пр. № 1-кп/759/1572/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 грудня 2019 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , номер кримінального провадження 00049090, внесеного 10 липня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Припять, українця, громадянина України, розлучений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з вищою освітою, який працює на посаді виконавчого директора в ТОВ "ТД "Берислав збут", інваліда ІІ групи з числа учасників ліквідації аварії на ЧАЕС, раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні зазначене кримінальне провадження
В С Т А Н О В И В:
Досудовим розслідуванням встановлено, що 06.07.2019, приблизно о 19 год. 03 хв., ОСОБА_3 , керуючи технічно-справним автомобілем «Volkswagen Polo» д.н.з. НОМЕР_1 , рухався у першій смузі для руху, по вул. Святошинська в м. Києві, зі сторони вул. Котельникова в напрямку площі Героїв Бресту зі швидкістю приблизно 50 км/год., наближався до регульованого перехрестя з вул. Горенська, на якому в той час світлофорний об`єкт змінював сигнал з дозволяючого на забороняючий.

В цей же час, діждавшись дозволяючого сигналу на світлофорному об`єкті для пішоходів, справа на ліво по ходу руху водія ОСОБА_3 по регульованому пішохідному переході в темпі звичайної ходи перетинала вулицю Святошинську пішохід ОСОБА_5 при чому здолала відстань приблизно 2 метра від бордюрного каменю.
Продовжуючи рух, ОСОБА_3 керуючи автомобілем «Volkswagen Polo» д.н.з. НОМЕР_1 проявив неуважність до дорожньої обстановки, виїхав на перехрестя на забороняючий сигнал світлофора, не надав переваги пішоходу, внаслідок чого здійснив наїзд на ОСОБА_5 , чим порушив правила безпеки дорожнього руху, а саме не виконав вимоги Правил дорожнього руху України, які діють з 01.01.2002 року зі змінами: п. 1.3, згідно якого учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими, п. 1.5, згідно якого дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; п. 2.3 (б), який зобов`язує водія транспортного засобу, для забезпечення безпеки дорожнього руху бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розташування та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керуванням цим засобом у дорозі; п. 8.7.3, згідно якого, сигнали світлофора мають такі значення:е) червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух; п. 8.10, згідно якого, у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62, якщо їх немає не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_5 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 042-1637-2019 від 04.09.2019 рокубули заподіяні тілесні ушкодження у вигляді закритої травма лівої стопи: перелом проксимального кінця діалізу 4 плюснової кістки без зміщення уламків що відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості.
Порушення водієм ОСОБА_3 правил дорожнього руху та заподіяння ОСОБА_5 , тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, перебувають між собою у прямому причинному зв`язку.

Своїми діями, які виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілій тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст. 286 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_3 визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України повністю, погодився з викладеними в обвинувальному акті обставинами вчиненого злочину.

Потерпіла ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_3 заявили клопотання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням винного з потерпілим. Обвинувачений вказав, що він не оспорює своєї вини, відшкодував потерпілій завдані збитки, наслідки закриття справи з даних підстав розуміє. Потерпіла зазначила, що матеріальних претензій до обвинуваченого не має, оскільки вони помирились.

Представник державного обвинувачення - прокурор ОСОБА_4 не заперечував проти клопотання обвинуваченого та потерпілої.

Заслухавши думки учасників кримінального провадження, суд надходить до висновку про необхідність закриття кримінального провадження та звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України встановлено, якщо під час судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Як було встановлено в підготовчому судовому засіданні ОСОБА_3 вперше вчинив кримінальне правопорушення невеликої тяжкості, відшкодував завдані потерпілій ОСОБА_5 збитки та примирився з останньою.

На підставі викладеного суд надходить до висновку про те, що дане кримінальне провадження слід закрити, а обвинуваченого ОСОБА_3 - звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України.

Відповідно до ст. 124 КПК України процесуальні витрати слід віднести на рахунок держави.

Долю речового доказу необхнідно вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 284 КПК України, ст. 46 КК України,

П О С Т А Н О В И В :
Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України, а кримінальне провадження №0004909 - закрити.

Судові витрати по справі- за проведення судово-медичної експертизи №042-1637-2019 від 04.19.2019 року в розмірі 555 грн. 80 коп. та за проведення авто-технічної експертизи №12-1/2223 віл 23.10.2019 року в розмірі 1570 грн. 10 коп.- покласти на рахунок держави.

Речовий доказ по справі - автомобіль "Volkswagen Polo", державний номерний знак НОМЕР_1 - повернути законному володільцю ОСОБА_3 за належністю.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Святошинський районний суд м. Києва.

Суддя ОСОБА_1