Справа № 288/424/15-к
Провадження № 1-кп/288/4/19
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2019 року смт. Попільня
Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

потерпілого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Попільня, Житомирської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000090 від 19 лютого 2015 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гвинтове, Буринського району, Сумської області та жителя АДРЕСА_1 , освіта середня, працює в торговельному виробничому приватному підприємстві «Катрін» - робочим, одруженого, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, громадянина України, українця, раніше не судимого,

що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

15 лютого 2015 року, в денний період часу, в одній із кімнат будинку АДРЕСА_2 , між ОСОБА_4 , який перебував в нетверезому стані, та його співмешканкою ОСОБА_7 , на грунті раптово - виниклих неприязних відносин, виник конфлікт, в ході якого у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на спричинення тілесних ушкоджень співмешканці. Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_4 умисно наніс ОСОБА_7 зі значною силою прикладання численні удари долонями рук та кулаками по голові, в область грудної клітини та по тулубу.

Внаслідок таких дій ОСОБА_4 , ОСОБА_7 отримала тупу поєднану травму тіла у вигляді: закритої черепно - мозкової травми - синець та садно спинки носа, синець в ділянці кута нижньої щелепи справа, садно чола, синець в ділянці зовнішнього кінця лівої брови, синець в ділянці тіла нижньої щелепи справа, синець лівої щоки, крововиливи в м`які тканини голови, крововиливи під мозкові оболонки, набряк, набухання речовини головного мозку; закритої тупої травми грудної клітини - перелом грудини, крововилив в переднє середостіння, перелом 8 - ого ребра зліва по передньо - підпахвинній лінії (з розривом парієнтальної плеври), перелом 6 - ого ребра по середньо - ключичній лінії, крововиливи в прилеглих до переломів м`яких тканинах, і гемоторакс зліва; синця лівої гомілки, синця в ділянці лівої клубової кістки, синця правої кисті, синця лівої кисті, синця правої гомілки, має ознаки тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя, перебуває в прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_7 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні злочину передбаченого частиною 2 статті 121 КК України визнав повністю і дав показання які відповідають змісту обвинувачення.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї винуватості, його винуватість підтверджується слідуючими доказами:

Показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який дав показання, про те, що він не бачив як ОСОБА_4 наносив тілесні ушкодження його сестрі ОСОБА_7 .. Він дізнався, що сестра померла і в морзі побачив тіло сестри на якому були садна. Цивільний позов підтримує в повному обсязі. Відносно призначення міри покарання ОСОБА_4 покладається на розсуд суду.

Показаннями свідка ОСОБА_8 , яка показала, що вона працювала поштаркою, за день до смерті ОСОБА_9 , заїжджала до неї та на її обличчі була подрапина, вона сказала, що корова вдарила. Про її смерть дізналася на наступний день, ОСОБА_4 інколи вживав алкогольні напої. Як її вдарила корова вона не бачила і як ОСОБА_4 її бив, синяки замазувала тональним кремом.

Показаннями свідка ОСОБА_10 , який показав, що проживає з ОСОБА_7 по сусідству. На другий день вранці почув інформацію, що ОСОБА_11 померла. Приїхала поліція та забрала ОСОБА_4 .. За два дні до цього він її бачив, йшла в магазин трималась за праву сторону, сказала, що вдарила корова. Від неї не чув, що ОСОБА_4 її бив. Були періоди, коли зловживала спиртними напоями. Коли приїхала поліція тілесних ушкоджень не бачив.

Показаннями свідка ОСОБА_12 , який показав, що потерпіла йому кума, вечером він був в них дома спілкувався 2 години, брав воду, вранці почув, що ОСОБА_7 померла. Тілесних ушкоджень на ній не бачив, чув, що ОСОБА_4 її побив.

Також винуватість ОСОБА_4 підтверджується зібраними та дослідженими під час судового провадження належними та допустимими письмовими доказами, а саме:

Заявою ОСОБА_4 від 19 лютого 2015 року, зі змісту якої встановлено, що ОСОБА_4 повідомив про вчинення ним кримінального правопорушення та визнання вини у вчиненому.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 20 лютого 2015 року з ілюстративними таблицями до нього, під час якого, в приміщенні кабінету № 23 Попільнянського РВ УМВС України, ОСОБА_4 розповів та показав, що 15 лютого 2015 року між ним та ОСОБА_7 в будинку в с. Кам`янка, виник конфлікт в ході якого він наніс їй тілесні ушкодження. З метою з`ясування способу нанесення тілесних ушкоджень. ОСОБА_4 на статисту зобразив яким чином він наносив удари ОСОБА_7 . Далі ОСОБА_13 вказав, що наніс один удар кулаком правої руки в грудну клітку ОСОБА_7 , від чого вона впала на диван. Потім зазначив, що наніс ще десять ударів кулаками рук по тулубу ОСОБА_7 ..

Протоколом огляду місця події від 19 лютого 2015 року, який проводився в житловому будинку в АДРЕСА_2 , будинок одноповерховий, цегляний, вхід до будинку здійснюється через двері, які на момент огляду були відчинені. В будинку наявні три кімнати, коридор та веранда. В кімнаті в північній частині будинку на ліжку виявлено труб ОСОБА_7 .. Труп був розміщений на ліжку в положенні лежачи на спині, ноги виправленні, руки розміщені на грудях. На тілі трупа був одяг: джинси та зелена кофта. При огляді на тілі трупа тілесних ушкоджень не виявлено.

Протоколом огляду місця події від 19 лютого 2015 року з ілюстративними таблицями до нього, який проводився в приміщенні моргу за адресою: АДРЕСА_3 . На момент огляду в приміщенні моргу знаходився труп жіночої статі, який встановлено як ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . При огляді трупа виявлені наступні тілесні ушкодження: синці на обличчі (5), два садна обличчя, синці обох гомілок та кистей рук, синець лівої бокової поверхні тулубу, крововиливи під м`які тканини голови, масивний крововилив під твердою оболонкою мозку, перелом грудини та двох ребр по одному ребру з кожної із сторін, опік правої гомілки.

Лікарським свідоцтвом про смерть № 876 від 19 лютого 2015 року, згідно якого причина смерті ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , набряк, набухання головного мозку масивний субдуральний крововилив, закрита черепно мозкова травма, тупа поєднана травма тіла.

Висновком експерта від 15 березня 2015 року, № 25, згідно якого на основі даних судового-медичного дослідження трупа ОСОБА_7 , 1974 року народження, даних додаткових методів дослідження, враховуючи обставини справи, згідне з поставленими питаннями, експерт прийшов до наступних висновків:

При судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_7 виявлено тупу поєднану травму тіла у вигляді:

- Закритої черепно-мозкової травми - синець та садно спинки носа, синець в ділянці кута нижньої щелепи справа, садно чола, синець в ділянці зовнішнього кінця лівої брови, синець в ділянці тіла нижньої щелепи справа, синець лівої щоки, крововиливи в м`які тканини голови, крововиливи під мозкові оболонки, набряк, набухання речовини головного мозку;

- Закритої тупої травми грудної клітки - перелом грудини, крововилив в переднє середостіння, перелом 8-го ребра зліва по передньо - підпахвинній лінії (з розривом парієтальної плеври), перелом 6-го ребра по середньо-ключичній лінії, крововиливи в прилеглих до переломів м`яких тканинах, гемоторакс зліва;

- синця лівої гомілки, синця в ділянці лівої клубової кістки, синця правої кисті, синця лівої кисті, синця правої гомілки.

Дана тупа поєднана травма тіла утворилась від неодноразової дії твердих тупих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, має ознаки тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя, перебуває в причинному зв`язку настанням смерті.

Враховуючи характер тілесних ушкоджень: синці - синьо-фіолетового кольору, з жовтизною по периферії, дані судово-гістологічної експертизи - «...ішемія серця печінки, ішемія клубочків нирок та повнокрів`я коркового шару, набряк набухання головного мозку, ішемія судин в ділянці м`яких тканин в ділянках ушкоджень, з набряком та ознаками продуктивного запалення...», слід рахувати, що смерть потерпілої настала через деякий проміжок часу після отриманих тілесних ушкоджень, обчислюваний декількома днями (можливо 3-4 доби), необхідний для розвитку травматичного шоку, при цьому слід зазначити, що на клінічний перебіг, окрім тілесних ушкоджень, має значення загальний стан організму, в тому числі і наявність чи відсутність алкогольного сп`яніння (знеболююча дія), тощо.

Також при судово-медичному дослідження трупа виявлено опік шкіри правої гомілки ІІ ступеню, що утворився від контакту з розжареним предметом.

Смерть ОСОБА_7 настала від тупої поєднаної травми тіла у вигляд: закритої черепно-мозкової травми, закритої тупої травми грудної клітки, синців кінцівок та опіку шкіри правої гомілки II ступеню; яка ускладнились розвитком травматичного шоку, що підтверджується даними судово-медичного дослідження трупа (тілесними ушкодженнями), даними судово - гістологічної експертизи: Нирка-ішемія клубочків, мезангіопроліферативний гломерулонефрит. Некроз епітелію звитих канальців. Повнокрів`я мозкового шару.

Оскільки в описовій частині постанови будь-які обставини події не вказані, судити про можливість утворення виявлених тілесних ушкоджень не представляється можливим.

На момент настання смерті етиловий спирт в крові ОСОБА_7 , при судово -токсикологічній експертизі, не виявлений. Встановити, в якому стані потерпіла перебувала на момент тримання тілесних ушкоджень (твереза чи п`яна) не представляється можливим, в зв`язку з тривалим проміжком часу між отриманими тілесними ушкодженнями та настанням смерті.

Враховуючи ступінь розвитку трупних явищ, слід рахувати, що смерть ОСОБА_7 настала в межах 10-ти годин до моменту розтину трупа в морзі.

Висновком експерта від 15 березня 2015 року, № 30/1 (додатковий до висновку експерта № 25 від 15 березня 2015 року), згідно якого тілесні ушкодження виявлені у ОСОБА_7 могли утворитись так, як на це вказує під час проведення слідчого експерименту ОСОБА_4 .. Однак, судити про відповідність показів ОСОБА_4 , щодо опіку шкіри правої гомілки не представилось можливим, оскільки під час проведення слідчого експерименту останній не вказав на факт спричинення даного тілесного ушкодження.

Висновком судово психіатричного експерта від 03 березня 2015 року № 83-2015, згідно якого ОСОБА_4 в минулому будь-якими психічними захворюваннями не страждав та не страждає ними в даний час. Виявляє клінічні ознаки розладу особистості та поведінки, зумовлені вживанням алкогольних напоїв, стан компенсації. Даний діагноз відповідає критеріям шифру F10.71 міжнародної класифікації хвороб 10 перегляду. Однак, вищевказані зміни зі сторони психіки у ОСОБА_4 не досягають ступеню психічного захворювання, лежать в межах патології характеру та не позбавляють його здатності на даний час, усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. ОСОБА_4 в період часу, до якого відносяться інкриміновані йому протиправні вчинки, також виявляв вищевказаний розлад особистості, але на той проміжок часу він в тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності, який би міг позбавляти його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними, не перебував. Перебував в стані простого алкогольного сп`яніння. Вчинки, які йому інкримінують, були пролонгованими у часі, послідовними, ситуаційно обумовленими, з адекватною мовною продукцією, зв`язок з навколишнім не втрачав, цілеспрямовано рухався в просторі та розподіляв власну увагу. ОСОБА_4 міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними в період часу, до якого відносяться інкриміновані йому протиправні вчинки, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на даний час. По своєму психічному стану не потребує в застосуванні щодо нього примусових заходів медичного характеру.

Висновком експерта від 04 грудня 2015 року № 123, згідно якого за даними висновку експерта № 25 від 19 лютого 2015 року, при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_7 були виявлені тілесні ушкодження: «В ділянці спинки носа - синець невизначеної форми, блідо-фіолетового кольору з жовтизною по периферії, що розповсюджується на нижню повіку лівого ока, розмірами 8,0 x 2,5 см. На фоні даного синця на спинці носа - дрібноточкове садно, що вкрите коричневою виступаючою кіркою, розміром 0,1 см. в діаметрі. В ділянці кута нижньої щелепи справа з переходом в скроневу ділянку синець овальної форми, аналогічний вищеописаному, розмірами 10,5 x 4,5 см. На чолі, між бровами - садно овальної форми, що вкрите коричневою виступаючою кіркою, розмірами 1,0 x 0,6 см. В ділянці зовнішнього кінця лівої брови - синець овальної форми, блідо-фіолетового кольору з жовтизною по периферії, розмірами 3,5 x 3,0 см. В ділянці тіла нижньої щелепи справа, проекційно 4 зубу - синець овальної форми, блідо-фіолетового кольору з жовтизною по периферії, розмірами 1,7 x 1,4 см. На лівій щоці - аналогічний синець овальної форми, розмірами 2,0 х 1,5 см. На внутрішній поверхні лівої гомілки в її верхній та середній частинах синець невизначеної форми, синьо-фіолетового кольору, розмірами 12,5 x 6,0 см. В ділянці гребеня крила лівої клубової кістки по середньо - підпахвинній лінії синець невизначеної форми, темно-фіолетового кольору з жовтизною по периферії, розмірами 12,5 x 5,5 см. На тильній поверхні правої кисті, в ділянці 4-5 п`ястних кісток - синець невизначеної форми, блідо-фіолетового кольору, розмірами 5,0 x 3,5 см. На тильній поверхні лівої кисті, в ділянці проекції 2 п`ястної кістки - синець овальної форми, аналогічного кольору, розмірами 2,0 х 1,5 см. На передній поверхні правої гомілки в її середній частині - синець смугастої форми, блідо - фіолетового кольору, розмірами 5,0 х 1,2 см. По задній поверхні правої гомілки в її середній та нижній частинах - пухир в формі видовженого овалу, заповнений прозорою рідиною, розмірами 11,0 x 3,0 см. Виявлений перелом грудини в ділянці 3-го міжребір`я, в крововилив в м`які тканини переднього середостіння (підтверджено гістологічно); в лівій плевральній порожнині виявлено близько 100 мл. крові у вигляді щільних згортків та рідкої крові. На внутрішній поверхні м`яких тканин голови проекційно вищеописаному синцю лівої брови виявлено крововилив яскраво-червоного кольору, розмірами 2,5 x 1,7 см. Аналогічний крововилив виявлено в потиличній ділянці зліва на відстані 6 см. вище потиличного горба та на 2 см. вліво від середини, розмірами 2,2 x 1,3 см. Аналогічний крововилив виявлено в тім`яній ділянці на 2 см. вправо від середини, розмірами 3,5 x 3,0 см. Тверда мозкова оболонка не ушкоджена, напружена. Під нею виявлено крововилив по всій поверхні головного мозку у вигляді пластинчастого згортка крові желеподібної консистенції, темно-червоного кольору, загальним об`ємом до 120 см?, що не щільно спаяний з твердою мозковою оболонкою. М`яка мозкова оболонка волога, блискуча, прозора, із різко вираженим набряком, судини її різкого нерівномірного кровонаповнення. Мозочок, довгастий мозок із вдавленням у вигляді кільця, який повторює малюнок потиличного отвору. При дослідженні ребер виявлений перелом 8-го ребра зліва по передньо - підпахвинній лінії», а також темна червона рідка кров в порожнинах серця та крупних судинах, точкові крововиливи в серозні оболонки, повнокрів`я внутрішніх органів, різко виражений набряк м`яких мозкових оболонок.

При судово - гістологічній експертизі №653 від 15 березня 2015 року, встановлено: «Заключения: Субдуральні, субарахноїдальні крововиливи з початковими реактивними змінами. Токсико - гіпоксична енцефалопатія. Набряк-набубнявіння речовини мозку. Крововиливи в м`яких тканинах, маркірованих по схемі, з початковими реактивними змінами. Ознаки опіку шкіри 2 ступеню. Міокардіодистрофія. Пневмосклероз. Жировий гепатоз. Мезангіо - проліферативний гломерулонефрит.»

При медико - криміналістичній експертизі встановлено: «На фрагменті грудини виявлено повний перелом, який проходить через тіло грудини на відстані 21,5 мм від верхнього краю фрагменту. Даний перелом по своєму механізму творення являється прямим розгинальним та утворився від прямої дії тупого твердого предмету, травмуюча сила якого була направлена на місце утворення перелому, на що вказують ознаки стиснення на зовнішній кістковій поверхні та ознаки розтягнення на внутрішній кістковій поверхні. На фрагменті 6 ребра справа виявлено повний перелом, який розташований на відстані 89 мм від грудного кінця та 39 мм від іншого. Даний перелом по своєму механізму утворення являється непрямим згинальним та утворився від непрямої дії тупого твердого предмету, травмуюча сила якого була направлена на відстані від місця утворення перелому, на що вказують ознаки розтягнення на зовнішній кістковій поверхні та ознаки стиснення на внутрішній кістковій поверхні. На фрагменті 8 ребра зліва виявлено повний перелом, який розташовується на відстані 56 мм від грудного кінця та 42 мм від іншого. Даний перелом по своєму механізму утворення являється непрямим згинальним та утворився від непрямої дії тупого твердого предмету, травмуюча сила якого була направлена на відстані від місця утворення перелому, на що вказують ознаки розтягнення на зовнішній кістковій поверхні та ознаки стиснення на внутрішній кістковій поверхні.»

При додатковій судово-гістологічній експертизі № 2570-К від 01 грудня 2015 року встановлено: «Висновок: субдуральні крововиливи, виявлені при повторному дослідження, є прижиттєвими у стадії розсмоктування, можливою давністю в межах 6-7 діб. Та наявність свіжих крововиливів з початковими реактивними змінами, можливою давністю до 2-3 годин. Наявність субарахноїдальних крововиливів в лівій потиличній ділянці з початковими реактивними змінами до 2-3 годин та наявність ділянок крововиливів в товщі м`яких мозкових оболонок в стовбуровій частині з ознаками розсмоктування, можливою давністю до 6-7 діб. Також наявність ділянок крововиливів у м`яких тканинах з ділянки перелому грудини та перелому 8 ребра зліва, можливою давністю в межах 6-7 діб та ділянок свіжих крововиливів, можливою давністю до 2-3 годин».

Виявлені на трупі гр. ОСОБА_7 тілесні ушкодження не відображають характерологічних особливостей діючих предметів, по даній причині конкретно висловитись про них являється неможливим, проте, враховуючи їх розміщення, скупчення їх на окремих поверхнях, подібність їх між собою розмірами, поверхнями, забарвленням, можна припустити, що вони виникли від дій твердих тупих предметів як з обмеженою, так і переважаючою контактуючою поверхнею, що могло бути при нанесенні ударів стисненою в кулак кистю, в тому числі можливо озброєною рукою, взутими ногами і т.п.; не виключена можливість, що деякі із них в незначній кількості могли виникнути при падінні на тверді предмети.

Опік 2 ст. на задній поверхні правої гомілки виник від дії джерела з високою температурою, можливо гарячого предмету.

Найбільш характерним механізмом виникнення тілесних ушкоджень у гр. ОСОБА_7 було нанесення по її тілу ударів твердими тупими предметами.

Тілесних ушкоджень, які б могли виникнути від дій кінцівок тварини - корови чи її рогів, комісія не вбачає.

При житті гр. ОСОБА_7 страдала токсикоз - гіпоксичною енцефалопатією, міокардіодистрофією, пневмосклерозом, жировим гепатозом, гломерулонефритом, які не явились причиною її смерті; основним в причині розвитку її смерті явились важкість сполученої травми тіла, в основі якої лежить масивна гематома головного мозку, загальним об`ємом до 120 см?, практично по всій його поверхні.

В судовому засіданні допитаний судово-медичний експерт ОСОБА_14 , який підтвердив висновок судово-медичної експертизи, зазначив, що тілесні ушкодження виявлені у ОСОБА_7 відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень. Про можливість нанесення тілесних ушкоджень великою рогатою худобою не вбачає ознак. Тілесні ушкодження наносилися твердим тупим предметом. Своєчасне надання медичної допомоги могло б зберегти життя.

Згідно вимог частини 1 статті 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору його належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Відповідно до статті 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність, чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Згідно з приписами частини 1 статті 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку встановленому цим Кодексом.
Даючи кримінально-правову оцінку діям обвинуваченого, суд вважає доведеною поза розумним сумнівом винуватість ОСОБА_4 в умисному заподіянні тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілої, що вірно кваліфіковано за частиною 2 статті 121 КК України.
Згідно положень статті 3 Загальної Декларації прав людини, кожна людина має право на життя, свободу та особисту недоторканність. У відповідності до положень статті 6 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права та статті 2 Конвенції по захист прав людини і основоположних свобод, право на життя є невід`ємним правом людини, яке охороняється законом. Зазначені положення міжнародних правових стандартів мають універсальний характер і відображені в Конституції України. Зокрема, у статті 3 Конституції України закріплено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до статті 27 Конституції України кожна людина має невід`ємне право на життя, ніхто не може бути свавільно позбавлений життя, а обов`язок держави - захищати життя людини. Формою державного захисту життя та особистої недоторканності людини є встановлення кримінальної відповідальності за злочини проти життя і здоров`я.
Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінивши їх в сукупності, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за частиною 2 статті 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілої.

За загальним правилом, встановленим частиною першою статті 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах цього обвинувачення.
Обираючи обвинуваченому міру та вид покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставинами згідно статті 66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є активне сприяння розкриття злочину.

Обставинами згідно статті 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.
Обвинувачений ОСОБА_4 , працює в торговельному виробничому приватному підприємстві «Катрін» - робочим, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

При визначенні міри покарання обвинуваченому, суд приймає до уваги положення статей 1, 50 КК України, згідно яких Кримінальний кодекс має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, а також запобігання злочинам. Покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобіганню вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Водночас, при призначенні покарання, суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину згідно статті 12 КК України, форму вини, а також особливості конкретного злочину.
Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до статті 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, мету покарання, визначену у частині 2 статті 50 КК України, згідно якої покарання має на меті не тільки кару, але й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами, особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, крім того суд враховує, що ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин в стані алкогольного сп`яніння, внаслідок чого загинула людина оскільки людина, її життя і здоров`я, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю і право на життя є невід`ємним, а заподіяна шкода має незворотній характер і не може бути відшкодована, також суд враховує думку потерпілого, який просив визначити обвинуваченому міру покарання згідно закону і призначає покарання обвинуваченому ОСОБА_4 в межах санкції частини 2 статті 121 КК України у виді позбавлення волі, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Суд за жодних обставин не вбачає застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 положень статей 69, 75 КК України з огляду на тяжкість вчинення злочину.

Саме визначене покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).
Так, у рішенні ЄСПЛ у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява №10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
Справедливе застосування норм права означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.
Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.
Потерпілим ОСОБА_6 подано до суду цивільний позов про стягнення з ОСОБА_4 на його користь 20000 моральної шкоди.

Вирішуючи позовні вимоги суд встановив наступне.
Відповідно до частини другої статті 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
У відповідності до вимог статті 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно з частиною другою статті 23 ЦК України моральна шкода полягає:
1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншими ушкодженнями здоров`я;
2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала в зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;
3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна;
4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Відповідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року, із змінами, внесеними, постановою № 5 від 25.05.2001 року, «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто, відшкодування моральної шкоди може здійснюватися не тільки в силу договору, але й закону.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 3 Постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
З урахуванням роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року з наступними змінами "Про судову практику в справах відшкодування моральної (немайнової) шкоди", виходячи із засад розумності, виваженості і справедливості, а також конкретних обставин кримінального провадження, враховуючи те, що маральним стражданням супроводжується будь яке протиправне діяння, тому суд не ставить під сумнів факт перенесення моральних страждань потерпілим, та приходить до висновку про задоволення вимог потерпілому ОСОБА_6 про стягнення моральної шкоди в розмірі 20000 гривень, яка повинна бути стягнута на його користь з обвинуваченого ОСОБА_4 .

Документально підтверджені процесуальні витрати відсутні.

Арешт на майно в даному кримінальному провадженні не накладався.

Речові докази відсутні.

Вирішуючи питання щодо обрання міри запобіжного заходу ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили, суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та те, що обвинувачений проживає в іншій місцевості, а тому приходить до висновку про обрання міри запобіжного заходу відносно обвинуваченого до набрання вироком законної сили у виді - тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду.

Керуючись статтями 368 -371, 373-374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 2 статті 121 КК України і призначити для нього покарання за частиною 2 статті 121 КК України у виді 7 (семи) років позбавлення волі.

Обрати ОСОБА_4 міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили у виді тримання під вартою, взявши його під варту із залу суду.

Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання з 26 листопада 2019 року.

Цивільний позов ОСОБА_6 про стягнення з ОСОБА_4 на його користь 20000 моральної шкоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гвинтове, Буринського району, Сумської області та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кам`янка, Попільнянського району Житомирської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , завданої кримінальним правопорушенням моральної шкоди в розмірі 20000 гривень.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Попільнянський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя Попільнянського

районного суду ОСОБА_1