УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 486/1370/17

Провадження № 1-в/486/48/2019

30 вересня 2019 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Южноукраїнську Миколаївської області клопотання ОСОБА_3 , засудженоговироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 19 липня 2019 року за ч. 2 ст. 185 КК України, про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

20 вересня 2019 року на адресу суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 , про перерахунок строку попереднього ув`язнення з 17 листопада 2017 року, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В клопотанні засуджений ОСОБА_3 , посилаючись на ст. 5 КК України та ст. 58 Конституції України,просить перерахувати строк попереднього ув`язнення за вироком суду з 17 листопада 2017 року, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Зауважує, що хоча закон зворотної сили не має, однак в даному випадку, на його думку, повинен застосовуватись закон, який покращує становище обвинуваченого.

В судове засідання засудженого ОСОБА_3 доставлено не було, згідно листа начальника Южноукраїнського ВП Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 10 вересня 2019 року вибув з Миколаївського слідчого ізолятору до Казанківської ВК№93.
Прокурор в судовому засіданні вважає, що клопотання засудженого ОСОБА_3 задоволенню не підлягає, оскільки останнього було затримано 17 листопада 2017 року, а зміни в ч. 5 ст. 75 КК України, вже були внесені, тобто дію зазначеної статті щодо попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, вже було скасовано.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши думку прокурора, суд приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 18 листопада 2017 року ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, обчислюючи строк тримання під вартою з моменту його затримання, тобто з 17 листопада 2017 року до 15 січня 2018 року включно /а.с. 18-21 т. 1/.
Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 11 січня 2018 року ОСОБА_3 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів. до 12 березня 2018 року включно /а.с. 41-41 т. 1/.
Вироком Арбузинського районного суду Миколаївської області від 03 грудня 2018 року ОСОБА_3 визнано винуватим за ч. 3 ст. 185 КК України, ч. 3 ст. 186 КК України, з урахуванням с. 1 ст. 70 КК України призначено покарання - 4 роки 6 місяців позбавлення волі. Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднане до призначеного паокарання за даним вироком, невідбуте покарання за вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 26 серпня 2014 року, та остаточно призначено покарання 5 років позбавлення волі.
Вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 19 липня 2019 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено покарання 2 роки позбавлення волі. На підставі ч.4 ст. 70 КК України, до призначеного покарання приєднано частково покарання, не відбуте за вироком Арбузинського районного суду Миколаївської області від 03 грудня 2018 року та шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання 5 років позбавлення волі. В строк відбування покарання засудженому зараховано строк перебування його під вартоюз 17 листопада 2017 року /а.с. 16-17 т. 2/.
Відповідно до розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили, вирок Южноукраїнського міського суду від 19 липня 2019 року щодо засудженого ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, набрав законної сили 20 серпня 2019 року /а.с. 25 т. 2/.
Так, згідно ст. 1 Закону України «Про попереднє увязнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого, (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Відповідно до ч.1 ст. 4 Закону України «Про попереднє увязнення», ізолятори тимчасового тримання та слідчі ізолятори є місцями попереднього ув`язнення.

Таким чином, до строку попереднього ув`язнення особи має включатись весь час з моменту її фактичного затримання з підстав та у порядку, визначених Кримінальним процесуальним кодексом України, до моменту набрання законної сили вироком, яким ця особа засуджена.

Згідно ч.1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, вирішує питання пов`язані з виконанням вироку.

Відповідно до ч.1 ст. 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку, вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Згідно вимог Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» (далі в редакції Закону № 838-VIII від 26 листопада 2015 року), який набрав чинності 24 грудня 2015 року, до ч. 5 ст. 72 КК України було внесено зміни.

З врахуванням змін, в частині 5 ст. 72 КК України зазначалося, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

21 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 2046-VIII (далі в редакції Закону № 2046-VIII), і частину п`яту статті 72 КК України викладено в новій редакції, відповідно до якої попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

Згідно правового висновку викладеного в постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 червня 2018 року, щодо застосування норми права, передбаченої ч.5 ст. 72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання), якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі. Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переважаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається.

Згідно з ч. 5 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки про застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.
Як вбачається з вироку суду від 19 липня 2019 року, ОСОБА_3 вчинив злочин 02 вересня 2017 року, тобто, після набрання чинності Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України від 21.06.2017 року (щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання)», а відтак, положення Закону України «Про внесення змін до КК України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року, відносно засудженого ОСОБА_3 застосуванню не підлягають, а в задоволенні клопотання засудженого слід відмовити.

Керуючись ч. 5 ст. 72 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

ОСОБА_3 , засудженомувироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 19 липня 2019 року за ч.2 ст. 185 КК України, в задоволенні клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання, відмовити.

Копію ухвали направити засудженому, який перебуває в Державній установі «Казанківська виправна колонія (№93)» (56022, Миколаївська область Казанківський район селище Новоданилівка).

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду, через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя Южноукраїнського міського суду ОСОБА_1