Справа №: 272/840/19
Провадження № 1-кп/272/181/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 серпня 2019 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі :

головуючої -судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м.Андрушівка кримінальне провадження № 0000151 по обвинуваченню

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця с.Стара Котельня, Андрушівського району

Житомирської області, українця,

громадянина України, з середньою-спеціальною освітою,

не працюючого, одруженого, на утриманні неповнолітніх

дітей не має,

проживаючого:

АДРЕСА_1 не судимого

за ст.358 ч.4 КК України,-

ВСТАНОВИВ :

Згідно обвинувального акту і наданої угоди про визнання винуватості від 17 липня 2019 року ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, за наступних обставин.

На початку квітня місяця 1985 року ОСОБА_4 , з метою отримання посвідчення водія на своє ім`я з відкритою категорією «В» на право керування транспортними засобами, достовірно знаючи, що у встановленому законом порядку він навчання не проходив та не складав теоретичних і практичних іспитів на відкриття вказаної категорії, придбав у невстановленої слідством особи підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 виданого ГАИ МВД-УВД м.Житомир в Житомирській області від 15.04.1985, з метою подальшого його використання для керування транспортним засобом.

В подальшому ОСОБА_4 , переслідуючи мету використання завідомо для нього підробленого водійського посвідчення серії НОМЕР_1 , в порушення Положення про порядок видачі посвідчення водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 року № 340, усвідомлюючи, що пред`явлення цього документу дозволить йому керувати транспортними засобами, 19.01.2019 року о 9:31 год., керуючи автомобілем марки ЗАЗ сенс, державний, номерний знак НОМЕР_2 , рухаючись по вулиці Житомирська, м.Андрушівка Житомирської області, був зупинений працівниками СРПП Андрушівського відділення поліції Бердичівського відділу поліції Головного управління національної поліції в Житомирській області. ОСОБА_4 діючи умисно, на законну вимогу працівника поліції, надав йому водійське посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого на своє ім`я, яке, не відповідає зразкам, які перебувають в офіційному обігу на території України. Даний бланк посвідчення водія виготовлене струменевим способом.

Таким чином, ОСОБА_4 використав завідомо підроблений документ - посвідчення водія НОМЕР_1 виданого ГАМ МВД-УВД м. Житомир в Житомирській області від 15.04.1985 на ім`я ОСОБА_4 , бланк якого містить ознаки підробки та не відповідає аналогічним, що знаходиться в офіційному обігу.

Як вбачається з обвинувального акту та угоди про визнання винуватості ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину. ОСОБА_4 також погодився із прокурором на призначення йому покарання за цей злочин в вигляді штрафу в розмірі 40 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 680 гривень.

Також, у даній угоді зазначено роз`яснення обвинуваченому наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки її невиконання, передбачені ст. 473 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 суду пояснив, що він підтримує укладену між ним та прокурором угоду про визнання винуватості, вину визнає в повному обсязі, з узгодженою мірою покарання згоден, угода є добровільною, він цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ч. 4 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України, які йому були роз`яснені прокурором та судом.

Суд, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинувачуваного повне порозуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які б примусили ОСОБА_4 погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого щодо нього обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості. При цьому суд виходить з наступного.

Так, злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , згідно ст. 12 КК України відноситься до злочину невеликої тяжкості, оскільки санкція ч.4 ст.358 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Відповідно до ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо злочинів середньої тяжкості, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Угода за змістом укладена відповідно до ст.472 КПК України і має усі необхідні реквізити та відомості, у т.ч. стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди.

Прокурор та адвокат у судовому засіданні підтримали угоду та просили затвердити, так як угода відповідає вимогам кримінального та кримінально-процесуального законодавства.

Враховуючи, що укладена між прокурором та обвинуваченим угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 358 КК України кваліфіковано вірно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу винного, і обставини, які пом`якшують покарання, а саме, щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Запобіжний захід не обирався.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Суд стягує з обвинуваченого витрати за проведення судово-тезнічної експертизи в сумі 1256,08 гривень.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 474, 475 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

Угоду від 17 липня 2019 року по кримінальному провадженню № 0000151 між прокурором Бердичівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 і обвинуваченим ОСОБА_4 про визнання винуватості затвердити.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.358 КК України та призначити узгоджене покарання у виді штрафу в розмірі 40 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 680 гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертизи в розмірі 1256,08 гривень.

Речові докази: підроблене посвідчення водія на право керування транспортним засобом серії НОМЕР_1 видане ГАИ МВД-УВД м. Житомир від 15.04.1985 категорії «В» громадянину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зберігається при матеріалах даного кримінального провадження №0000151 відповідні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.06.2019-залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок сторонами може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Андрушівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, але лише у випадках, встановлених ст.ст.473, 394 КПК України.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя: ОСОБА_1