Дата документу 12.09.2019 Справа № 331/6280/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-кп/807/1574/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №331/6280/18Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.28, ч.1 ст.111 КК України
УХВАЛА

12 вересня 2019 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_7 , яке викладено в апеляційній скарзі, про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 28 листопада 2018 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИЛА:
Вказаним вироком на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним, ОСОБА_7 визнано винуватим та засуджено за ч.2 ст.28, ч.1 ст.111 КК України із застосуванням положень ст.69 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

30.08.2019 року поза межами строку на апеляційне оскарження засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій виклав клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження вироку Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 28.11.2018 року, посилаючись на те, що він не зміг своєчасно оскаржити вирок через погрози застосування насильства, які надходили на його адресу з боку співробітників СБУ. Внаслідок даних погроз він обмовив себе та боявся за своє життя та життя близьких йому людей. Після ухвалення щодо нього вироку працівники СБУ продовжували здійснювати на нього психологічний тиск та погрожували позбавленням життя. Наразі співробітник, який керував групою працівників СБУ, які йому погрожували, звільнений з посади, у зв`язку з чим він вирішив написати апеляційну скаргу.

В доповненні до клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження засуджений посилався на те, що на час ухвалення вироку він перебував під вартою і копія вироку йому не була вручена взагалі. Лише в липні після звернення з письмовим клопотанням до суду він отримав копію вироку. Таким чином, засуджений вважає, що апеляційна скарга подана ним з додержанням норм ст.395 КПК, а тому строк апеляційного оскарження підлягає поновленню.

Заслухавши засудженого та його захисника, які просили поновити строк апеляційного оскарження даного вироку, оскільки він пропущений з поважних причин; прокурора, яка заперечила проти клопотання та вважала, що підстави для поновлення строку апеляційного оскарження відсутні; перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи засудженого в обґрунтування поважності причин пропуску строку, колегія суддів дійшла висновку, що підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження відсутні виходячи з такого.

Відповідно до ст.395 КПК України апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, з моменту вручення їй копії вироку.

Однак апеляційна скарга на вирок суду від 28.11.2018 року засудженим ОСОБА_7 подана 30.08.2019 року, тобто зі значним пропуском строку апеляційного оскарження.

Між тим, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що оскаржуваний вирок було проголошено в присутності ОСОБА_7 та йому були роз`яснені порядок і строк оскарження вироку. Відповідно до наявної у матеріалах провадження розписки копія вироку була вручена ОСОБА_7 в день проголошення вироку (а.п.158), що відповідає ч.6 ст.376 КПК України.

Правило дотримання тридцятиденного строку на оскарження вироку суду першої інстанції з дня його проголошення, передбачене п.1 ч.2 ст.395 КПК України, надає потенційному заявникові достатньо часу для роздумів стосовно подачі апеляційної скарги, чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції. Це правило чітко визначає для осіб період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.

Процедура визначення строків для подання скарги має на меті забезпечити належне відправлення правосуддя і дотримання принципу правової визначеності.

За змістом ст.117 ч.1 КПК України строк виконання процесуальних дій поновлюється лише у тому випадку, якщо його пропущено з поважних причин.

Під поважними причинами пропущення процесуального строку слід розуміти неможливість особи подати скаргу у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала апеляційну скаргу, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Зазначені обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що інтереси ОСОБА_7 в суді першої інстанції представляв захисник ОСОБА_9 , який був присутній разом із засудженим при проголошенні оскаржуваного судового рішення. Засуджений мав достатньо часу для того, щоб оскаржити вирок в разі незгоди з ним. Між тим, апеляційна скарга подана засудженим через вісім місяців з дати завершення процесуального строку.

Обставини, на які посилається засуджений ОСОБА_7 в своєму клопотанні, на переконання колегії суддів, не можуть бути розцінені як поважні причини пропуску строку апеляційного оскарження.

При цьому колегія суддів критично ставиться до заперечень засудженого про те, що йому не було вручено копію вироку в день його проголошення, оскільки такі заперечення спростовуються наявною в матеріалах провадження розпискою засудженого, відповідно до якої копія вироку була йому вручена 28.11.2018 року, що не було спростовано засудженим під час розгляду його клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження.

Більш того, 10.01.2019 року ОСОБА_7 особисто звернувся до суду із письмовою заявою про видачу йому копії зазначеного вироку суду, який набрав чинності. Така копія вироку була вручена ОСОБА_7 16.01.2019 року, про що він власноруч зазначив у своїй заяві. (а.с. 175)

Інших обґрунтованих даних на підтвердження того, що засуджений пропустив строк на апеляційне оскарження з поважних причин, які були б підставою для його поновлення, не наведено, а тому, на думку колегії суддів, строк на подачу апеляційної скарги поновлений бути не може.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для поновлення строку апеляційного оскарження засудженому.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.399 КПК України апеляційна скарга, подана після закінчення строку апеляційного оскарження, повертається, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для поновлення строку апеляційного оскарження.

Керуючись п.4 ч.3 ст.399 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Відмовити засудженому ОСОБА_7 в поновленні строку на апеляційне оскарження вироку Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 28 листопада 2018 року щодо нього.

Апеляційну скаргу з усіма доданими до неї матеріалами повернути засудженому ОСОБА_7 , надіславши також копію даної ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4