йСправа № 304/1021/19 Провадження № 1-кп/304/185/2019
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2019 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
її захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000083 від 27 лютого 2019 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Сіль Великоберезнянського району Закарпатської області, мешканки АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, пенсіонерки, вдови, українки, громадянки України, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що в 1993 році за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 знайшла у підсобному приміщенні вибухову речовину, яка згідно висновку експерта № 7/31 від 03 травня 2019 року є бризантною вибуховою речовиною нормальної потужності тротилом, частину якої пересипала до пластмасового відра, та умисно, без передбаченого законом дозволу зберігала у підсобному приміщенні позаду свого будинку до моменту її вилучення працівниками поліції в ході санкціонованого обшуку 26 лютого 2019 року, під час якого було виявлено полімерне відро жовтого кольору з червоною кришкою, в якому містилося 750 г подрібненої речовини жовтого та коричневого кольору; один металевий предмет у формі паралелограма, пошкоджений корозією, в якому містилося 1 100 г подрібненої речовини жовтого та коричневого кольору; один металевий предмет у формі паралелограма, пошкоджений корозією, в якому містилося 1 170 г подрібненої речовини жовтого та коричневого кольору, а також один металевий предмет у формі паралелограма, пошкоджений корозією, в якому містилося 180 г подрібненої речовини жовтого та коричневого кольору. Кримінальна відповідальність за вказане кримінальне правопорушення передбачена ч. 1 ст. 263 КК України.

19 листопада 2019 року в м. Перечин між прокурором Перечинського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 за участю захисника адвоката ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України, згідно якої обвинувачена визнає свою вину у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 263 КК України. Крім цього, сторони дійшли згоди щодо покарання, яке має понести обвинувачена у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки зі звільненням її на підставі ст. ст. 75, 76 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням та покладенням на неї обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, а також визначили наслідки укладення, затвердження і невиконання зазначеної угоди.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 повністю визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй злочину, щиро розкаялася. Також ствердила, що угоду вона укладала добровільно і наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди для неї зрозумілі. Разом зі своїм захисником просила затвердити угоду про визнання винуватості.

Прокурор також просив затвердити дану угоду та пояснив, що така відповідає вимогам закону, вказана у ній міра покарання визначена з урахуванням особи обвинуваченої, відповідно до положень ч. 1 ст. 263 КК України.

Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, приходить до наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні зокрема щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Частина 5 вказаної статті передбачає, що укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468 475 цього Кодексу.

Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд приходить до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , передбачене ч. 1 ст. 263 КК України як зберігання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу. Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України.

При цьому судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_4 цілком розуміє права визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, яке буде до неї застосовано.

Також встановлено, що прокурор усвідомлює наслідки затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Крім цього, у судовому засіданні встановлено, що дана угода відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та відповідно може бути затверджена і на підставі цієї угоди може бути ухвалений вирок, оскільки її умови узгоджуються з вимогами вказаного Закону, не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін чи інших осіб, укладення угоди було добровільним, наявні фактичні підстави для визнання винуватості. Також судом береться до уваги те, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої.

Що ж стосується визначених сторонами угоди обов`язків, які мають бути покладені на обвинувачену ОСОБА_4 , то такі судом не враховуються, виходячи з наступного.

Як роз`яснено у п. 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 13 «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» від 11 грудня 2015 року тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, яку звільнено від відбування покарання з випробуванням, згідно з ч. 3 ст. 75 КК визначаються виключно судом. У зв`язку з цим визначені сторонами угоди тривалість іспитового строку та обов`язки, що покладаються на особу, яка звільняється від відбування покарання з випробуванням, не враховуються судом, про що зазначається в мотивувальній частині судового рішення та не є підставою для відмови у затвердженні угоди.

Отже, оскільки домовленості сторін угоди при узгодженні покарання не виходять за межі загальних та спеціальних засад призначення покарання, встановлених законом України про кримінальну відповідальність, а сторони, відповідно до частин 2, 3 статті 75 КК України, досягли домовленості щодо звільнення обвинуваченої ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, а також враховуючи те, що суд зобов`язаний прийняти рішення про таке звільнення у випадку затвердження угоди про примирення або визнання винуватості за наявності сукупності таких умов: 1) сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років; 2) узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням; 3) угода відповідає чинному законодавству та підстави для відмови в її затверджені визначені КПК (пункти 1 - 6 ч. 7 ст. 474 КПК) відсутні, тому суд приходить до висновку, що угоду про визнання винуватості слід затвердити.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_4 під час досудового розслідування не обирався, на даний час клопотання про його обрання суду не подано, отже питання щодо такого судом не розглядається.

Питання речових доказів та процесуальних витрат вирішуватиметься у порядку статей 100, 124 КПК України.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.

На підставі наведеного та керуючись ст. 314, ч. 2 ст. 373, ст. ст. 374, 474, 475 КПК України, с у д, -

У Х В А Л И В :

затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 19 листопада 2019 року між прокурором Перечинського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі статей 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази, а саме п`ять ножів невідомого походження та ніж, схожий на штик ніж, що знаходяться на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів Перечинського відділення Ужгородського відділу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області повернути ОСОБА_4 ; три предмети, схожі на набої різних калібрів з маркуванням S&B3006SPRG, S&B 7,62 * 54R; 83, інші маркування непомітні; два предмети, схожі на набої, калібру 9 мм; магазин до невстановленої зброї, в якому знаходяться набої, кількість яких встановити неможливо у зв`язку із корозією магазину; тридцять сім набоїв; сім набоїв калібру 8 * 56 мм; тридцять набоїв калібру 9 * 15; речовину невідомого походження, вагою близько 2 кг, ззовні схожу на вибухову речовину пікринову кислоту; предмет невідомого походження з маркуванням «СМ 320», що знаходяться на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів Перечинського відділення Ужгородського відділу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, а також бризантну вибухову речовину нормальної потужності тротилу, загальною вагою 3 200 г, упаковану до спецпакету № 3261134, що знаходиться на зберіганні у вибухотехнічному відділі ГУ НП в Закарпатській області знищити.

Процесуальні витрати за проведення судової вибухотехнічної експертизи № 12/30 у розмірі 1 144 (одна тисяча сто сорок чотири) грн.; судової експертизи холодної зброї № 1/134 від 10 квітня 2019 року у розмірі 2 860 (дві тисячі вісімсот шістдесят) грн.; судової балістичної експертизи № 1/130 від 27 лютого 2019 року у розмірі 1 570 (одна тисяча п`ятсот сімдесят) грн 10 коп, а також судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № 7/31 від 03 травня 2019 року у розмірі 1 256 (одна тисяча двісті п`ятдесят шість) грн 08 коп стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок суду може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Копію вироку суду учасники кримінального провадження можуть отримати в Перечинському районному суді Закарпатської області в порядку, передбаченому ч. 6 ст. 376 КПК України. Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1