Номер провадження: 11-сс/813/1751/19
Номер справи місцевого суду: 522/2405/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одесивід 11.10.2019 року про обрання запобіжного заходу в кримінальному провадженні №0000192 від 14.01.2019року,-

встановив:

оскарженою ухвалою слідчого судді задоволено старшого слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , яке погоджено прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_10 та застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 08.12.2019 року, з визначенням розміру застави, у розмірі 600 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1152600 (один мільйон сто п`ятдесят дві тисячі шістсот) гривень, відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, одруженого, ФОП, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-
підозрюваного в кримінальному провадженні №0000192 від 14.01.2019року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Як убачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській областіперебуває кримінальне провадження №0000192 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.01.2019року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, вчиненого за наступних обставин.

Згідно матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_8 підозрюється в тому, що він, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та інші невстановлені особи, діючи з корисливих мотивів, переслідуючи умисел, спрямований на порушення встановленого законом порядку обігу психотропних речовин, а саме положень статті 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» в редакції від 22.12.2006 року, відповідно до якої обіг психотропних речовин включених до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06 травня 2000 року (з наступними змінами та доповненнями до наведених нормативних актів), на території України заборонено, у невстановлений слідством час вступили у попередню змову з метою незаконного придбання, зберігання з метою збуту та незаконного збуту психотропних речовин на території міста Одеси.
Реалізуючи спільний злочинний намір щодо незаконного придбання, зберігання з метою збуту та незаконного збуту психотропних речовин на території міста Одеси ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та інші невстановлені особи розподілили між собою злочинні ролі, згідно яких:
- ОСОБА_8 мав незаконно купувати у невстановлених слідством осіб психотропні речовини, які у подальшому мав незаконно зберігати за місцем свого мешкання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Передавати за місцем свого мешкання психотропні речовини ОСОБА_11 , для їх подальшого незаконного збуту на території міста Одеси, а також розподіляти кошти, отримані від реалізації психотропних речовин;
- ОСОБА_11 мав незаконно отримувати психотропні речовини у ОСОБА_8 , за місцем мешкання останнього, незаконно зберігати їх за місцем свого мешкання, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . Передавати за місцем свого мешкання психотропні речовини ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , для їх подальшого незаконного збуту на території міста Одеси, приймати замовлення щодо придбання психотропних речовин, а також розподіляти кошти, отримані від реалізації психотропних речовин;
- ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та інші невстановлені слідством особи мали незаконно отримувати психотропні речовини у ОСОБА_11 , за місцем мешкання останнього, а також незаконно їх збувати, шляхом «закладок», на території міста Одеси.
Так, реалізуючи спільний злочинний намір та виконуючи розподілені злочинні ролі, ОСОБА_8 у період часу з 20.05.2019 року по 29.05.2019 року, більш точного часу не встановлено, при невстановлених слідством обставинах, незаконно придбав у невстановлених осіб психотропні речовини, які з метою незаконного збуту, незаконно зберігав за місцем свого мешкання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
Після чого, у період часу з 20.05.2019 року по 29.05.2019 року, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_8 перебуваючи за місцем свого мешкання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , виконуючи розподілені злочинні ролі, передав ОСОБА_11 психотропні речовини, для їх подальшого збуту на території міста Одеси.
У подальшому, ОСОБА_11 , реалізуючи спільний злочинний намір та виконуючи розподілені злочинні ролі, став незаконно зберігати отриманні у ОСОБА_8 психотропні речовини за місцем свого мешкання, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .
29.05.2019 року ОСОБА_11 , виконуючи розподілені злочинні ролі, повідомив ОСОБА_15 особу, яка проводила санкціоновану оперативну закупку, про можливість придбання психотропної речовини на території міста Одеси.
Після чого, 29.05.2019 року в денний час ОСОБА_11 перебуваючи за місцем свого мешкання, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , виконуючи розподілені злочинні ролі, передав ОСОБА_12 та ОСОБА_13 психотропні речовини, для їх подальшого збуту, шляхом «закладки», на території міста Одеси ОСОБА_15 , яка проводила санкціоновану оперативну закупку.
У подальшому, 29.05.2019 року в денний час ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , реалізуючи спільний злочинний намір та виконуючи розподілені злочинні ролі, прибули на вулицю Рішельєвська в місті Одесі.
29.05.2019 року приблизно о 13 годині 50 хвилин, більш точного часу не встановлено, виконуючи розподілені злочинні ролі, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 перебуваючи біля будинку № 23-А по вулиці Рішельєвська в місті Одесі незаконно збули, шляхом «закладки», психотропну речовину.
Після чого, 29.05.2019 року ОСОБА_15 , яка проводила санкціоновану оперативну закупку, добровільно видала працівникам поліції незаконно збуту, шляхом «закладки», психотропну речовину.
Згідно висновку експерта № 1170-Х від 22.08.2019 року надана на експертизу речовина рослинного походження чорно-коричневого кольору, масою 0,49 г., містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено 5 F-MDMB-PICA.
Кількісний вміст 5 F-MDMB-PICA становить 0,0081 г.
Також, 09.10.2019 року в ході проведеного співробітниками поліції санкціонованого судом обшуку за місцем мешкання ОСОБА_8 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено: двадцять три розфасованих згортки з речовиною рослинного походження чорно-коричневого кольору.
14.01.2019 року відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК Українибули внесені до ЄРДР за №0000192.

09.10.2019 року ОСОБА_8 затримано в порядку ст.208 КПК України та 10.10.2019 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.
11.10.2019 року слідчий, звернувся до слідчого судді з клопотанням, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_8 , мотивуючи його тим, що останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, перебуваючи на волі може переховуватися від суду та ухилитися від покарання, незаконно впливати на свідків, може вчинити інші кримінальні правопорушення або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 11.10.2019 року клопотання слідчого задоволено та підозрюваному ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, з визначенням розміру застави.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій вказує на необґрунтованість та незаконність ухвали слідчого судді, просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту. В обґрунтування апеляційної скарги, захисник вказує на необґрунтованість підозри та відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача; захисника, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника; дослідивши матеріали судового провадження; обговоривши доводи апеляційної скарги та провівши судові дебати; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Питання, які слідчий суддя повинен вирішити при застосуванні відносно особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначені змістом ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що слідчий суддя дотримався вказаних вимог закону при розгляді клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Прийняте рішення слідчий суддя мотивував наявністю в матеріалах провадження обґрунтованої підозри, тяжкості покарання, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК, а також особу самого підозрюваного.
З викладеного вбачається, що слідчий суддя, приймаючи рішення про доцільність застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу та обґрунтовано дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого, в зв`язку з відсутністю достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам дієво запобігти ризикам, доведеним слідчим і прокурором.

Докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження, зокрема: розсекречені протоколи негласних слідчих (розшукових) дій; вказують на те, що на даній стадії досудового розслідування існує обґрунтована підозра, яка разом з існуючими ризиками та конкретними обставинами справи, зокрема фактом інкримінування підозрюваному тяжкого злочину пов`язаного з незаконним збутом наркотичних засобів , на думку апеляційного суду, виключають собою можливість обрання відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Апеляційний суд наголошує, що на даній стадії кримінального провадження, судом лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання або продовження відповідного запобіжного заходу, а тому суд не може давати оцінку допустимості та належності доказів, оскільки справа не розглядається судом по суті пред`явленого обвинувачення.

Слід зазначити, що у відповідності до положень ч.2 ст.94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та всі доказі в даному кримінальному провадженні підлягають ретельній перевірці з наступною їх оцінкою у відповідності до положень ч.1 ст.94 КПК України.

Відповідно до ст.ст. 89, 94 КПК України, оцінка допустимості та належності доказів буде надана судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті. При цьому підстав для визнання доказів недопустимими, які передбачені в ч.2 ст.87 КПК України, стороною захисту апеляційному суду не наведено.

Погоджуючись з рішенням слідчого судді щодо обґрунтованості підозри, апеляційний суд враховує те, що діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» («Нечипорук і Йонкало проти України», no. 42310/04, §219, 21 квітня 2011 року).

Згідно практики ЄСПЛ, зокрема згідно п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13.11.07 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, апеляційний суд враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок слідчого судді про необхідність обрання на даній стадії досудового розслідування, підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів може виявитися не достатнім для забезпечення існуючих ризиків, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону і правовими позиціями ЄСПЛ.

З урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, в якому ОСОБА_8 оголошено про підозру у вчиненні тяжкого злочину, пов`язаного з збутом наркотичних засобів у великих розмірах та практики ЄСПЛ, апеляційний суд вважає, що надані органом досудового розслідування до клопотання про обрання запобіжного заходу докази, в своїй сукупності, на даній стадії досудового розслідування, вказують на обґрунтованість висунутої останній підозри у вчиненні інкримінованих йому дій, а тому доводи захисника в частині відсутності обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених ст.177 КПК України, апеляційний суд вважає безпідставними.

Апеляційний суд звертає увагу, що доцільність необхідності подальшого утримання підозрюваному під вартою буде перевірена через нетривалий час в порядку ст.199 КПК України, в тому числі і з урахуванням результатів досудового розслідування, під час якого також будуть перевірені факти щодо існування обґрунтованості підозри оголошеної ОСОБА_8 .

Застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя районного суду з достатньою повнотою мотивував своє рішення та на законних підставах визначив розмір застави, як альтернативу запобіжному заходу у виді тримання під вартою, який перевищує розмір застави, встановлений положеннями п.2 ч.5 ст.182 КПК України.

Слідчий суддя правильно вирішив, що застава лише поза межами розмірів, зазначених в п.2 ч.5 ст.182 КПК України, здатна забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_8 покладених на нього обов`язків. Стороною захисту не надано будь-яких доказів, які вказують на відсутність ризиків.
На думку апеляційного суду, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та висунутої підозри у вчиненні тяжкого злочину пов`язаного з незаконним збутом наркотичних засобів, визначений слідчим суддею розмір застави є достатнім і прийнятним також з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Матеріали справи не містять інших даних про застереження, які б унеможливлювали перебування підозрюваного під вартою. Стороною захисту апеляційному суду не надано будь-яких документів, які б свідчили про неможливість перебування підозрюваного під вартою за станом здоров`я.

Таким чином, доводи захисника щодо необґрунтованості оскаржуваної ухвали є непереконливими, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційний суд вважає, що висновок слідчого судді про необхідність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах справи, а дані про особу підозрюваного і сама підозра у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, дають достатні підстави вважати, що на даний час дійсно існують зазначені слідчим суддею ризики, які виправдовують тримання під вартою підозрюваного.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 376, 404, 405, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -
постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одесивід 11.10.2019 року про обрання запобіжного заходу в кримінальному провадженні №0000192 від 14.01.2019року у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_16