Ухвала
іменем України
28 жовтня 2019року

м. Київ
справа № 294/1182/16-к

провадження № 51-5312 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі Суд) у складі:
головуючої ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Житомирського апеляційного суду від 30 липня 2019 року щодо нього,
Короткий зміст оскаржених вироку, ухвали та встановлені обставини
За вироком Чуднівського районного суду Житомирської області від 16 січня

2019 року, залишеним без змін ухвалою Житомирського апеляційного суду від

30 липня 2019 року, ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ст. 71 КК за сукупністю вироків, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Чуднівського районного суду Житомирської області від 16 жовтня 2014 року та призначено ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць.
Вирішено питання щодо речових доказів у провадженні.
Суд визнав ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК за обставин, детально наведених у вироку.
Як установив місцевий суд, ОСОБА_4 27 травня 2016 року, дочекавшись, коли син власниці будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_5 ОСОБА_6 заснув, викрав майно ОСОБА_5 загальною вартістю 615 грн, заподіявши останній матеріальної шкоди на зазначену суму.
Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі засуджений, не оспорюючи доведеності винуватості та правильності юридичної оцінки вчиненого діяння, порушує питання про скасування рішення суду апеляційної інстанції та направлення кримінального провадження на новий апеляційний розгляд на підставах, передбачених пунктами 1, 3 ст. 438 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК). На обґрунтування свого прохання зазначає, що суд апеляційної інстанції, залишаючи вирок місцевого суду щодо нього без змін, безпідставно не врахував наступні обставини, щире каяття, визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність претензій зі сторони потерпілої, те, що його цивільна дружина вагітна, відсутність обставин, що обтяжують покарання, які, на його думку, давали суду підстави для пом`якшення покарання. Скаржник наголошує, що апеляційний суд під час розгляду порушив вимоги ст. 404 КПК, унаслідок чого його ухвала є незаконною.
Мотиви Суду
Відповідно до вимог статей 50, 65 КК особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації це покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Наведених норм права суд не порушив.
Згідно з вироком, призначаючи ОСОБА_4 захід примусу, суд урахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (середньої тяжкості), особу винного, котрий визнав вину у скоєному, за місцем проживання характеризується негативно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше судимий та вчинив новий злочин під час відбування іспитового строку за попереднім вироком суду.
Пом`якшуючих та обтяжуючих обставин судом не встановлено.
З огляду на все це суд дійшов обґрунтованого висновку про суспільну небезпечність ОСОБА_4 та про неможливість досягнення мети його виправлення

й попередження вчинення ним нових злочинів без ізоляції від суспільства, а тому, дослідивши та давши належну оцінку доказам, зібраним у справі, врахувавши особу засудженого та інші фактичні обставини справи, призначив покарання, яке відповідає вимогам ст. 65 КК.
Із зазначеною позицією місцевого суду погодився й апеляційний суд. Відповідно до змісту оспорюваної ухвали при перегляді вироку суд апеляційної інстанції, перевіривши доводи щодо суворості покарання, викладені в апеляційній скарзі засудженого, навів переконливі мотиви, з яких він визнав їх неприйнятним і такими, що не є підставою для зміни вироку. Зокрема, суд обґрунтовано послався на те, що такі пом`якшуючі покарання обставини, як щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину не були встановлені ні під час досудового розслідування, ні під час судового розгляду. Не мотивовано наявність таких обставин і в касаційній скарзі.
Отже, рішення суду апеляційної інстанцій є обґрунтованим та не викликає сумнівів у його правильності, а посилання скаржника на надмірну суворість покарання, істотні порушення загальних засад при його призначенні є неспроможними. Ухвала апеляційного суду за своїм змістом не суперечить вимогам статей 370, 419 КПК.
Доводи засудженого про те, що судом апеляційної інстанції не дотримано вимог ст. 404 КПК при перевірці рішення суду першої інстанції є неспроможними, оскільки відповідно до вказаної норми закону суд апеляційної інстанції може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується. Проте, у касаційній скарзі засудженого відсутні відомості про таке клопотання під час апеляційного розгляду його скарги на судове рішення першої інстанції.
У касаційній скарзі не міститься переконливих і достатніх аргументів щодо істотного порушення норм процесуального та матеріального права при здійсненні судового й апеляційного провадження, а тому і не має необхідності в перевірці матеріалів справи.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, зокрема, якщо з касаційної скарги, наданих до неї копій судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Таким чином, Суд дійшов висновку, що касаційна скарга засудженого не підлягає задоволенню.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Житомирського апеляційного суду від 30 липня

2019 року щодо нього.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3