Справа 556/1381/18
Номер провадження 1-кп/556/70/2019
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Рядок статзвіту № 90

15.10.2019

Володимирецький районний суд Рівненської області у складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участі прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Володимирець кримінальне провадження №0000271 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Прип`ять Київської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, не одруженого, з середньою спеціальною освітою, раніше судимого:

1.вироком Володимирецького районного суду Рівненської області від 14 травня 2018 року за ч.2 ст.185, ст..75,76 КК України до позбавлення волі строком 3 роки з іспитовим строком 1 рік;

2.вироком Володимирецького районного суду Рівненської області від 17 травня 2018 року за ч.3 ст.297, ст..75, 76 КК України до позбавлення волі строком 5 років з іспитовим строком 3 роки;

3.вироком Володимирецького районного суду Рівненської області від 23 серпня 2018 року за ч.2 ст.185; ч.3 ст.185; ч.3 ст.297, ст.360 КК України до позбавлення волі строком 5 років з іспитовим строком 3 роки.

за ч.3 ст.185 КК України;
в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 таємно викрав чуже майно при наступних обставинах.
Так, 08 червня 2018 року ОСОБА_4 за попередньою змовою із встановленою досудовим слідством особою, провадження відносно якої закрито на підставі п.10) ч.1 ст.284 КПК України, та встановленою досудовим слідством особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, таємно проник на територію господарства ОСОБА_6 , що в с.Стара Рафалівка, кооператив «Будівельник», скориставшись тим, що за його діями ніхто не слідкує, здійснив крадіжку 110 блоків, чим заподіяв ОСОБА_6 , матеріальний збиток на суму 5103 гривень.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням до іншого сховища, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину, підтвердив фактичні обставини справи, які викладені у обвинувальному акті, в судовому засіданні, пояснив, що в червні 2018 року він разом з двома іншими особами працювали на будівництві і один з його співучасників повідомив йому, що знає де можна "дістати", а потім продати блоки на будівництво. Тоді він подзвонив ОСОБА_7 , який займається вантажними перевезеннями та попросив привезти блоки на що останній погодився. Після цього вони всі разом разом поїхали за адресою, яку вказав співучасник. Коли вони втрьох їхали в бусі, то всі, крім водія, розуміли, що йдуть викрадати блоки, це було приблизно між 13 та 14 годиною. Під`їхавши до огородженої території, де будується будинок, неподалік м. Вараш, в одному з кооперативів, він вийшов з автомобіля та відчинив ворота, які були не замкнені, а лише зав`язані проволокою, яку розв`язав. Коли бус заїхав на територію вони завантажили всередину газобетонні блоки в кількості 110 або 115 штук. Після цього повезли блоки в ліс, де їх вивантажили.. Приблизно біля 19 години у м.Вараш його зустріли працівники поліції, які повідомили, що невідомі особи викрали блоки з території однієї з дач поблизу м.Вараш. Тоді він зізнався працівникам поліції, що разом з іншими особами, викрав блоки, які вони розшукують, а також вказав місце, де розвантажили блоки. Щиро розкаюється у вчиненому злочині, повністю відшкодував заподіяну шкоду, усвідомив незаконність своїх дій, просив його суворо не карати та запевнив суд у тому, що більше не вчинить злочинів.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання надав письмову заяву в якій просив провести розгляд справи без його участі. Зазначив, що до обвинуваченого ОСОБА_4 матеріальних та моральних претензій не має, викрадене йому повернуто, просив його суворо не карати.
Враховуючи, що обвинувачений повністю визнав вину у вчиненому та підтвердив фактичні обставини справи, приймаючи до уваги, що фактичні обставини справи ніким не оспорюються, у відповідності до ч.3, 4 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд переконався, що ОСОБА_4 безсумнівно діє добровільно, повністю усвідомлює зміст пред`явленого йому обвинувачення та його правову кваліфікацію, правильно розуміє зміст цих обставин. Також обвинуваченому роз`яснено, що він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, на що ОСОБА_4 погодився.

Кваліфікацію дій ОСОБА_4 за ч.3 ст.185 КК України суд вважає правильною, і такою, що доведена у судовому засіданні.
При обранні міри покарання суд у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 у відповідності до пп.1, 2 ч.1 ст.66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю та розслідуванню злочину, повне відшкодування заподіяної шкоди.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченогоОСОБА_4 , судом не встановлено. Вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою групою осіб не враховується судом як обтяжуюча обставина, оскільки ОСОБА_4 визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, повторно, поєднаного із проникненням у інше приміщення, де в якості кваліфікуючої ознаки злочину передбачено вчинення злочину за попередньою змовою з іншими особами, а тому відповідно до ч.4 ст.67 КК України не може ще раз враховуватися як обставина, яка обтяжує покарання при призначенні покарання.

Враховуючи, що ОСОБА_4 на час судового розгляду даного кримінального провадження вже був засудженим і відбував покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, у відповідності до п.2) ч.4 ст.314-1 КПК України, досудова доповідь відносно нього не складалась.

ОСОБА_4 раніше судимий, посередньо характеризується за місцем проживання, примирився з потерпілим та повністю відшкодував заподіяну шкоду, не працює.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про можливість виправлення підсудного без ізоляції його від суспільства, що є підставою для обрання відносно ОСОБА_4 міри покарання в межах санкції ч.3 ст.185 КК України, з наближенням до мінімальної міри покарання.
Одночасно суд вважає можливим звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання з встановленням іспитового строку у відповідності до правил ст.ст.75, 76 КК України.
При цьому, у відповідності до ч.1 та ч.4 ст.70 КК України з урахуванням вироків Володимирецького районного суду від 14 травня 2018 року, 17 травня 2018 року та 23 серпня 2018 року ОСОБА_4 повинна бути обрана остаточна міра покарання за сукупністю злочинів.
Так, як вбачається із названих норм кримінального закону, при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань. За цими ж правилами, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
Враховуючи викладене, та приймаючи до уваги, що вказаний у даному вироку злочин ОСОБА_4 вчинив до постановлення названих вироків Володимирецького районного суду, а також приймаючи до уваги, що від відбування покарання обвинувачений був звільнений, суд приходить до висновку, що остаточна міра покарання ОСОБА_4 підлягає обранню шляхом поглинення менш суворих мір покарання більш суворою.
Враховуючи сукупність вказаних обставин, керуючись ст.ст. 369-371, 373-376 КПК України, суд,
у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 (три) роки 6 місяців.
Остаточну міру покарання за сукупністю злочинів, з урахуванням вироків Володимирецького районного суду від 14 травня 2018 року, від 17 травня 2018 року та від 23 серпня 2018 року ОСОБА_4 призначити у відповідності до ч.1, 4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворих мір покарання більш суворою у вигляді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.
На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки.
У відповідності до п.1, п.2 ч.1, п.2 ч.2 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання,
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
На вирок може бути подана апеляція до Рівненського апеляційного суду через Володимирецький районний суд протягом 30 днів з дня проголошення.

Суддя: