Провадження № 1-кс/161/5286/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 20 червня 2019 року
Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань скаргу захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на незаконне затримання,

за участю захисника ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

старшого слідчого ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:
20 червня 2019 року до слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшла скарга захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на незаконне затримання.

Свою скаргу захисник ОСОБА_3 мотивує тим, що СУ ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідувань в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000047 від 26 березня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України.
19 червня 2019 року о 07 год. 10 хв. ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України за адресою АДРЕСА_1 . Також вказувала, що як вбачається з протоколу затримання, підставою затримання було «якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий. або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин». Вказане затриманняє незаконним, а тому просить визнати затримання ОСОБА_4 незаконним та негайно звільнити з-під варти останнього.
Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_3 та підозрюваного ОСОБА_4 , кожного зокрема, які подану скаргу підтримали просили її задовольнити, прокурора та старшого слідчого, кожного зокрема, які просили відмовити в задоволенні поданої скарги за безпідставністю, оглянувши та дослідивши матеріали скарги, долучені до неї документи, суд приходить до висновку, що в задоволенні скарги слід відмовити з наступних підстав.
Згідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
У відповідності до вимог ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, що кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ч. ч. 2, 3, 5 ст.206 КПК України, якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи. Незалежно від наявності клопотання слідчого, прокурора, слідчий суддя зобовязаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе: існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; неперевищення граничного строку тримання під вартою; відсутність зволікання у доставленні особи до суду.

Як вбачається із протоколу затримання ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні злочину він був затриманий заступником начальника відділу СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 в порядку ст.208 КПК України.

Відповідно до ст.208 КПК України, уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках:

1) якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення;

2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.

Як встановлено в судовому засіданні, 19 червня 2019 року о 11-ій годині 10 хвилин ОСОБА_4 у присутності його захисника ОСОБА_3 було затримано за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.146 КК України. Затримання проведено з дотриманням правил ст.208 КПК України, а тому підстав для задоволення скарги захисника, суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 206, 208, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-
П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні скарги захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на незаконне затримання - відмовити.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї може бути подане під час підготовчого провадження у суді.

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1