Номер провадження: 11-сс/813/1771/19
Номер справи місцевого суду: 495/9031/19 1-кс/495/4969/2019
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника власника майна ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10.10.2019 року про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0002537 від 04.10.2019 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області було частково задоволено клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 та накладено арешт на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, виданого на ім`я ОСОБА_10 за № НОМЕР_1 . Автомобіль марки «MAZDA MPV», д/н НОМЕР_2 було повернуто особі, в якої він був вилучений, а саме ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді представник власника майна ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та повернути вилучене майно ОСОБА_8 .

Доводи апеляційної скарги обґрунтовував тим, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою, оскільки слідчий суддя не врахував, що:

- клопотання слідчого було подано з порушеннями строків, передбачених ч.5 ст.171 КПК України, а саме через три дні після вилучення майна;

- клопотання слідчого не містить дати подання клопотання;

- відповідно до клопотанням слідчого, вилучене майно не є речовим доказом;

- у кримінальному провадженні підозра нікому не повідомлена;

- слідчим суддею при розгляді клопотання не враховано розумність та співмірність обмеження права власності;

Також, не заважаючи на наявність клопотання адвоката про розгляд справи з викликом сторін, слідчий суддя розглянув клопотання без власника майна.

Заслухавши суддю-доповідача, представника власника майна адвоката ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу, думку прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти її задоволення, дослідивши матеріали провадження за клопотанням слідчого, апеляційний суд дійшов висновків про таке.

Частиною 1 ст. 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Положення даної норми КПК України узгоджуються зі ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, яка встановлює, які об`єкти, у відповідності до положень КПК України, можуть бути визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Так, ст.98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Апеляційний суд визнає необґрунтованими доводи адвоката ОСОБА_7 про те, що слідчий суддя не врахував відсутність в клопотанні слідчого обґрунтувань того, що вилучене майно є речовим доказом, з таких підстав.

Так, на теперішній час СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0002537 від 04.10.2019 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.358 КК України.

З клопотання слідчого про арешт майна вбачається, що до Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області надійшов рапорт поліцейського СРПП Шевчук про те, що 03.10.2019 року о 13 годині 30 хвилин, під час несення служби у складі екіпажу відповідно до наказу № 155 та відпрацюванням Одеської області в м. Білгород-Дністровський Одеської області, по вул. Шкільна № 1, був зупинений автомобіль "MAZDA MPV", д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який надав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 , яке визвало підозру у підробці, оскільки номер кузова не відповідав номеру кузова у свідоцтві.

Згідно протоколу огляду місця події від 03.10.2019 року, при перевірці автомобіля по базі НАІС було встановлено, що номер кузова в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 JMZL НОМЕР_3 не відповідає запису в базі JMZL W19R230205321, у зв`язку з чим зазначене свідоцтво було поміщено в сейф пакет № ЕХР 0139 та вилучене до Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області.

04.10.2019 року постановою слідчого були визнані речовими доказами у кримінальному провадженні: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу видане на ім`я ОСОБА_10 за № НОМЕР_1 , поміщене в сейф пакет № ЕХР 0139 та автомобіль марки «MAZDA MPV», д/н НОМЕР_2 .

В ухвалі слідчого судді зазначено, що слідчий у своєму клопотанні вказує на те, що під час огляду свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу виданого на ім`я ОСОБА_10 за № НОМЕР_1 , були виявлені ознаки підробки, у зв`язку з чим воно містить інформацію, яка потребує дослідження в ході проведення досудового розслідування, у тому числі експертного.

Апеляційним судом встановлено, що на цей час вилучене свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу видане на ім`я ОСОБА_10 за № НОМЕР_1 було направлено до Одеського НДЕКЦ МВС України для проведення судової технічної експертизи, за експертною спеціальністю 2.3 (дослідження друкарських форм та інших засобів виготовлення документів).

Оцінюючи викладені обставини, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, має значення для встановлення істини у кримінальному провадженні, його фактичних обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу видане на ім`я ОСОБА_10 за № НОМЕР_1 , відповідає критеріям майна, визначеним статтею 98 КПК України, на яке у відповідності до положень ч.3 ст.170 КПК України може бути накладений арешт, оскільки може бути предметом злочину, передбаченого ч.1 ст.358 КК України.

Доводи апеляційної скарги про те, що клопотання слідчого про арешт майна було подано з порушеннями строків, апеляційний суд вважає необґрунтованими з таких підстав.

Відповідно до ст. ч.5 ст.171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Апеляційним судом встановлено, що відомості про вчинений злочин були внесені до ЄРДР 04 жовтня 2019 року, в останній робочий день тижня - п`ятницю, у зв`язку з чим слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням у понеділок - 07 жовтня 2019 року.

08 жовтня 2019 року слідчим суддею клопотання про арешт майна було повернуто слідчому, з наданням 72 годин для усунення недоліків.

10 жовтня 2019 року слідчий звернувся до суду з новим клопотанням про арешт майна, за результатами розгляду якого, 10 жовтня 2019 року була постановлена ухвала, якою накладено арешт на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, виданого на ім`я ОСОБА_10 за № НОМЕР_1 .

Враховуючи викладене апеляційний суд не вбачає порушення слідчим строків звернення до слідчого судді з клопотанням про арешт майна.

Щодо вимоги адвоката ОСОБА_7 постановити окрему ухвалу, якою повідомити Державне бюро розслідувань про вчинення слідчим суддею Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 злочину, передбаченого ст.375 КК України, апеляційний суд вважає таку вимогу безпідставною, з огляду на те, що чинним Кримінальним процесуальним кодексом України не передбачено винесення окремих ухвал.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку про те, що слідчий суддя, задовольняючи клопотання слідчого про арешт свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_10 , діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а доводи апеляційної скарги представника власника майна ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 щодо незаконності ухвали слідчого судді не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.

Підстав сумніватися в співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження апеляційний суд не вбачає.

Потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси ОСОБА_8 , з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення арештованого свідоцтва чи інших негативних наслідків, які можуть перешкодити всебічному та повному проведенню досудового розслідування.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_7 , в інтересах власника майна ОСОБА_8 , є необґрунтованою, а тому не підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, у зв`язку із чим відсутні підстави для її скасування.

Керуючись статтями 170-173, 370, 376, 395, 404, 405, 407, 412, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10.10.2019 року про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0002537 від 04.10.2019 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3