пр. № 1-кс/759/7362/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 листопада 2019 року м. Київ

Слідчий суддя Святошинського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Київської місцевої прокуратури №8, ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Святошинського управління поліції ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, затриманого 10.11.2019 року в порядку ст. 208 КПК України, фактичний час затримання 10.11.2019р. о 18-00 годині, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 п.1, 12 ч.2 ст.115 КК України, внесеного в рамках кримінального провадження №0007926 від 10.11.2019,-
ВСТАНОВИВ:
12.11.2019 року до слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого Святошинського управління поліції ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 внесеного в рамках кримінального правопорушення №0007926 від 10.11.2019,строком на 60 днів без визначення застави.

Клопотання обґрунтовується тим, що слідчим відділом Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0007926 відомості про яке, 10.11.2019 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 п.1, 12 ч.2 ст.115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 09.11.2019 приблизно о 23:00год. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи на третьому поверсі загального коридору під`їзду будинку, за адресою: АДРЕСА_2 вчинили замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті двох осіб: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , однак не довели злочин до кінця з причин, що не залежали від їх волі, оскільки потерпілим своєчасно надано медичну допомогу.

Так, 09.11.2019, близько 23 годин 00 хвилин, ОСОБА_4 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , знаходились на третьому поверсі загального коридору під`їзду будинку АДРЕСА_2 , маючи умисел на позбавлення життя двох осіб, дочекались ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , вступили в попередню змову на умисне убивство останніх.

Цього ж дня, близько 23 годин 00 хвилин, ОСОБА_4 , діючи узгоджено з ОСОБА_8 групою осіб, продовжуючи знаходитись на третьому поверсі загального коридору під`їзду будинку АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, використовуючи заздалегідь заготовлений предмет схожий на бейсбольну биту, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне вбивство ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , групою осіб, усвідомлюючи, що голова є життєво важливим органом, діючи узгоджено з ОСОБА_8 , у якого знаходився заздалегідь заготовлений предмет схожий на металеву сокиру, почали наносити численну кількість ударів по голові ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , до моменту поки останні не втратили свідомість.

Відразу після цього, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , з місця вчинення злочину втекли, а ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , бригадою швидкої медичної допомоги було госпіталізовано до Київської міської клінічної лікарні № 17.

Згідно довідки з КМКЛ № 17 від 11.11.2019 р., у ОСОБА_10 , виявлені наступні тілесні ушкодження: ВПЧМТ, забій головного мозку, здавлений багатоуламковий перелом скроневої тім`яної кістки справа, перелом скроневої кістки справа з переходом на ЗЧЯ, забій рани м`яких тканин голови.

Згідно довідки з КМКЛ № 17 від 11.11.2019 р., у ОСОБА_9 , виявлені наступні тілесні ушкодження: ВПЧМТ, забій головного мозку тяжкого ступеню, здавлений багатоуламковий перелом лобно скроневої тім`яної кістки з переходом дна, ПЧЯ. Внутрішньо мозкова гематома і правій лобній ділянці САК, забійні рани голови, перелом сухо орбітального комплексу справа, перелом кісток носа.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб разом з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинили замах на умисне вбивство двох осіб, тобто умисне протиправне заподіяння смерті двох чи більше осіб, однак не довели свій злочин до кінця з причин, що не залежали від їх волі, тобто своїми діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.15, п.п. 1, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

10.11.2019 в порядку ст. 208 КПК України, за вчинення даного кримінального правопорушення, затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 п.1, 12 ч.2 ст.115 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

-довідкою Київської міської клінічної лікарні №17 від 11.11.2019р. згідно якої ОСОБА_10 встановлено діагноз: відкрита черепно-мозкова травма. Забій головного мозку. Здавлений багато уламковий перелом скроневої тім`яної кістки справа. Перелом скроневої кістки з переходом на піраміду та основу черепа, потиличної кістки справа з переходом на ЗЧЯ. Пнефмонцефалія. Забійні рани м`яких тканин голови.

- довідкою Київської міської клінічної лікарні №17 від 11.11.2019р. згідно якої ОСОБА_9 встановлено діагноз: відкрита черепно-мозкова травма. Забій головного мозку тяжкого ступеню. Вдавлений багато уламковий перелом лобно-скронево-тімяної кістки з переходом на ПЧЯ, СЧЯ.Внутрішньомозкова гематома в правій лобній ділянці. САК. Забійні рани голови.Перелом скулоорібтального комплексу справа. Перелом кісток носа.

- протоколом огляду місця події від 10.11.2019, який проводився в період часу з 00:15год до 01:15год., у приміщенні під`їзду буд. АДРЕСА_2 , згідно якого було виявлено та в подальшому вилучено змиви речовини бурого кольору, зовні схожі на кров, та сліди папілярних узорів;

- протоколом огляду місця події від 10.11.2019 проведеного в період часу з 01:16год до 01:35год у приміщенні кв. АДРЕСА_3 , за місцем проживання ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , та за місцем реєстрації підозрюваного ОСОБА_4 , згідно якого було вилучено:

1)мобільний телефон марки Sigma (ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 з вмістом абонентського номера телефона: НОМЕР_3 ;

2)мобільний телефон марки Meizu (ІМЕІ: НОМЕР_4 , ІМЕІ2: НОМЕР_5 )

3) чотирнадцять слідів папілярних узорів;

4) дев`ять недопалків цигарок «LD»;

5) вісім недопалків «Мальборо»

6) три недопалки «Вінстон»

7) один недопалок «Стронг».

- протоколом обшуку, проведеного 10.11.2019 у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , згідно якого було виявлено та вилучено предмети, які ймовірно слугували знаряддям вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , а саме: дерев`яну биту з плямами речовини бурого кольору; кухонний ніж з чорною рукояткою;

- протоколом затримання особи ОСОБА_4 в порядку ст.208 КПК України, підозрюваної у вчиненні злочину, згідно якого на одязі, в який був одягнутий ОСОБА_4 , а саме на куртці темно-червоного кольору, брюках марки «Адідас»,кросівках марки «asics» які в подальшому було вилучено у присутності понятих, виявлено плями речовини бурого кольору, зовні схожі на кров;

- повідомленням ОСОБА_4 про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 п.1, 12 ч.2 ст.115 КК України;

- іншими матеріалами досудового розслідування в їх сукупності

Зазначивши, що встановлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може: - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; - незаконно впливати на потерпілих та свідків в даному кримінальному провадженні; - вчинити інше кримінальне правопорушення, чи продовжити вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_4 . Також враховуючи, що підозрюваний підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, і за яке, згідно санкції ч. 2 ст. 115 КК України, передбачено покарання у вигляді виключно позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років позбавлення волі, або довічне позбавлення волі; відсутність у ОСОБА_4 офіційної роботи та законного достатнього джерела доходів; той факт, що ОСОБА_4 зареєстрований за місцем проживання ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , дає підстави вважати, що він буде намагатися незаконно впливати на потерпілих після їх одужання та виписки з лікарні, та дає підстави вважати, що ОСОБА_4 перебуваючи на волі, з помсти може продовжити кримінальне правопорушення відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ; перебуваючи на волі, ОСОБА_4 матиме змогу повернутися до місця своєї реєстрації, та місця проживання ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , за адресою: АДРЕСА_1 , де в ході проведеного обшуку було виявлено та вилучено ймовірне знаряддя вчинення ОСОБА_4 злочину відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , та може вчинити спробу знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які перебувають в даній квартирі, та мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; -той факт, що підозрюваний ОСОБА_4 за місцем реєстрації характеризується негативно, вказує на те, що перебуваючи на волі, він може вчинити інше кримінальне правопорушення; -той факт, що останньому було надано для ознайомлення матеріали провадження які містять протоколи допиту свідків з зазначенням їх анкетних даних та місць проживання, тому перебуваючи на свободі беручи до уваги що останній від показів в порядку ст. 63 Конституції України відмовився, є ризик впливу на свідків події; -відсутність будь-яких медичних застережень щодо унеможливлення перебування підозрюваного ОСОБА_4 , в умовах ДУ «Київський слідчий ізолятор».

З метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, приймаючи до уваги що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим п. 1, 2 3 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, то для дієвого виконання кримінального провадження вважаю доцільним застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на шістдесят діб.

На підставі наведеного слідчий просив клопотання задовольнити.

В судовому засіданні прокурор вимоги даного клопотання підтримав та просив його задовольнити, вказуючи, що стосовно підозрюваного існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме: зазначив, що ОСОБА_4 не працює та не має джерела доходів, перебуваючи на волі може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, може впливати на інших підозрюваних, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення в якому підозрюється.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 . в судовому засіданні просили відмовити у задоволенні клопотання, оскільки доказів вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення немає.
Слідчий суддя, заслухавши доводи учасників кримінального провадження, дослідивши додані до клопотання матеріали та докази, дійшов наступних висновків.

Частиною першою статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи, на судовий розгляд упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.

При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного у п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

При цьому слідчий суддя наголошує, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, правильність кримінально-правової кваліфікації діяння потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Отже, слідчий суддя, не вирішуючи наперед питання про доведеність вини та правильності кваліфікації дій ОСОБА_4 приходить до висновку, що причетність вказаної особи до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення достатньою мірою для даної стадії кримінального провадження доводиться доказами, що долучені прокурором у судовому засіданні.

Обираючи ОСОБА_4 запобіжний захід, слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 п.1, 12 ч.2 ст.115КК України, що підтверджується наданими до клопотання доказами, вважаючи їх належними і допустимими, тяжкість злочину та особу підозрюваного, який раніше судимий, враховує наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, з високим ступенем ймовірності того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, можливість вчинення ним іншого кримінального правопорушення, що може бути перешкодою встановленню істини у справі, незаконно впливати на інших підозрюваних, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема шляхом погодження показань з особами, причетними до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення та враховуючи, що прокурор довів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам, а також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить проте, що рішення суду повинно забезпечувати не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, вважає обрати міру запобіжного заходу у виді взяття під варту, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, зможуть запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, та забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що випливають із ч 5 ст.194 КПК України.
Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Виходячи з положень п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України, а також, що КПК України та практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що при розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 у справі «Харченко проти України»).

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Зважаючи на те, що злочин вчинено з із застосуванням насильства, слідчий суддя вважає не визначати розмір застави.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 309, 310 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого Святошинського управління поліції ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №8. ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 п.1, 12 ч.2 ст.115 КК України, внесеного в рамках кримінального провадження №0007926 від 10.11.2019, задовольнити.
Обрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 п.1, 12 ч.2 ст.115 КК Українизапобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення застави.

Строк дії ухвали про застосування відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою складає 60 днів та закінчується 08.01.2020 року о 18:00 годині (включно).
Для утримання підозрюваний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягає направленню до ДУ МЮ «Київський слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя

ОСОБА_1