н/п 1-кп/490/1039/2019
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 листопада 2019 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м.Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Миколаєва обвинувальний акт, складений за результатами досудового розслідування обставин кримінального провадження № 0003011, за обвинуваченням: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Миколаєва, із середньо спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину - дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працюючого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст. 185 КК України, З участю сторін кримінального провадження: сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_5 ,

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
09.08.2019 близько 06:30 год., більш точного часу під час проведення досудового розслідування встановити не надалось можливим, ОСОБА_3 , перебував на законних підставах у приміщенні приватного будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де побачив у приміщені кімнати книжкову полицю на якій перебувала коробка зі шкатулкою у якій зберігались ювелірні вироби серед яких каблучку виготовлену із золота 583 проби вагою 5,42 г та приблизною вагою камінця, що виготовлений із синтетичного корунду і не є дорогоцінним складає 0,8 г вартістю 3002,50 гривень (за інформацією НБУ відносно вартості 1 граму золота в брухті 583 проби, станом на 09.08.2019 року, що складала 649,89 гривень), після чого у нього виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення зазначеного майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_3 підійшов до місця, де зберігались ювелірні вироби, серед яких була каблучка виготовлена із золота 583 проби вагою 5,42 г та приблизною вагою камінця, що виготовлений із синтетичного корунду і не є дорогоцінним складає 0,8 г вартістю 3002,50 гривень, що належить ОСОБА_6 звідки таємно здійснив її крадіжку.

Після чого, ОСОБА_3 утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 3002,50 гривень.

Крім того, 10.08.2019 приблизно о 06:30 год., більш точного часу під час проведення досудового розслідування встановити не надалось можливим, ОСОБА_3 , перебував на законних підставах у приміщенні приватного будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де побачив у приміщені кімнати книжкову полицю на якій перебувала коробка зі шкатулкою у якій зберігались ювелірні вироби серед яких каблучку виготовлену із золота 583 проби вагою 7,29 г та приблизною вагою камінця, що виготовлений із синтетичного корунду і не є дорогоцінним складає 3,5 г вартістю 2463,08 гривень (за інформацією НБУ відносно вартості 1 граму золота в брухті 583 проби, станом на 10.08.2019 року, що складала 649,89 гривень), після чого у нього виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення зазначеного майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_3 підійшов до місця, де зберігались ювелірні вироби серед яких була каблучка виготовлена із золота 583 проби вагою 7,29 г та приблизною вагою камінця, що виготовлений із синтетичного корунду і не є дорогоцінним складає 3,5 г вартістю 2463,08 гривень, що належить ОСОБА_6 звідки таємно здійснив її крадіжку.

Після чого, ОСОБА_3 утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 2463,08 гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185 та ч.2 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка) та у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно. Оскільки фактичні обставини справи не оспорюються учасниками судового провадження, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також суд роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні за викладених вище обставин кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185 та ч.2 ст.185 КК України визнав в повному обсязі та зазначив, що жодних обставин, встановлених в ході досудового слідства він не оспорює, щодо часу, місця, мотивів, мети вчинення кримінальних правопорушень, кількості викраденого майна і його вартості. Вказане трапилось через скрутне фінансове становище у його сім`ї, на даний час він відшкодував заподіяну потерпілій шкоду. У вчиненому щиро кається. Таким чином, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185 та ч.2 ст.185 КК України, та кваліфікує його дії : як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до ст.65 КК України враховує, що він вчинив злочини середньої тяжкості, його особу, а саме те, що він раніше не судимий, на обліку у лікарів нрколога та психіатра не знаходиться, має певне місце проживання, як обставину, що пом`якшує покарання - щире каяття, наявність на утриманні неповнолітньої дитини з інвалідністю, є учасником бойових дій, обставин, що обтяжують покарання - судом не встановлено. Згідно досудової доповіді, підготовленої ст. інспектором Центрального РВ філії ДУ "Центр пробації" в Миколаївській області ОСОБА_7 ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як середній, тому уповноважений орган з питань пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення чи обмеження волі можливе. З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України покарання у вигляді громадських робіт, за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України - у вигляді позбавлення волі, та на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, за сукупністю злочинів - остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі, яке вважає таким, що відповідає особі обвинуваченого і тяжкості вчинених ним злочинів. Таке покарання суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів. Разом з цим, враховуючи те, що ОСОБА_3 має певне місце проживання, щиро покаявся у вчинених злочинах, активно сприяв їх розкриттю, має на утриманні неповнолітню дитину з інвалідністю, беручи до уваги те, що ОСОБА_3 відшкодував завду шкоду потерпілій, зважаючи на думку представника органу пробації, суд вважає можливим виправлення обвинуваченого без відбування призначеного покарання, а тому й можливим, на підставі ст. 75 КК України, звільнити його від відбування цього покарання з випробуванням, з покладенням обов`язків, передбачених п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України.
Цивільний позов по справі не заявлений. Процесуальні витрати відсутні. Речові докази: дві золоті каблучки 583 проби, які були передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 - вважати такими, що повернуті власнику.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.367-368, 370, 371, 373, 374, 377 КПК України,-
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання:
- за ч.1 ст. 185 КК України - у вигляді 100 годин громадських робіт, - за ч. 2 ст. 185 КК України - у вигляді 1 року позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік.
Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік, з покладенням на нього обов`язків передбачених п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази: дві золоті каблучки 583 проби, які були передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 - вважати такими, що повернуті власнику.
Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченому і прокурору.
Суддя ОСОБА_1