28.08.2019 Єдиний унікальний номер 205/8320/13-к
Провадження №1-кп/205/602/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2019 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

по кримінальному провадженню, внесеному 14.08.2013 року у Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000859

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, громадянина України, українця, який має вищу освіту, розлученого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, офіційно працевлаштованого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

за участю прокурора - ОСОБА_4

захисника - адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро вказане кримінальне провадження, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 14.08.2013 року близько 20 години 20 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем «Міцубісі Лансер», реєстраційний номер НОМЕР_1 , належним ПАТ «Райфайзен Банк Аваль», розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Комсомольська 69, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, чим заздалегідь позбавив себе можливості правильно оцінювати дорожню обстановку та координувати свої дії, рухався по пр. Петровського, з боку вул. Авіаційної, в напрямку вул. Київської в місті Дніпропетровську.

На шляху руху ОСОБА_3 грубо порушуючи правила безпеки дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність до дорожніх обставин та їх змінам, змінив напрям руху керованого ним автомобіля вліво, в районі е/о 232, виїхав на майданчик зупинки громадського транспорту де скоїв наїзд на пішоходів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_6 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: сумісної тупої травми тіла, відкритої черепно-мозкової травми, забію головного мозку 3 ступеню з геморагічними вогнищами обох лобних долей, багатоуламкового вдавленого перелому лобної кістки з явищами гемо синусу, численних забійно-рваних ран голови та обличчя на підборідді по центру, в проекції нижньої щелепи праворуч, на нижній повіці правого ока, в проекції правої виличної дуги, у лівій скроневій області, у надбрівній області праворуч та від лівої скроневої області волосистої частини голови з переходом на лобну область та далі вниз до внутрішнього кута правої брови, параорбітальної гематоми праворуч, су- кон`юктивального крововиливу правого ока; закритої тупої травми грудної клітини, забійно-рваної рани в проекції 3-8-го міжребер`я по пахвовій лінії праворуч, перелому 4-го ребра праворуч по передньо-пахвовій лінії, закритого вивиху акроміального кінця правої ключиці; перелому правого надколінку, забійної рани правого колінного суглобу з явищами гемартрозу, забію лівого ліктьового суглобу, різаної рани 3-го пальця лівої кисті, численних синців та саден верхніх та нижніх кінцівок, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя.

Пішоходу ОСОБА_7 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: відкритої черепно-мозкової травми: багатоуламкового перелому кісток склепіння та основи черепу, розповсюджених крововиливів під м`якими мозковими оболонками, дрібновогнищевих крововиливів у речовині головного мозку, крововиливу у бічні шлуночки мозку; масивного інфільтруючого крововиливу у товщі м`яких покровів лобно - тім`яної ділянки голови; синців та садна на шкіряних покровах голови трупа. Перелому 3-6 ребер по передньо- пахвовій лінії праворуч без пошкодження пристінкової плеври, перелому 3,4 ребер грудної клітини ліворуч по середній та передній пахвовим лініям відповідно з незначним пошкодженням пристінкової плеври. Уламкового перелому тіла правої стегнової кістки на відстані від підошви стоп 68 см. Садин, синців та крововиливу у товщі м`яких тканин тіла трупа, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що призвели до настання смерті.

Смерть ОСОБА_7 настала від відкритої черепно-мозкової травми з переломом кісток склепіння та основи черепу, з крововиливами під оболонки та у речовину головного мозку.

ОСОБА_3 керуючи транспортним засобом - автомобілем «Міцубісі Лансер», порушив вимоги п. п. 2.9, 10.1 Правил дорожнього руху України, які наголошують :

- п.2.9 Водію забороняється:

а) «керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин»;

- п. 10.1 «Перед початком руху, перестроюванням та будь - якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», невиконання яких знаходиться в причинному зв`язку з наслідками, що наступили.

Допитаний у якості обвинуваченого ОСОБА_3 свою провину у вчиненні інкримінованого йому злочині визнав у повному обсязі, щиро покаявся та суду пояснив, що дійсно він при викладених у цьому вироку обставинах, у вказаному місці та у вказаний час, керував автомобілем «Міцубісі Лансер», реєстраційний номер НОМЕР_1 та здійснив наїзд на потерпілих, які знаходились на зупинці громадського транспорту.

Потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_6 до зали суду не з`явились, надавши суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, при цьому зазначили, що будь-яких претензій матеріального або морального характеру до обвинуваченого не мають, клопотали про призначення м`якого покарання ОСОБА_3 , яке не пов`язане з позбавленням волі.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349, ст.351 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі, окрім допиту обвинуваченого.

Таким чином, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованому йому злочині доведена повністю та його необережні дії, що виразилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило тяжкі тілесні ушкодження потерпілому та смерть потерпілого, правильно кваліфіковані за ч.2 ст.286 КК України.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд керується ст.65 КК України і враховує ступінь тяжкості скоєного ним діяння, яке, відповідно до ст.12 КК України, належить до категорії тяжких злочинів, вчинений з необережності, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліках у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, працює, має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

Крім цього, судом також враховано і позицію потерпілих щодо призначення м`якого покарання обвинуваченому, не пов`язаного з позбавленням або обмеженням волі.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданих збитків та наявність тяжкого онкологічного захворювання.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності до ст.67 КК України, суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням трьох визнаних судом обставин, які суттєво пом`якшують покарання та з урахуванням особи обвинуваченого, який свою провину визнав у повному обсязі, активно сприяв органам досудового слідства, має позитивні характеристики за місцем мешкання та роботи, має на утриманні неповнолітніх дітей, а також хворіє на тяжку онкологічну хворобу, що є обставинами, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд відповідно до ч.1 ст.69 КК України приходить до переконливого висновку про можливість призначення ОСОБА_3 іншого, більш м`якого виду основного покарання, який не передбачено санкцією ч.2 ст.286 КК України.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до обґрунтованого висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 можливо призначити покарання у вигляді штрафу, з призначенням додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки саме таке покарання є достатнім, виконає мету призначеного покарання та буде найбільш сприятливим для перевиховання ОСОБА_3 та запобіганню вчинення ним нових злочинів.

Питання щодо речових доказів у даному кримінальному провадженні, було вирішено судом у порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.371, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначити йому покарання з застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу у розмірі 2000 (дві тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 34 000 (тридцяти чотирьом тисячам) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1

З оригіналом згідно: Суддя Секретар -