ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 11кп/818/1854/19 Суддя-доповідач ОСОБА_2 Категорія: ч.2 ст.309 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2019 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Московського районного суду м.Харкова від 28 листопада 2018 року, стосовно ОСОБА_7 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Московського районного суду м.Харкова від 28 листопада 2018 року
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Харкова, громадянин України, освіта середня, не працюючий, неодружений, проживаючий без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 30.08.2010 року Московським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 289, ч.2 ст. 307, ч.2 ст. 189 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, 08.05.2013 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 187 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений умовно-достроково 24.06.2014 року на невідбутий строк 1 рік 9 місяців 13 днів; 24.01.2017 року Московським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, згідно з ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки,
визнаний винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України з призначенням покарання у виді 3 років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 71 КК України частково приєднано покарання, не відбуте за вироком Московського районного суду м. Харкова від 24.01.2017 року у вигляді 1 року 2 місяців позбавлення волі та остаточно призначено ОСОБА_7 4 роки 2 місяці позбавлення волі.

Вказаним вироком встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше неодноразово судимий за скоєння різного складу злочинів, на шлях виправлення і перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив і, маючи не зняту та не погашену в установленому порядку судимість, знову вчинив новий злочин у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів за наступних обставин.

Так, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 21.09.2018 року, близько 13 години 30 хвилин, більш точний час встановлено не було, маючи умисел, спрямований на незаконне виготовлення та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту і реалізуючи його, усвідомлюючи протиправність своїх дій, із завчасно придбаних на ринках та в аптеках м. Харкова інгредієнтів, а саме макового насіння, соди, розчинника, оцту, медичного препарату «Ацетилсаліцилова кислота», та предметів домашнього вжитку, знаходячись на ділянці місцевості біля житлового багатоповерхового будинку №54 по вулиці Валентинівській у місті Харкові шляхом проведення хімічних реакцій, незаконно виготовив особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, об`ємом 2,8 мл, який вибрав в медичний шприц, об`ємом 20 мл, і поклав до лівої кишені штанів, одягнених на ньому, та почав незаконно зберігати для особистого вживання, без мети збуту.

21.09.2018, в період часу з 14:15 год. до 14:40 год., на дитячому майданчику навпроти будинку № 142 по пр-ту Тракторобудівників в м. Харкові, в ході проведення огляду місця події, в присутності двох понятих у ОСОБА_7 виявлено та вилучено медичний шприц об`ємом 20 мл з рідиною коричневого кольору, об`ємом 2,8 мл, яка згідно з висновком експертизи матеріалів, речовин та виробів за експертною спеціалізацією 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» № 2487 від 27.09.2018 є особливо небезпечним наркотичним засобом опій ацетильований, який згідно з «Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 №700, зі змінами та доповненнями, віднесений до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено (таблиця 1, список 1), загальна маса якого у перерахунку на суху речовину склала 0,2008 грами, який ОСОБА_7 незаконно виготовив та зберігав для особистого вживання без мети збуту.

Не погодившись з рішенням районного суду обвинувачений ОСОБА_7 подав на нього апеляційну скаргу в якій просить переглянути вирок Московського районного суду м.Харкова від 28 листопада 2018 року у зв`язку з його суворістю. Крім того обвинуваченим подано клопотання щодо застосування до нього норм ч.5 ст. 72 КК України та зарахувати йому в строк покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а саме з 02.10.2018 року до набуття чинності вироком суду.

Вислухавши доповідь судді; пояснення обвинуваченого, який відмовився від свого клопотання про призначення захисника та підтримав апеляційну скаргу; пояснення прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги; вивчивши матеріали справи, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає, зважаючи на наступне.

Дії обвинуваченого кваліфіковано правильно, висновки суду відносно фактичних обставин справи, які в суді першої інстанції не заперечувались і відносно яких відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України докази не досліджувались, колегія суддів на підставі ч.2 ст.394 та ч.1 ст.404 КПК України, не перевіряє.

При призначенні покарання ОСОБА_7 суд діяв з дотриманням вимог ст.65 КК України, а саме. Врахував ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, наслідки, які настали від його скоєння, відношення до скоєного, та данні про особу обвинуваченого, який раніше судимий, судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку, не працює, за місцем мешкання характеризується позитивно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває. Крім того згідно з Актом № 377 судово-наркологічної експертизи від 02.10.2018 року, ОСОБА_7 встановлений діагноз хронічний токсичний гепатит, синдром залежності до опіатів, він потребує лікування, протипоказань не має.

Відповідно до ст.ст. 66,67 КК України врахував обставини, що пом`якшують покарання щире каяття, а також відсутність обтяжуючих обставин.

Крім того судом прийнято до уваги, що ОСОБА_7 скоїв злочин в період іспитового строку та призначив покарання яке є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання скоєння ним нових злочинів.

Надаючи оцінку доводам апеляційної скарги, колегія суддів враховує, що ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий за які відбував покарання в місцях позбавлення волі, але відповідних висновків для себе не зробив, та продовжуючи злочинну діяльність вчинив вказаний злочини в період іспитового строку, що свідчить про стійку антисоціальну направленість його особи.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_7 , а також попередження вчинення ним нових злочинів не можливе без його ізоляції від суспільства, тобто лише при позбавленні волі, та з призначенням покарання з застосуванням ст. 71 КК України, а призначення більш м`якого виду покарання - не стане ефективним та дієвим для досягнення мети виправлення.

Такий вид і міра покарання, на думку колегії суддів, буде достатньою для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових злочинів.

Отже, апеляційні вимоги обвинуваченого ОСОБА_7 про можливість призначення більш м`якого покарання є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Також, обвинувачений подав клопотання про зарахування йому у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення із співвідношення один день тримання під вартою відповідає двом дням позбавлення волі, тобто на підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України № 838-VІІІ від 26.11.2015 року).

Як вбачається з формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, обвинувачений ОСОБА_7 вчинив злочини, передбачений ч.2 ст.309 КК України, після 21 червня 2017 року.

Відповідно до правового висновку, що міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року по справі №663/537/17, якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII.

З огляду на викладене, клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про зарахування йому попереднього ув`язнення у строк відбування покарання із співвідношення один день тримання під вартою відповідає двом дням позбавлення волі, на підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України № 838-VІІІ від 26.11.2015 року), належить залишити без задоволення.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягли за собою скасування оскаржуваного вироку, не вбачається.

Керуючись ст.ст.405,407 КПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Московського районного суду м.Харкова від 28 листопада 2018 року, стосовно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий

Судді-