печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 вересня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Печерського районного суду міста Києва клопотання сторони кримінального провадження №0001586 від 25.07.2019 року прокурора першого відділу процесуального керівництва Другого управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання прокурора про арешт майна.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.
Прокурор в судове засідання не з`явився, проте подав письмову заяву про розгляд клопотання за його відсутності, в якій клопотання з викладених у ньому підстав підтримав, просив задовольнити.
На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Частиною 1 статті 172 КПК України, передбачено, окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Враховуючи положення закону та принцип диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання на підставі наявних доказів.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження за клопотанням, приходить до наступного висновку.
З матеріалів клопотання вбачається, що Головним слідчим управлінням Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001586 від 25.07.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , діючи умисно, вчинив придбання права на майно шляхом обману (шахрайство), за попередньою змовою групою осіб в особливо великих розмірах, тобто вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 4 ст. 190 КК України.

У ході здійснення досудового розслідування встановлено, що 03.07.2019 ОСОБА_4 у передбачений законом спосіб повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Крім того, унаслідок протиправних дій ОСОБА_4 , потерпілому заподіяні збитки у розмірі 8 947 224 грн.

У ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 має у приватній власності наступне нерухоме майно: квартира за адресою: АДРЕСА_1 ; квартира за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується відповідною інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Крім того, ОСОБА_4 має у власності наступні автотранспортні засоби: автомобіль марки TOYOTA CAMRY 2015 року випуску білого кольору № куз. НОМЕР_1 д.н.з. НОМЕР_2 ; автомобіль марки KIA CERATO 2011 року випуску синього кольору № куз. НОМЕР_3 д.н.з НОМЕР_4 ; автомобіль марки SEAT IBIZA 2008 року випуску сірого кольору № куз. НОМЕР_5 д.н.з. НОМЕР_6 ; автомобіль марки ГАЗ 2705 ВП 2008 року випуску синього кольору № куз. НОМЕР_7 д.н.з НОМЕР_8 ; автомобіль марки KIA CERATO 2007 року випуску сірого кольору № куз. НОМЕР_9 д.н.з. НОМЕР_10 ; автомобіль марки ВАЗ 21093 1996 року випуску сірого кольору № куз. НОМЕР_11 д.н.з. НОМЕР_12 , що підтверджується відповідною інформаційною довідкою «НАІС ДДАІ» МВС України.

Санкцією ч. 4 ст. 190 КК України передбачено покарання у вигляді конфіскації майна.

Прокурор вказує, що метою арешту майна є конфіскація майна як вид покарання та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).
Статтею 170 КПК України, передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).
Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Разом з тим, вилучене під час обшуку майно співвідноситься із обставинами кримінального провадження, а тому є передбачені кримінальним процесуальним законом підстави для арешту вилученого майна.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність накладення арешту на нерухоме майно з метою забезпечення цілей кримінального провадження, а саме: конфіскації майна як виду покарання та відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення (цивільний позов).

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 131, 132, 170173, 309 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :

Клопотання - задовольнити.
Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: квартиру за адресою: АДРЕСА_1 ; квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , заборонивши розпоряджатися вказаним нерухомими майном, автомобіль марки TOYOTA CAMRY 2015 року випуску білого кольору № куз. НОМЕР_1 д.н.з. НОМЕР_2 ; автомобіль марки KIA CERATO 2011 року випуску синього кольору № куз. НОМЕР_3 д.н.з НОМЕР_4 ; автомобіль марки SEAT IBIZA 2008 року випуску сірого кольору № куз. НОМЕР_5 д.н.з. НОМЕР_6 ; автомобіль марки ГАЗ 2705 ВП 2008 року випуску синього кольору № куз. НОМЕР_7 д.н.з НОМЕР_8 ; автомобіль марки KIA CERATO 2007 року випуску сірого кольору № куз. НОМЕР_9 д.н.з. НОМЕР_10 ; автомобіль марки ВАЗ 21093 1996 року випуску сірого кольору № куз. НОМЕР_11 д.н.з. НОМЕР_12 , заборонивши розпоряджатися та користуватися вказаним рухомим майном.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Зобов`язати слідчого/прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу особі, на майно якої, накладено арешт.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1