Справа № 591/6910/17
Провадження № 1-кс/591/4199/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2019 року слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , представника скаржника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Суми скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого та прокурора прокуратури Сумської області, яка полягає у нездійсненн процесуальних дій, які вони зобов`язані вчинити у виначений КПК строк, -

В С Т А Н О В И В:

17.09.2019 року до слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми надійшла зазначена скарга засудженого ОСОБА_3 , яка мотивована тим, що на початку 2018 року його допитував оперуповноважений за дорученням слідчого у кримінальному провадженні №00000790 в якості свідка щодо обставин неналежних умов утримання засуджених у Роменській ВК №56. Він повністю підтримав доводи заявника ОСОБА_5 , а також на підставі ч.3 ст.55 КПК України він просив визнати його потерпілим у вказаному кримінальному провадженні. Проте, до цього часу він не отримав від слідчого чи прокурора жодного повідомлення, рішення чи відмови, тому очевидною є бездіяльність вказаних осіб. За таких обставин, просив прийняти одне з рішень, передбачених ст.307 КПК України.

Скаржник в судовому засіданні підтримав скаргу та просив зобов`язати слідчого і прокурора визнати його потерпілим у кримінальному провадженні №0000790.
Захисник також вважав, що оскільки слідчий та прокурор не вручили ОСОБА_3 до цього часу пам`ятку про права і обов`язки потерпілого, то вони допустили бездіяльність, яку скаржник вимушений оскаржувати в порядку визначеному ст.303 КПК України.
Прокурор прокуратури Сумської області, будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, не з`явився, що з огляду на положення ст.306 КПК не є перешкодою для розгляду скарги.
Вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, було встановлено такі обставини.
Під час розгляду скарги встановлено, що відділом управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органами прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Сумської області здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000790, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365КК України.
У вказаному провадженні 29.04.2018 року заступником начальника слідчого відділу ОСОБА_6 винесена постанова про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю, на його переконання, в діях працівників Роменської ВК №56 Сумської області складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України.
Вказана постанова за скаргою потерпілого ОСОБА_5 скасована ухвалою слідчого судді від 18.09.2019 року.
Також з матеріалів кримінального провадження №0000790 вбачається, що 15.02.2018 року ОСОБА_3 було допитано у вказаному провадженні в якості свідка та протокол допиту дійсно містить заяву останнього про необхідність визнання його потерпілим у кримінальному провадженні за заявою ОСОБА_5 про неналежні умови утримання засуджених в Роменській ВК №56.
Відомостей про те, що ОСОБА_3 вручалась пам`ятка про права та обов`язки потерпілого або що слідчим чи прокурором виносилась постанова про відмову у визнанні його потерпілим, матеріали кримінального провадження №0000790 не містять.
Відповідно до ч.3 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.
Згідно ч.1 та ч.2 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а права і обов`язки потерпілого виникають в особи у тому числі з моменту подання заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Ч.5 вказаної статті Кодексу передбачено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Згідно ч.3 ст.110 КПК України рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.
Таким чином, вищезазначені норми дають підстави стверджувати про те, що винесення слідчим чи прокурором постанови про визнання особи потерпілою не є обов`язковим, а обов`язково оформляється рішенням тільки відмова у визнанні потерпілим.
Крім того, жодна з вказаних норм не встановлює строки для винесення рішення про визнання особи потерпілою або відмови у визнанні потерпілим, а також строків вручення пам`ятки про процесуальні права та обов`язки.
При цьому, ст. 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності конкретних посадових осіб - прокурора чи слідчого, які можуть бути оскаржені до слідчого судді.

Зокрема, до слідчого судді під час досудового розслідування можуть бути оскаржені:

-за п.1 ч.1 ст.303 КПК України бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк;

-за п.5 ч.1 ст.303 КПК України - рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим.

Проте, в даному випадку, як вбачається зі скарги ОСОБА_3 та матеріалів кримінального провадження №0000790 рішення про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_3 слідчим і прокурором не приймалось.

За таких обставин, в силу положень ч.2 ст.55 КПК України права і обов`язки у кримінальному провадженні №0000790 у ОСОБА_3 як потерпілого виникли з моменту подання заяви про залучення його до провадження як потерпілого, тобто, з 15.02.2018 року.

Те, що слідчий і прокурор до цього часу не вручили ОСОБА_3 пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого у кримінальному провадженні №0000790 є бездіяльністю. Але, в даному випадку, як зазначалось вище, Кодекс не встановлює строк для вручення такої пам`ятки, тому така бездіяльність не підлягає оскарженню в порядку визначеному п.1 ч.1 ст.303 КПК України.

Враховуючи зазначене, у задоволенні скарги ОСОБА_3 щодо бездіяльності слідчого та прокурора прокуратури Сумської області, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які вони зобов`язані вчинити у визначений КПК строк, необхідно відмовити у зв`язку з необґрунтованістю.
Керуючись ст.ст.303,304 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В :
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого та прокурора прокуратури Сумської області, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які вони зобов`язані вчинити у визначений КПК строк, - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1