Справа № 439/869/19
У Х В А Л А

24 вересня 2019 року м. Львів

Шевченківський районний суд м.Львова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря с/з ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Львові кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000137 від 03 березня 2019 року, щодо обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Броди Львівської області, громадянки України, раніше не судимої, не працевлаштованої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

у с т а н о в и в:

кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000137 від 03 березня 2019 року з обвинувальним актом, до якого долучено реєстр матеріалів досудового розслідування та розпискою підозрюваної і захисника про отримання копії обвинувального акту, на підставі ухвали від 05.06.2019 року колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду надійшов до суду 05.06.2019 року.

У судовому засіданні прокурор підтримав письмове клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_5 строком на 60 днів.

Клопотання мотивує тим, що дія обраного запобіжного заходу закінчується 02.10.2019р., посилаючись на продовження існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, що стало підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. З метою уникнення від кримінальної відповідальності обвинувачена може переховуватись від суду, продовжувати злочинну діяльність, обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який у разі доведеності передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, що свідчить про неможливість запобігання ризиків шляхом застосування більш м`яких заходів.

Захисник ОСОБА_7 залишила вирішення клопотання на розгляд суду.

Обвинувачена ОСОБА_5 погодилася з клопотанням.

Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, приходять до наступних висновків.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Так, ухвалою колегії суддів Шевченківського районного суду м.Львова від 18.07.2019 року продовжено дію запобіжного заходу ОСОБА_5 у виді тримання під вартою до 02.10.2019 включно, без визначення застави.

У відповідності до ст.21 Конституції України гарантовано право на свободу та особисту недоторканність та передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

У рішенні «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 року, визначено, що тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Так, Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини. Такими ознаками є тяжкість та підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину, ухилення від явки до суду, вчинення іншого злочину.

Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

Крім того, суд враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України» при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Водночас, розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої.

Судом вивчалась можливість застосування відносно обвинуваченої більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищевказаних ризиків. Однак, враховуючи реальне існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченої винуватою у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров"я її, міцність соціальних зв"язків обвинуваченої в місці її постійного проживання, у тому числі наявність родини, утриманців, постійного місця роботи або навчання, репутацію обвинуваченої, її майновий стан, наявність судимостей.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов"язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор, недостатність застосування більш м"яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним в клопотанні

Аналізуючи вимоги КПК України та наявні в розпорядженні суду документи, які додані прокурором в підтримку заявленого клопотання, суд приходить до висновку, що кримінальне правопорушення в якому обвинувачується ОСОБА_5 є особливо тяжким, згідно ст. 12 КК України.

Відповідно до п.2 ч.4 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини. Ураховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що заявлене клопотання прокурора є підставним і таким, що підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 177, 183 КПК України,суд,

п о с т а н о в и в:

продовжити строк тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці м.Броди Львівської області, громадянки України, раніше не судимої, не працевлаштованої, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 - на 60 (шістдесят) днів з 03.10.2019 р. до 01.12.2019 року включно, без визначення застави.

Копію ухвали вручити прокурору ОСОБА_6 , захиснику ОСОБА_7 , обвинуваченій ОСОБА_5 та скерувати начальнику державній установі «Львівська установа виконання покарань №19» /м. Львів, вул. Городоцька,20/ - для відома.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Львівської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

судді ОСОБА_2

ОСОБА_3