ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 640/7296/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/2438/19 Суддя-доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.3 ст.307, ч.2 ст.309 КК України
УХВАЛА

18 липня 2019 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 27.06.2019р. відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , -

ВСТАНОВИЛА:
Вищевказаною ухвалою суд відмовив в клопотання прокурора про заміну обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт. Дію запобіжних заходів, застосованих до обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_10 у вигляді тримання під вартою продовжено до 25.08.2019р..

Вирішуючи питання про доцільність продовження строку тримання під вартою районний, суд зазначив про прийняття до уваги того, що на момент розгляду даного питання існує обґрунтована підозра у вчиненні обвинуваченим інкримінованих йому злочинів та ризики того, що обвинувачений може вчинити спробу переховуватись від суд чи продовжити вчиняти кримінальні правопорушення.
В підтвердження зазначених ризиків суд першої інстанції навів: по перше, те, що з урахуванням пред`явленого обвинувачення і в разі доведеності вини, може бути призначене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років, а, по друге, відсутність у обвинуваченого законних джерел до існування, обвинувачення їх у систематичному вчиненні злочинів, пов`язаних зі збутом наркотичних засобів, свідчить про можливість продовження злочинної діяльності з метою отримання незаконного прибутку, як джерела до існування.
На підставі викладеного, суд прийшов до висновку, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не забезпечить виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків і не перешкодить можливим спробам продовження останнім злочинної діяльності або ж переховуванню від суду.
Суд не побачив підстав для зміни запобіжного заходу, як про те просили прокурор та захисник, оскільки обставини, на які посилається прокурор в своєму клопотанні про зміну запобіжного заходу, існували ще на момент вирішення питання про застосування до останнього такого заходу, як тримання під вартою. З довідки від 27.07.2018р., виданої медичною частиною №27 філії Центру охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України у Харківській та Луганських областях, вбачається, що станом на час складання листа, надавалась вся необхідна медична допомога.
Суду не надано медичних даних, які б свідчили про тяжкий стан здоров`я обвинуваченого і неможливість надання йому необхідної медичної допомоги в умова СІЗО.
Також, при вирішенні питання доцільності продовження тримання ОСОБА_8 під вартою, суд враховує, що надання обвинуваченим показань, в яких він частково визнав пред`явлене обвинувачення, не є обставиною, яка дає достатні підстави прийти до висновку, що ризики того, що той може ухилитися від суду чи продовжити вчиняти злочини, відпали.
Крім того, районний суд звернув увагу на те, що стороною обвинувачення повторно заявлене клопотання про зміну обвинуваченому виду запобіжного заходу не містить посилання на нові обставини, які впливають на вид обраного запобіжного заходу, а ніж ті, які були предметом оцінки при розгляді аналогічного клопотання, заявленого прокурором 22.05.2019р.
В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу та змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжній захід у вигляді цілодобового домашнього арешту як того просив прокурор.

Вислухавши доповідь судді, думки учасників судового провадження, які вважали рішення суду не правомірним і просили задовольнити апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів прийшла до переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження (т.1 а.с.73-75) прокурор у кримінальному провадження подав клопотання не про продовження строку тримання під вартою, а просив змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Зі змісту ч.1 ст.183 КПК України випливає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим цього Кодексу.
Отже, з наведеної норми колегія суддів робить висновок, що обов`язок доводити необхідність застосування тримання під вартою покладається чинним процесуальним законодавством виключно на прокурора.
З урахуванням вищезазначеної норми та виходячи з положень передбачених ч.ч.3, 6 ст.22 КПК України які передбачають, що під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу, а суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для продовження строку тримання під вартою обвинуваченому, стосовно якого прокурор не доводить, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим чинним КПК України.
Таким чином, не вдаючись в оцінку обґрунтованості ухвали суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що районний суд припустився порушень вимог кримінального процесуального закону, які за своєю суттю є істотними оскільки перешкодило ухвалити законне судове рішення, що згідно п.3 ч.1 ст.409 КПК України є підставою для скасування судового рішення.
Звідси, оскільки прокурор не довів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не зможе запобігти ризикам, передбаченим КПК України то слід задовольнити його клопотання про зміну запобіжного заходу.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.404,405, п.3 ч.1 ст.409, ч.1 ст.412, 419КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу задовольнити.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 27.06.2019р. скасувати.

Клопотання прокурора про заміну запобіжного заходу задовольнити.

Змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з визначенням суми застави у розмірі 1600000грн., на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 діб з використанням електронного засобу контролю, заборонивши ОСОБА_8 цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 .

В зв`язку зі зміною запобіжного заходу обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити з під-варти в залі суду негайно.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді