Справа № 468/1514/18-к
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

іменем УКРАЇНИ

11.12.2019 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Баштанка кримінальне провадження № 0000575 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Добре Баштанського району Миколаївської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

06.10.2018 року о 10.00 год. ОСОБА_4 в порушення вимог пп. 2.9.а, 31.1, 31.4.1.а, 31.4.2.а, 31.4.5 Правил дорожнього руху України, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно несправним автомобілем марки «ВАЗ 21063» номерний знак НОМЕР_1 , несправність якого полягала у понаднормованому зносі протектора правих коліс та встановлення шин різних моделей з різним малюнком протектору на задній вісі, наднормативному зносі люфту рульового керування, непрацездатності вакуумного підсилювача гальм і заднього контуру гальмової системи, що призвело до зниження загальної ефективності гальмування, рухався зі швидкістю близько 23-38 км/годину в світлий час доби по ґрунтовій дорозі в напрямку до вулиці Шумської в с. Добре Баштанського району Миколаївської області, яка примикає до проїзної частини вказаної вулиці біля домоволодіння №47.

Рухаючись в умовах достатньої видимості по ґрунтовій дорозі, що проходить паралельно домоволодінням №49 та №47 по вул. Шумській в с. Добре Баштанського району Миколаївської області, та біля домоволодіння №47 примикає до асфальтобетонної проїзної частини вул. Шумської, водій ОСОБА_4 , грубо порушуючи вимоги пп. 1.3, 2.3.б, 12.3 Правил дорожнього руху України, проявив неуважність в даній дорожній обстановці, не врахував дорожню обстановку і стан керованого ним транспортного засобу, при виникненні перешкоди для руху у виді пішохода ОСОБА_7 , який рухався по вул. Шумській с. Добре Баштанського району в попутному рухові автомобіля напрямку, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, маючи об`єктивну можливість виявити даного пішохода та технічну можливість запобігти наїзду на пішохода, при виїзді біля домоволодіння АДРЕСА_2 , допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 . В результаті такого наїзду автомобіля ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у виді перелому склепіння черепа, перелому дистального епіфізу стегнової кітки зі зміщенням уламків, підшкірної гематоми волосяної частини голови зліва, саден ділянки лівої гомілки, які за ознакою небезпеки для життя відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Причиною дорожньо-транспортної пригоди стало порушення водієм ОСОБА_4 вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України, які знаходяться в причинному зв`язку з настанням ДТП.

Таким чином, судом в межах судового розгляду, визначених ст. 337 КПК України, встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 скоїв злочин, передбачений ст. 286 ч. 2 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

Свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину ОСОБА_4 визнав повністю та вказав, що дійсно 06.10.2018 року близько 10.00 години він, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та керуючи автомобілем ВАЗ 21063 номерний знак НОМЕР_1 виїжджав з ґрунтової дороги на асфальтовану вул. Шумську в с. Добре Баштанського району та при виїзді відвернув голову вліво, щоб подивитись чи не їдуть з того боку автомобілі, а в цей час автомобіль під його керуванням наїхав на пішохода, що йшов по обочині вулиці. Коли обвинувачений повернув голову та побачив це, тоді почав гальмувати. Обвинувачений вийшов з автомобіля та покликав сусідку, щоб та викликала швидку, а сам залишився чекати на місці. Вказаного пішохода обвинувачений бачив приблизно за 20 метрів до того як ґрунтова дорога виходила на вул. Шумську. Автомобіль обвинуваченого рухався зі швидкістю приблизно 25 км/год. Обвинувачений отримував посвідчення водія, але загубив його. У вчиненому обвинувачений розкаюється, брав участь в проведенні з ним на досудовому розслідуванні слідчого експерименту та сплачував потерпілому кошти на його лікування.

Крім власних показань обвинуваченого, його винуватість у скоєному підтверджується комплексом досліджених в суді доказів.

Свідок ОСОБА_8 в суді пояснив, що брав участь при проведенні слідчого експерименту з ОСОБА_4 . ОСОБА_4 при проведенні даної слідчої дії відмовився від послуг захисника та вільно розповідав обставини ДТП, вказуючи, що виїжджав з ґрунтової дороги на асфальтовану вулицю. Слідчий здійснював відповідні заміри. Одразу протокол не складали, а він його підписував пізніше.

З показань ОСОБА_9 слідує, що вона була залучена в якості понятої при проведенні з ОСОБА_4 слідчого експерименту. Слідчий при цьому здійснював відповідні заміри, було встановлено, що пішохід перед ДТП знаходився на узбіччі, а ОСОБА_4 показував, як виїжджав на автомобілі з ґрунтової дороги. Протокол та складену до нього схему вона підписувала пізніше.

Згідно з протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 06.10.2018 року, схеми та фототаблиці до нього - місцем події є асфальтована ділянка місцевості по вулиці Шумській, в районі будинку № 47 в с. Добре Баштанського району Миколаївської області, на якій зафіксовані сліди гальмування.

Відповідно до протоколу додаткового огляду місця події від 04.04.2019 року, схеми та фототаблиці до нього, при огляді ділянки місцевості по вул. Шумській в с. Добре виявлена ґрунтова дорога, яка примикає до проїзної частини вул. Шумської в с. Добре Баштанського району Миколаївської області біля домоволодіння №47.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 06.10.2018 року та фототаблиці до нього, в с. Добре на вул. Шумській біля будинку №15 оглянуто автомобіль марки «ВАЗ 21063» номерний знак НОМЕР_1 , на якому було виявлено механічні пошкодження у вигляді відсутності передньої решітки бамперу, тріщини лобового скла округлої форми з боку водія, бокове дзеркало з боку водія загнуте.

З протоколу огляду речового доказу від 07.10.2018 року слідує, що було оглянуто автомобіль марки «ВАЗ 21063» номерний знак НОМЕР_1 , на якому було виявлено механічні пошкодження аварійно-динамічного характеру передньої частини: табличка державного номеру деформована в лівій частині з загином верхньої та нижньої частин навколо бамперу, деформований капот в передній лівій частині, ліве переднє крило деформоване в передній верхній частині, має потертості пилового шару, що злежався, в передній бічній частині деформації з розривом металу, лівий повторювач повороту зруйнований, лобове скло в лівій частині зруйноване з утворенням сітки тріщині збереженням загальної цілісності в отворі.

Відповідно до результату токсикологічного дослідження №5843 від 11.10.2018 року у крові ОСОБА_4 , відібраної 06.10.2018 року о 15.50 год. виявлено етанол в концентрації 2,25 г/л.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №1112 від 26.10.2018 року, ОСОБА_7 були заподіяні тілесні ушкодження у виді перелому склепіння черепа, перелому дистального епіфізу стегнової кітки зі зміщенням уламків, підшкірної гематоми волосяної частини голови зліва, саден ділянки лівої гомілки, які за ознакою небезпеки для життя відносяться до тяжких тілесних ушкоджень. Вказані тілесні ушкодження могли утворитися в умовах ДТП (зіткнення пішохода з автотранспортним засобом), не виключено незадовго до звернення у лікарню 06.10.2018 року. Враховуючи характер та локалізацію тілесних ушкоджень, можна говорити про те, що в момент наїзду потерпілий міг бути звернений правою стороною тіла до автотранспортного засобу, міг знаходитися в русі йти, швидко йти, бігти.

З протоколу проведення слідчого експерименту від 08.10.2018 року схеми та фототаблиці до нього слідує, що ОСОБА_4 в присутності двох понятих показав та розказав на місці обставини дорожньо-транспортної пригоди, в ході якої він керуючи автомобілем здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_7 .

Згідно з протоколом проведення слідчого експерименту від 25.06.2019 року, схеми та фототаблиці до нього слідчим за участі потерпілого ОСОБА_7 в присутності двох понятих проведений слідчий експеримент щодо відтворення обставин ДТП та в результаті проведення такої слідчої дії експериментальним шляхом встановлені місце наїзду автомобіля на потерпілого, темп руху потерпілого 1,09 м/с. В ході слідчого експерименту встановлено, що конкретна видимість пішохода в даній дорожній обстановці наступає на відстані 46,8 метрів.

Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи № 18-964 від 25.10.2018 року на момент дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «ВАЗ 21063» номерний знак НОМЕР_1 мав несправності, які полягали у понаднормованому зносі протектора правих коліс та встановлення шин різних моделей з різним малюнком протектору на задній вісі, наднормативному зносі люфту рульового керування, непрацездатності вакуумного підсилювача гальм і заднього контуру гальмової системи, що призвело до зниження загальної ефективності гальмування. Вказані несправності виникли до моменту огляду автомобіля, а, за умов незмінності технічного стані автомобіля з моменту ДТП до моменту огляду, і до моменту ДТП та могли бути виявлені водієм перед виїздом шляхом зовнішнього огляду та в процесі експлуатації автомобіля.

Згідно з висновком судової транспортно-трасологічної експертизи № 18-916 від 24.10.2018 року пошкодження автомобіля «ВАЗ-21063» н.з. НОМЕР_1 , утворення яких характерне при контакті з частинами тіла людини, розташовувалися починаючи від передньої середньої та лівої частини автомобіля з наступним переміщенням назад і контактуванням з лівою частиною лобового скла.

Із висновку судової автотехнічної експертизи по дослідженню механізму та обставин дорожньо-транспортної пригоди від 26.10.2018 року №18-993 слідує, що за умов, викладених в ухвалі про призначення експертизи, дії водія автомобіля ВАЗ 21063 н.з. НОМЕР_1 , що передували ДТП, не відповідали вимогам п. 12.3 ПДР. Невідповідність дій водія вказаного автомобіля вимогам п. 12.3 ПДР з технічної точки зору знаходяться у причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до висновку додаткової судової автотехнічної експертизи по дослідженню механізму та обставин дорожньо-транспортної пригоди від 04.11.2019 року №19-1125, за умов, викладених в ухвалі про призначення експертизи, дії водія автомобіля ВАЗ 21063 н.з. НОМЕР_1 , що передували ДТП, не відповідали вимогам п. 12.3 ПДР. Невідповідність дій водія вказаного автомобіля вимогам п. 12.3 ПДР з технічної точки зору знаходяться у причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди. Належним виконанням вимог п. 12.3 ПДР водій автомобіля ВАЗ 21063 н.з. НОМЕР_1 мав технічну можливість запобігти ДТП (наїзду на пішохода), наявність технічних несправностей систем керування даного автомобіля, встановлених при проведенні експертизи по дослідженню технічного стану автомобіля, не знаходиться в причинному зв`язку з настанням ДТП.

Згідно з повідомленням регіонального сервісного центру в Миколаївській області від 11.10.2018 року №31/14-3425 ОСОБА_4 було видане посвідчення водія 29.12.2017 року.

Відповідно до розписки ОСОБА_10 від 08.10.2018 року (невістки потерпілого ОСОБА_7 ) остання отримала від ОСОБА_4 на часткове відшкодування витрат на лікування потерпілого 4780 грн.

Із заяви ОСОБА_7 від 29.01.2019 року слідує, що ОСОБА_4 сплатив потерпілому матеріальну допомогу в сумі 15000 грн.

Відповідно до розписки ОСОБА_7 від 29.01.2019 року, ОСОБА_4 повністю відшкодував потерпілому спільно визначену ними моральну та матеріальну шкоду в загальному розмірі 15301,98 грн., у зв`язку з чим потерпілий просив закрити провадження або ж призначити обвинуваченому мінімальне покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Таким чином описані вище обставини вказують на доведеність в діях ОСОБА_4 складу злочину, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує особу винного, який характеризується посередньо, не працює, характер вчиненого ним злочину, що віднесений до категорії тяжких злочинів, обставини вчинення злочину.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданої потерпілому шкоди.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

У досудовій доповіді орган з питань пробації прийшов до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства.

З врахуванням наведених обставин, при наявності обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, та з врахуванням досудової доповіді органу з питань пробації про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, заявленої в письмових заявах позиції потерпілого щодо небажання суворого покарання обвинуваченого, позиції прокурора щодо можливості звільнення обвинуваченого від відбування основного покарання з випробовуванням, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без відбування покарання і доцільність застосування ст.75 КК України, ухваливши звільнення його від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням та з покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

При визначенні обвинуваченому додаткового покарання суд враховує вказані вище обставини, що враховувались при призначенні основного покарання, та вважає, що в даному випадку достатнім та необхідним буде визначення обвинуваченому додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.

При цьому, суд не може погодитись з позицією сторони захисту щодо неможливості призначення обвинуваченому додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки обвинувачений був притягнутий до адміністративної відповідальності за дані події за ст. 130 КУпАП та йому було призначене адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, у зв`язку з наступним. По-перше, суду не надані відомості про таке притягнення обвинуваченого до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП. По-друге, відповідно до п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати як додаткове покарання незалежно від того, що особу вже було позбавлено такого права в адміністративному порядку. По-третє, адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП та кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 286 КК України, за вчинення якого притягується до кримінальної відповідальності ОСОБА_4 не є тотожними правопорушеннями, оскільки порушення, передбачене ст. 130 КУпАП стосується порушення п. 2.9 «а» ПДР України, натомість до відповідальності за ч.2 ст. 286 КК України ОСОБА_4 притягується за порушення ним вимог п. 12.3 ПДР України, внаслідок чого були заподіянні тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_7 .

Відповідно до ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину.

В зв`язку з цим в рахунок відшкодування заподіяної шкоди підлягає задоволенню позов прокурора про стягнення з обвинуваченого витрат, понесених закладом охорони здоров`я на лікування потерпілого, в розмірах встановлених фактичних витрат в сумі 8902,08 грн., оскільки цивільно-правова відповідальність обвинуваченого за заподіяння ним шкоди третім особам не була застрахована.

Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
В зв`язку із зазначеним з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави витрати за проведення експертиз в сумі 5975 грн.

Суд не може погодитись з позицією прокурора щодо того, що слід залишити чинними заходи по арешту майна з метою забезпечення виконання позову прокурора про стягнення витрат, понесених закладом охорони здоров`я на лікування потерпілого, у зв`язку з наступним. По-перше, за загальним правилом відповідно до ч.4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. По-друге, з тексту ухвали слідчого судді Баштанського районного суду Миколаївської області від 17.10.2018 року №468/1376/18-к слідує, що арешт автомобіля «ВАЗ 21063» номерний знак НОМЕР_1 був накладений з однією метою з метою його збереження в якості речового доказу, а не з метою забезпечення позову чи відшкодування шкоди. При цьому, за загальним правилом відповідно до ч.1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю.По-третє, відповідно до ч.6 ст. 170 КПК України арешт майна з метою забезпечення цивільного позову може бути накладений на належне підозрюваному, обвинуваченому, засудженому, натомість обвинувачений ОСОБА_4 є тільки володільцем вказаного вище автомобіля, а відповідно до наявного у справі повідомлення регіонального сервісного центру в Миколаївській області від 11.10.2018 року №31/14-3424 з додатком даний автомобіль зареєстрований за іншою особою ОСОБА_11 .
За такого, оскільки відпала подальша необхідність в збереженні автомобіля «ВАЗ 21063» номерний знак НОМЕР_1 як речового доказу по справі, заходи по арешту майна, вжиті за ухвалою слідчого судді Баштанського районного суду Миколаївської області від 17.10.2018 року №468/1376/18-к згідно зі ст. 174 КПК України належить скасувати після набрання вироком законної сили.

Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України речовий доказ: автомобіль марки «ВАЗ 21063» номерний знак НОМЕР_1 підлягає поверненню фактичному володільцю ОСОБА_4 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370,374 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України, і призначити йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

На підставі ст.ст.75,76 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом дворічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на один рік підлягає реальному виконанню.

Після набрання вироком законної сили заходи по арешту майна, вжиті за ухвалами слідчого судді Баштанського районного суду Миколаївської області від 17.10.2018 року №468/1376/18-к - скасувати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в особі Баштанської центральної районної лікарні 8902 (вісім тисяч дев`ятсот дві) гривні 08 копійок в рахунок відшкодування витрат, понесених на лікування потерпілого.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення експертних досліджень в сумі 5975 (п`ять тисяч дев`ятсот сімдесят п`ять) гривень.

Речовий доказ автомобіль марки «ВАЗ 21063» номерний знак НОМЕР_1 повернути фактичному володільцю ОСОБА_4 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів.

Суддя