Провадження № 1-кп/686/1452/19
«26» листопада 2019 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, учня ліцею №18, раніше не судимого,
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Органом досудового розслідування неповнолітній ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він 16.07.2019 року, близько 18 год. 18 хв. перебуваючи в торговому залі приміщення магазину «Вопак 4312», що належить ТзОВ «ГІППО», який знаходиться за адресою вул. Прибузька, 32 в м. Хмельницькому, спільно з невстановленою слідством особою на ім`я ОСОБА_9 , матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, прийняли рішення про вчинення крадіжки з метою власного збагачення.
Тоді ж, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на викрадення чужого майна, неповнолітній ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з невстановленою слідством особою, діючи з корисливих мотивів, умисно, таємно, шляхом вільного доступу, із прилавку продажу алкогольних напоїв таємно викрав одну пляшку бренді «Коблево» ємкістю 0,5 літра, вартістю 92 грн. 46 коп., яку заховав в рюкзак до невстановленої слідством особи та дві пляшки алкогольного міцного солодового напою «Black Jek» ємкістю 0,5 літра, вартістю 74 грн. 16 коп., за одиницю, загальною вартістю 148 грн. 32 коп., одну з яких заховав до свого рюкзака, а другу заховав до рюкзака невстановленої слідством особи.
В подальшому, продовжуючи свої умисні дії спрямовані на заволодіння чужим майном, неповнолітній ОСОБА_5 , та невстановлена слідством особа вийшли повз розрахункові каси з приміщення магазину «вопак 4312», не розрахувавшись за вказаний товар.
Вказаними протиправними діями, неповнолітній ОСОБА_5 спільно з невстановленою слідством особою на ім`я ОСОБА_9 , завдали ТзОВ «ГІППО» майнової шкоди на загальну суму 240 грн. 78 коп.
Зазначені протиправні дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.
Крім того, неповнолітній ОСОБА_5 , обвинувачується в тому, що продовжуючи свою злочинну діяльність 17.07.2019 року, близько 16 год. 17 хв., перебуваючи у торговому залі приміщення магазину «Вопак 4312», що належить ТзОВ «ГІППО», який знаходиться за адресою вул. Прибузька, 32 в м. Хмельницькому, прийняв рішення про вчинення крадіжки з метою власного збагачення.
Тоді ж, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на викрадення чужого майна, неповнолітній ОСОБА_5 , переконавшись що за його діями ніхто не спостерігає, діючи з корисливих мотивів, повторно, умисно, таємно, шляхом вільного доступу, із прилавку продажу алкогольних напоїв таємно викрав одну пляшку голілки «Воздух» ємкістю 0,5 літра, вартістю 71 грн. 28 коп., одну пляшку коньяку «Старий Кахеті» Іберіка №3 ємкістю 0, 5 літра, вартістю 159 грн. 66 коп., одну пляшку бренді «Коблево» ємкістю 0, 5 літра, вартістю 92 грн. 46 коп. та одну упаковку нектару яблуко-виноград «Наш Сік» ємкістю 1, 93 літра, вартістю 32, 64 грн., які заховав до свого рюкзака.
Вказаними протиправними діями, неповнолітній ОСОБА_5 , завдав ТзОВ «ГІППО» майнової шкоди на загальну суму 346 грн. 40 коп.
Вказані протиправні дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно.
26 листопада 2019 року між представником потерпілого ОСОБА_4 , з однієї сторони, та обвинуваченим ОСОБА_5 , з участю законного представника ОСОБА_6 , та захисника-адвоката ОСОБА_7 укладена угода про примирення на таких умовах:
- наявність обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і ступінь небезпечності його для суспільства, є саме: повне визнання вини, щире каяття у вчиненні злочину, активне сприяння розкриттю злочину та вчинення злочину у неповнолітньому віці, добровільне повне відшкодування заподіяних потерпілому збитків;
- відсутність претензій з боку потерпілого та примирення обвинуваченого з останнім;
- сторони узгодили, можливість звільнення неповнолітнього ОСОБА_5 від покарання за вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України з підстав передбачених ч.1 ст.105 КК України, а саме визнання, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки ОСОБА_5 на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання. Разом з тим, до ОСОБА_5 слід застосувати примусові заходи виховного характеру.
В судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та підтвердив вищевказані обставини скоєння злочину, заявив, що цілком розуміє права, визначені ст. 474 ч. 5 п. 1 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 ч. 1 п. 1 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид примусових заходів виховного характеру, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, дає свою згоду на звільнення від покарання з підстав передбачених ч.1 ст.105 КК України та застосування примусових заходів виховного характеру, згідно угоди та просить затвердження угоди про примирення судом.
Представник потерпілого ОСОБА_4 , в свою чергу підтвердила відсутність претензій до обвинуваченого у зв`язку з повним і добровільним відшкодуванням спричинених збитків, а також пояснила, що їй зрозумілі наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 ч. 1 п. 2 КПК України, вона підтримує звільнення неповнолітнього ОСОБА_5 від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру у виді передачі неповнолітнього під нагляд батькам та просить затвердити угоду.
Пояснили, що їм зрозумілі наслідки затвердження угоди і вони вважають що така угода не суперечить інтересам неповнолітнього обвинуваченого і законний представник останнього та захисник-адвокат, а також просили затвердити угоду.
Прокурор у питанні щодо можливості затвердження угоди покладався на розсуд суду.
Заслухавши думку учасників процесу суд приходить до висновку про можливість затвердження вищевказаної угоди про примирення.
При цьому, суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Зміст угоди про примирення, умови та порядок її укладення відповідають вимогам ст.ст. 469, 471 КПК України, підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 цього Кодексу, для відмови в затверджені угоди не встановлено.
Узгоджена між представником потерпілого і обвинуваченим можливість звільнення неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 від покарання із застосуванням до нього примусових заходів виховного характеру з підстав передбачених ч.1, п.3 ч.2 ст.105 КК України відповідає загальним засадам та особливостям кримінальної відповідальності та покарання неповнолітніх, передбачених Кримінальним кодексом України, інтересам суспільства не суперечить, є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення неповнолітнього ОСОБА_5 та запобігання вчинення ним нових злочинів. При цьому суд приймає до уваги, що неповнолітній ОСОБА_5 вперше вчинив злочин середньої тяжкості, у скоєнні якого щиро розкаявся та після вчинення злочину його поведінка є бездоганною, за місцем навчання характеризується з позитивної сторони. Також суд враховує, конкретні обставини справи, а саме незначну вартість викраденого майна, наявність декількох обставин, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, зобов`язання неповнолітнього ОСОБА_5 в судовому засіданні не вчиняти кримінальних правопорушень в майбутньому.
В якості обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд враховує його щире каяття, активне сприяння органам досудового слідства у розслідуванні злочину, вчинення злочину неповнолітнім, добровільне відшкодування спричинених збитків.
Приймаючи до уваги суспільну небезпеку та ступінь тяжкості вчиненого злочину, відомості про особу винного, а також наявність декількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого, суд дійшов висновку укладену між представником потерпілого ОСОБА_4 та обвинуваченим неповнолітнім ОСОБА_5 , з участю законного представника та захисника-адвоката угоду про примирення затвердити та звільнити неповнолітнього ОСОБА_5 на підставі ч.1, п.3 ч.2 ст.105 КК України від покарання за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України із застосуванням примусових заходів виховного характеру у виді передачі неповнолітнього ОСОБА_5 під нагляд батьків, за їх згодою, до досягнення повноліття.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374-376, 475, 484-497 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Укладену 26 листопада 2019 року між представником потерпілого ТзОВ « ГІППО» ОСОБА_4 , однієї сторони та неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_5 , з участю його законного представника батька ОСОБА_6 та захисника-адвоката ОСОБА_7 з іншої сторони, угоду про примирення затвердити.
Неповнолітнього ОСОБА_5 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, від покарання за яке звільнити на підставі ч.1 ст.105 КК України.
На підставі п.3 ч.2 ст.105 КК України застосувати до неповнолітнього ОСОБА_5 примусові заходи виховного характеру у виді передачі під нагляд батьків: ОСОБА_6 та матері ОСОБА_10 , за їх згодою, до досягнення ОСОБА_5 повноліття.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченому. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя Хмельницького

міськрайонного суду ОСОБА_1