Справа № 592/9721/19
Провадження № 1-кп/592/497/19
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2019 року м. Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в особі судді ОСОБА_1 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за обвинуваченням

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Василівка Лебединського району Сумської області, громадянина України, військовозобов?язаного, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, працюючого у ФОП Дяговець трактористом-машиністом сільськогосподарських робіт, що проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_3 , прокурора Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_5 , -

встановив:

На досудовому розслідуванні ОСОБА_2 обвинувачувався в тому, що у жовтні 2013 року ОСОБА_2 , перебуваючи у Вінницькій області по особистим справам, познайомився з чоловіком, контактні дані якого не збереглися до цього часу. У ході розмови ОСОБА_2 розповів йому, що хоче отримати посвідчення водія, а той повідомив йому, що зможе допомогти це зробити. Після цього ОСОБА_2 отримав посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 15.10.2013 р. на своє ім`я.

11 березня 2019 року о 9 год. 11 хв. ОСОБА_2 , перебуваючи за кермом автомобіля Жигулі, д. н. з. НОМЕР_2 , на перехресті просп. Курського і вул. Ремісничої в м. Суми, був зупинений працівниками патрульної поліції за порушення ПДР. При перевірці посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 15.10.2013 р. на ім`я ОСОБА_2 , працівники патрульної поліції виявили ознаки підробки, а саме той факт, що вказане посвідчення по базі АРМОР не знайдено, після чого працівники патрульної поліції викликали слідчо-оперативну групу Сумського ВП ГУ НП в Сумській області.

У ході проведення огляду місця події, проведеного за участю понятих, в період часу з 09 год. 50 хв. до 10 год. 05 хв. 11.03.2019 р. було вилучено, відповідно упаковано та опечатано, посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 15.10.2013 р. на ім`я ОСОБА_2 , яке в подальшому направлено на експертне дослідження для проведення судово - технічної експертизи.

Згідно висновку експерта № 19/119/6-5/72е від 10.06.2019 р. встановлено, що бланк посвідчення водія НОМЕР_1 , видане 15.10.2013 р. на ім`я ОСОБА_2 , виконаний з використанням розмножувальної техніки струменевим способом друку, що характерний для кольорових струменевих принтерів та копіювальних апаратів. Посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 15.10.2013 р. на ім`я ОСОБА_2 , не відповідає аналогічним посвідченням водія, що перебувають в офіційному обігу країни виробника України.

ОСОБА_2 обвинувачується в тому, що своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документа.

Під час досудового розслідування 24.06.2019 р. прокурор та підозрюваний ОСОБА_2 уклали угоду про визнання винуватості, згідно якої підозрюваний ОСОБА_2 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні, передбаченому ч. 4 ст. 358 КК України, і зобов`язується: беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні; сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_2 за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Обвинувачений ОСОБА_2 дану угоду підтримав у повному обсязі та суду пояснив, що укладав її добровільно без будь-якого примусу.

Суд, дослідивши умови угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та підозрюваним, заслухавши думку прокурора, захисника, пояснення обвинуваченого, вважає, що ця угода відповідає вимогам кримінального процесуального кодексу та вимогам закону з наступних підстав.

Перевіривши умови угоди судом не було встановлено підстав для відмови в її затвердженні, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України.

Судом також встановлено, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, що підтвердив і сам обвинувачений, умови угоди не суперечать вимогам КПК України та закону, дії обвинуваченого кваліфіковані правильно; умови угоди відповідають інтересам суспільства; умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання та є фактичні підстави для визнання винуватості; кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим, відноситься до злочину невеликої тяжкості.

Крім того, перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості судом під час судового засідання також були з`ясовані у обвинуваченого обставини, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості обвинуваченому роз?яснені.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 4 ст. 358 КК України, так як ОСОБА_2 скоїв використання завідомо підробленого документа.

При призначенні виду та міри покарання, передбаченого угодою, суд на підставі ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Враховуючи, що ОСОБА_2 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, вчинений ним злочин відноситься до злочину невеликої тяжкості, своїми діями фактично шкоди не завдав, тому за таких обставин суд дійшов висновку про можливість призначити обвинуваченому ОСОБА_2 покарання у виді штрафу, а не у виді арешту чи обмеження волі, і призначення такого покарання буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Під час досудового розслідування запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався і в судовому розгляді клопотань від учасників кримінального провадження про обрання відносно нього запобіжного заходу не надходило, тому у суду не має законних підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Питання про долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого ОСОБА_2 на користь держави 3 140 грн. 20 коп. витрат на залучення експерта.

Керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 374, 394, 468, 469, 472-475 КПК України, суд, -

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 24.06.2019 р., укладену між прокурором Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_2 , визнавши ОСОБА_2 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази по справі: посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 15.10.2013 р. на ім`я ОСОБА_2 , яке знаходиться в матеріалах кримінального провадження знищити.

Стягнути з ОСОБА_2 , паспорт НОМЕР_3 , на користь держави 3 140 грн. 20 коп. витрат на залучення експерта, код класифікації доходів 24060300 «Інші надходження».

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом тридцяти днів з дня його проголошення:

1) обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз?яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1