції в м.Києві 04.06.2019 о 11:00, ОСОБА_12 перебував в адмінбудівлі Головного управління Національної поліції в м.Києві 07.06.2019 о 11:00. При цьому, згідно журналу реєстрації разових перепусток 04.06.2019 ОСОБА_11 перебував в адмінбудівлі Головного управління Національної поліції в м.Києві з 11.00 до 11.08 години, а свідок ОСОБА_12 07.06.2019 перебував в адмінбудівлі Головного управління Національної поліції в м.Києві з 11.00 до 11.35 години.

Однак така інформація з огляду на наявність у матеріалах кримінального провадження протоколів допитів свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , а також протоколів проведення впізнання за фотознімками за участю свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які, як вбачається зі змісту цих протоколів, складені за участі свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , ними підписані, не свідчить безумовно про те, що такі слідчі дії не відбулись.

Разом з тим, обставини проведення цих слідчих дій з огляду на повідомлену адвокатом ОСОБА_3 інформацію, підлягають подальшій перевірці шляхом проведення відповідних слідчих та процесуальних дій.

Таким чином, на даний час у слідчого судді немає підстав для висновку про те, що такі слідчі дії як допит свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , а також впізнання за участі останніх, не проводилося.

Отже, підсумовуючи наведене, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 на повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 27 червня 2019 року про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, у кримінальному провадженні №0001041 від 13.02.2019 року.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 9, 22, 26, 111, 135, 267-278, 303-307, 309, 372, 532 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И Л А:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 на повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 27 червня 2019 року про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, у кримінальному провадженні №0001041 від 13.02.2019 року залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали оголосити 12 вересня 2019 року, о 08 годині 30 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1