Справа № 309/44/19
Провадження № 1-кп/309/257/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2019 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого-судді: ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хуст кримінальне провадження, що внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001421 від 06.12.2018 року відносно :

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого, у скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст. 186 КК України

За участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 06 грудня 2018 року приблизно о 17 год. 45 хв. знаходячись біля міського фонтану на вул. Майдан Незалежності в м. Хуст, діючи з корисливих мотивів, умисно, тобто усвідомлюючи протиправність карність та суспільну небезпечність своїх, дій, а також настання суспільно небезпечних наслідків, маючи на меті протиправне збагачення, за рахунок відкритого заволодіння чужим майном, підбіг ззаду до громадянки ОСОБА_6 , після чого схопив її обома руками за кисть лівої руки в якій остання тримала гаманець світлого кольору з грошовими коштами на загальну суму 2000 (дві тисячі) Євро та 5000 (п`ять тисяч) гривень та методом ривка вихватив вказаний гаманець.

В свою чергу, ОСОБА_6 намагаючись затримати ОСОБА_3 схопила останнього за ліву ногу , однак ОСОБА_3 з метою утримання викраденого майна , використовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої , наніс ОСОБА_6 один удар взутою ногою в область грудей, спричинивши їй тілесні ушкодження у вигляді синців верхньої третини правої гомілки, нижньої третини лівої гомілки, лівого колінного суглобу, нижньої третини лівої гомілки, грудної клітки, садно верхньої третини правої гомілки, які згідно висновку експерта № 223 від 10.12.2018 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи значної втрати працездатності, внаслідок чого ОСОБА_6 відпустила ОСОБА_3 та останній втік у невідомому напрямку заволодівши вказаним гаманцем з грошовими коштами.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів

Вказаних висновків суд дійшов з урахуванням пояснень обвинуваченого, який будучи допитаним в судовому засіданні свою вину у вчиненні цього кримінального правопорушення (злочину) визнав повністю, дав покази, підтвердив обставини його скоєння, викладені в установочній частині вироку, зокрема в частині часу, місця та способу вчинення, щиро розкаявся у вчиненому.

Так, в судовому засіданні ОСОБА_3 після роз`яснення йому обвинувачення, суду ствердив , що він дійсно 6 грудня 2018 року близько 17 год. побачив біля фонтану в м. Хуст жінку, яка тримала у руках гаманець. Оскільки він перебував у скрутному матеріальному становищі вирішив викрасти гаманець . Підбігши ззаду він намагався вирвати гаманець, однак його схопила потерпіла не бажаючи віддавати гаманець . Після цього він намагаючись вирватись від потерпілої вдарив останню ногою після чого втік , а гроші витратив на власні потреби. У вчиненому щиро розкаюється.

Підсудний згідний з доказами зібраними відносно нього органами досудового слідства і вважає за недоцільне дослідження їх в судовому засіданні, так як вину у вчиненому злочину визнає повністю , зміст та значення ст. 349 КПК України йому зрозумілі.

Беручи до уваги, що ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, його показання відповідають суті пред`явленого обвинувачення, суд за згодою обвинуваченого та учасників судового розгляду, враховуючи, що не оспорювалися фактичні обставини справи, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України визнає їх встановленими в судовому засіданні та вважає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин, роз`яснивши при цьому учасникам судового розгляду наслідки застосування даної статті КПК України, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, обмежившись допитом підсудного ОСОБА_3 та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачають відповідальність за кримінальне правопорушення, винними у вчиненні яких визнаються обвинувачені.

З огляду на наведене та у світлі формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 186 КК України грабіж поєднаний з застосуванням насильства , яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно .

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

Відповідно до ст.. 12 КК України злочин , який передбачений ч.2 ст. 186 КК України відноситься до тяжких злочинів .

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують їх покарання. Також суд враховує, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 щире каяття.

Обставини передбачені ст. 67 КК України, що обтяжують покарання ОСОБА_3 є рецидив злочинів .

Судом встановлено, що вироком Хустського районного суду від 8 травня 2018 року, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та засуджено до двох років позбавлення волі . На підставі ст.. 104 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування покарання, якщо він протягом року іспитового строку у два роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Суд враховує, що обвинувачений на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має посередню характеристику за місцем проживання, спосіб життя ( не працює, раніше судимий), позицію прокурора та захисника, щодо необхідної міри покарання; ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), а саме: його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, його поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ч.2 статті 186 КК України у виді позбавлення волі, із визначенням остаточного покарання у порядку ст. 71 даного Кодексу.

Підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України, або ж застосування ст. 69 КК України, чи норм ст. 69-1 КК України до обвинуваченого, суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов за яких дані правові норми мають змогу бути застосовані, оскільки відповідно до норм КК України є не припустимими, та не дають підстав для звільнення цієї особи від відбування покарання або ж його призначення із застосуванням ст. 69 цього Кодексу. Суд однозначно переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, визначена даним вироком міра покарання, а саме у виді позбавлення волі є достатньою та необхідною для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Речові докази у справі слід вирішити в порядку передбаченому ст. 100 КПК України

Процесуальні витрати у кримінальному провадженню відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, обвинуваченому ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою , враховуючи вимоги ст.ст. 131-132, 177, 178 КПК України, слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупності вироків до даного покарання частково приєднати не відбуте покарання за вироком Хустського районного суду від 08.05.2018 року у вигляді одного місяця позбавлення волі і остаточно до відбуття засудженому ОСОБА_3 призначити покарання у вигляді чотирьох років і одного місяця позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою вважати продовженим до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 відраховувати з дня його затримання , а саме 11 год. 05 хв. 12.12.2018 року.

Речові докази по справі DVD диски який приєднано до матеріалів справи відповідно до постанови слідчого від 18 грудня 2018 р. , і який знаходяться на зберіганні у матеріалах кримінального провадження залишити на зберіганні у матеріалах кримінального провадження.

Речовий доказ по справі кросівок, який приєднано до матеріалів справи відповідно до постанови слідчого від 18 грудня 2018 р. , і який знаходяться на зберіганні в кімнаті речових доказів Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області відповідно до квитанції від 18 грудня 2018 р. після вступу вироку в законну силу повернути ОСОБА_3

На вирок може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду через Хустський районний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення

Суддя Хустського

районного суду ОСОБА_1