Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження 1-кп/641/28/2019 Справа № 645/2903/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2019 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

представника потерпілого адвоката ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

захисника адвоката ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Комінтернівського районного суду м. Харкова обвинувальний акт у кримінальному проваджені, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001067 від 20 листопада 2014 року відносно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Петрівка, Крсногвардійського району, АР Крим, громадянина України, українця, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні малолітнього сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Сот. Козачок, Золочівського району, Харківської області, громадянина України, українця, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_3 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, з середньо-спеціальною освітою, працюючого помічником комірника, не одруженого, маючого на утриманні малолітню доньку ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , раніше не судимого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_4 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

23.08.2014 ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом таємного викрадення, діючи за попередньою змовою та у групі з ОСОБА_12 , кримінальне провадження відносно якого закрито, маючи доступ до товарно-матеріальних цінностей, які зберігаються на складі розташованому за адресою: АДРЕСА_5 , де, реалізуючи свій спільний злочинний умисел, шляхом таємного викрадення чужого майна, заволоділи майном, яке належить ФОП ОСОБА_13 , а саме клей марки «TERMOKOL» загальною вагою 1 350 кг, який в подальшому зберігали на території приватного домоволодіння, де зареєстрований та проживає ОСОБА_7 , а саме за адресою: АДРЕСА_3 .

В подальшому ОСОБА_12 , кримінальне провадження відносно якого закрито, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 реалізуючи спільний злочинний план знаходив покупця на викрадене майно, а саме на марки «TERMOKOL», та продавали вказане майно за ціною значно нижчою за ринкову вартість, тим самим спільними злочинними діями вищевказаних осіб ФОП ОСОБА_13 було завдано значної матеріальної шкоди на суму 63900 грн.

Своїми умисними діями, ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 вчинили кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, а саме як таємне викрадення чужого майна за попередньою змовою групою осіб, що завдало значної шкоди потерпілому.

17.09.2014 ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , маючи умисел на заволодіння, майном шляхом таємного викрадення, діючи за попередньою змовою та у групі з ОСОБА_12 , кримінальне провадження відносно якого закрито, повторно, маючи доступ до товарно-матеріальних цінностей, які зберігаються на складі розташованому за адресою: АДРЕСА_5 , де, реалізуючи свій спільний злочинний умисел, шляхом таємного викрадення чужого майна, заволоділи майном, яке належить ФОП ОСОБА_13 , а саме клей марки «TERMOKOL» загальною вагою 1 350 кг, який в подальшому зберігали на території приватного домоволодіння, де зареєстрований та проживає ОСОБА_7 , а саме за адресою: АДРЕСА_3 .

В подальшому ОСОБА_12 , кримінальне провадження відносно якого закрито, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 реалізуючи спільний злочинний план знаходив покупця на викрадене майно, а саме клей марки «TERMOKOL», та продавали вказане майно за ціною значно нижчою за ринкову вартість, тим самим спільними злочинними діями вищевказаних осіб ФОП ОСОБА_13 було завдано матеріальної шкоди на суму 60645 грн.

Крім того, в період часу з 28.10.2014 по 17.01.2015, ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом таємного викрадення, діючи за попередньою змовою та у групі з ОСОБА_12 , повторно, кримінальне провадження відносно якого закрито, маючи доступ до товарно-матеріальних цінностей, які зберігаються на складі розташованому за адресою: АДРЕСА_5 , де, реалізуючи свій спільний злочинний умисел, шляхом таємного викрадення чужого майна, заволоділи майном, яке належить ФОП ОСОБА_13 , а саме клей марки «TERMOKOL» загальною вагою 1 250 кг, який в подальшому зберігали на на території приватного домоволодіння де зареєстрований та проживає ОСОБА_7 , а саме за адресою: АДРЕСА_3 .

В подальшому ОСОБА_12 , кримінальне провадження відносно якого закрито, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 реалізуючи спільний злочинний план знаходив покупця на викрадене майно, а саме клей марки «TERMOKOL», та продавали вказане майно за ціною значно нижчою за ринкову вартість, тим самим спільними злочинними діями вищевказаних осіб ФОП ОСОБА_13 було завдано матеріальної шкоди на суму 57500 грн.

Своїми умисними діями, ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 вчинили кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, а саме як таємне викрадення чужого майна за попередньою змовою групою осіб, вчинене повторно.

Крім того, 28.10.2014, ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом таємного викрадення, діючи за попередньою змовою та у групі з ОСОБА_12 , кримінальне провадження відносно якого закрито, повторно, маючи доступ до товарно-матеріальних цінностей, які зберігаються на складі розташованому за адресою: АДРЕСА_5 , де, реалізуючи свій спільний злочинний умисел, шляхом таємного викрадення чужого майна, заволоділи майном, яке належить ФОП ОСОБА_13 , а саме клей марки «TERMOKOL» загальною вагою 2725 кг., який в подальшому зберігали на території приватного домоволодіння, де зареєстрований та проживає ОСОБА_7 , а саме за адресою: АДРЕСА_3 .

В подальшому ОСОБА_12 , кримінальне провадження відносно якого закрито, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 реалізуючи спільний злочинний план знаходив покупця на викрадене майно, а саме на марки «TERMOKOL», та продавали вказане майно за ціною значно нижчою за ринкову вартість, тим самим спільними злочинними діями вищевказаних осіб ФОП ОСОБА_13 було завдано значної матеріальної шкоди на суму 122937, 50 грн.

Своїми умисними діями, ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 вчинили кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, а саме як таємне викрадення чужого майна за попередньою змовою групою осіб, вчинене повторно, що завдало значної шкоди потерпілому.

Допитаний у якості обвинуваченого ОСОБА_9 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України визнав та суду пояснив, що він працював неофіційно з кінця 2013 року водієм навантажувача складу сировини на фірмі «Оміс», яка розташована за адресою: АДРЕСА_5 . Він працював у графіку 2 дня робочих, 2 дня вихідних. Його обов`язки полягали у тому, що він завантажував та розвантажував автомобілі з сировиною, які переміщувались на території підприємства. На роботі він познайомився з ОСОБА_8 , який вже працював на фірмі. Згодом на фірму влаштувався на роботу ОСОБА_7 на посаду водія. Вони мали різні функціональні обов`язки. На складі зберігався клей торгової марки «TERMOKOL», який використовувався як сировина і до якого він мав вільний доступ. Склад не мав охорони та знаходився на території колишнього заводу, однак на території були встановлені камери відеоспостереження. Вони знали розташування всіх камер відеоспостереження. Проробивши приблизно півроку, ОСОБА_7 запропонував йому зайнятися клеєм, а саме взяти його зі складу та продати, однак він ніякої відповіді не надав. Згодом, ОСОБА_7 знову запропонував йому зайнятися клеєм, на що він погодився. Про пропозицію ОСОБА_7 він розповів ОСОБА_8 , який теж погодився допомогти їм. Перший раз вони розвантажили склад влітку 2014 року. В обідній час, вони знаходились на території складу, де зберігався клей у мішках по 25 кг. Під`їхавши на навантажувачі, вони загрузили два піддону клею, вагою приблизно 1200-1300 кг, та вивезли за територію складу, об`їжджаючи камери відеоспостереження. Завантажили піддони з клеєм в автомобіль, який попередньо замовив ОСОБА_8 , оскільки водій автомобіля був його знайомим. Після чого зателефонували ОСОБА_7 , та повідомили, що автомобіль, завантажений клеєм, виїхав. Приблизно через місяць, він отримав від ОСОБА_7 винагороду у розмірі 10000 грн за реалізований клей. Другий раз вони розвантажили склад, приблизно через місяць. Впродовж робочого процесу, вони під`їхавши на навантажувачі, загрузили два піддону клею, вагою приблизно 1200-1300 кг, та вивезли за територію складу, об`їжджаючи камери відеоспостереження. Завантажили піддони з клеєм в автомобіль, який попередньо замовив ОСОБА_8 , після чого зателефонували ОСОБА_7 , та повідомили, що автомобіль, завантажений клеєм, виїхав. За реалізований клей, він отримав від ОСОБА_7 приблизно 7000-8000 грн. Згодом, вони розвантажили склад втретє. Впродовж робочого процесу, вони під`їхавши на навантажувачі, загрузили чотири піддону клею, вагою приблизно 2500-2600 кг, та вивезли за територію складу, об`їжджаючи камери відеоспостереження. Завантажили піддони з клеєм в автомобіль, який попередньо замовив ОСОБА_8 , після чого зателефонували ОСОБА_7 , та повідомили, що автомобіль, завантажений клеєм, виїхав. За реалізований клей, він отримав від ОСОБА_7 приблизно 20000 грн. Останній раз, вони розвантажили склад у період пізньої осені. Впродовж робочого процесу вони під`їхавши на навантажувачі, загрузили два піддону клею, вагою приблизно 1200-1300 кг, та вивезли за територію складу, об`їжджаючи камери відеоспостереження. Завантажили піддони з клеєм в автомобіль, який попередньо замовив ОСОБА_8 , після чого зателефонували ОСОБА_7 , та повідомили, що автомобіль, завантажений клеєм, виїхав. Грошову винагороду за даний епізод він не отримував. Цивільний позов не визнає, оскільки ним було відшкодовано матеріальну шкоду у розмірі 150000 грн.

Допитаний у якості обвинуваченого ОСОБА_7 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України визнав та суду пояснив, що він працював з кінця березня 2013 року на фірмі «Оміс» на посаді водія, яка розташована за адресою: м. Харків, вул. Киргизька, буд. 19. Він працював у графіку 2 дня робочих, 2 дня вихідних. Його обов`язки полягали у тому, що він перевозив вантажі на території підприємства. На роботі він познайомився з ОСОБА_9 , який також працював на фірмі «Оміс» водієм навантажувача складу та з ОСОБА_8 . У ході бесіди з ОСОБА_9 та ОСОБА_8 вони обговорювали, що на території складу не має порядку та сировина, а саме клей лежить абияк. Він не пропонував ОСОБА_9 продавати клей, ця ідей виникла у процесі їх розмови. Після зими, приблизно через два місця після їх розмови, він знаходився вдома, як йому подзвонив ОСОБА_9 , та сказав, щоб він зустрічав автомобіль завантажений клеєм, для зберігання у нього вдома, оскільки він проживає у приватному будинку з цілью подальшої його реалізації. Він здогадався, що цей клей з фірми, де вони працюють. Раніше вони не обговорювали з ОСОБА_9 , що у випадку відвантаження клею, його можна зберігати у нього вдома. Рішення, про зберігання клею у нього вдома, прийняв сам ОСОБА_9 . На зберігання, клей йому привозили чотири рази. Перший раз привезли два піддону, вагою приблизно 1200 кг. Він розрахувався з водієм за доставку клею, заплативши йому 350 грн та подзвонив ОСОБА_9 повідомити, що він прийняв клей, який зберігався на подвір`ї його домоволодіння приблизно 3 місяця. Згодом він випадково зустрівся з ОСОБА_12 , з яким раніше працював, та в процесі розмови з яким, повідомив, що в нього є сировина, а саме клей марки «TERMOKOL». ОСОБА_12 почав займатися продажом клею. Він розмістив оголошення у мережі інтернет про продаж клею марки «TERMOKOL». Приблизно через 3-4 тижня йому зателефонував ОСОБА_12 та повідомив, що у нього є покупець на клей марки «TERMOKOL» за ціною приблизно 27-29 грн за кілограм. Він погодився і ОСОБА_12 приїхав узяв пробних 2 мішка клею. Через деякий час, йому зателефонував ОСОБА_12 та повідомив, що клей хорошої якості і він знайшов покупців. Покупцем виявилась фірма «Оміс», однак ОСОБА_12 не знав, звідки він взяв клей. Він найняв автомобіль, біля магазину «Таргет» на пр.-т. Московському, в який завантажив клей та ОСОБА_12 поїхав його розвантажувати покупцям. Покупці розрахувались з ОСОБА_12 одразу. За проданий клей він отримав приблизно 30000 грн, якими він розпорядився на власний розсуд, а саме, приблизно 16000 грн він віддав ОСОБА_14 , а приблизно 14000 грн залишив собі. ОСОБА_8 , гроші, він не передав. Приблизно через 2 місяця йому знов зателефонував ОСОБА_9 та повідомив про те, що автомобіль завантажений клеєм виїхав до нього. Автомобіль привіз 2 піддону клею, які зберігались приблизно 3 тижня. Він подзвонив ОСОБА_12 , однак він не брав слухавку та на зв`язок не виходив. Приблизно через 3 тижня йому знов зателефонував ОСОБА_15 та повідомив, що автомобіль з 2 піддонами клею виїхав до нього. Він ще не реалізував попередніх 2 піддона клею. Згодом, йому зателефонував ОСОБА_12 і вони реалізували 4 піддона клею так само, як і в попередній раз. За проданий клей він отримав більше 100000 грн, а саме приблизно по 35000 грн кожний. Через деякий час, йому знов зателефонував ОСОБА_9 та повідомив, що автомобіль з клеєм виїхав до нього. Автомобіль привіз 2 піддону клею, які він реалізував так само, як і попередні рази, однак грошей не отримував. ОСОБА_16 познайомився з ОСОБА_9 та ОСОБА_8 у відділку поліції. Після цього, він не скоював ніяких протиправних дій. Цивільний позов не визнає, оскільки ним було відшкодовано матеріальну шкоду у розмірі 200000 грн.

Допитаний у якості обвинуваченого ОСОБА_8 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України визнав та суду пояснив, що він працював з 2012 року на фірмі «Оміс» на посаді водія навантажувача, яка розташована за адресою: АДРЕСА_5 . Він працював у графіку 2 дня робочих, 2 дня вихідних. Проробивши там два роки звільнився, та приблизно через пів року знову повернувся працювати на фірму «Оміс» на посаді водія навантажувача з графіком роботи 2 дня робочих, 2 дня вихідних. На фірмі він працював не офіційно, оскільки ніяких договорів з ним не укладали. В його функціональні обов`язки входило розвантаження клею та інших вантажів, які прибували на фірму. З ОСОБА_9 познайомився на роботі, який також працював на посаді водія навантажувача, однак згодом він був переведений на роботу у складі сировини. З ОСОБА_7 він також познайомився на роботі, який працював на посаді водія. На той час, з ОСОБА_16 він не був знайомим та познайомився лише у відділку поліції. В ході бесіди з ОСОБА_9 він дізнався, що ОСОБА_7 запропонував ОСОБА_9 взяти клей на пробу. Він та ОСОБА_9 , деякий час обмірковували пропозицію ОСОБА_7 та восени 2014 року, вирішили взяти на пробу 2 піддону клею марки «TERMOKOL» зі складу де працював ОСОБА_9 . В ході робочого процесу, він спостерігав, щоб ніхто не йшов, а ОСОБА_9 за допомогою навантажувача завантажував в автомобіль «FORD» 2 піддону клею, приблизною вагою 1000 кг. Автомобіль «FORD» найняв він, оскільки водій автомобіля був його знайомим. Водію, який перевозив клей, вони з ОСОБА_9 заплатили 300 грн. Клей відвезли до ОСОБА_7 , оскільки він мешкав у приватному подвір`ї. Як в подальшому реалізувати клей вони не обговорювали. Клей не був реалізований приблизно 2 місяця. Він не знав, хто займався реалізацією клею. Приблизно через 2 місяця, клей був реалізований, та він отримав від ОСОБА_9 10000 грн. Він не уточнював хто і як реалізував клей. Через деякий час, через який точно він не пам`ятає, вони з ОСОБА_9 , так само як і вперше, завантажили 2 піддону клею, приблизною вагою 1000 кг. Автомобіль для перевезення клею він знайшов у газеті приватних оголошень «Прем`єр». Водію, який перевозив клей, вони з ОСОБА_9 заплатили 300 грн. Клей перевезли до ОСОБА_7 , який був реалізований, та він отримав від ОСОБА_9 10000 грн. Згодом, вони з ОСОБА_9 , так само як і в попередні рази, завантажили 4 піддону клею, які перевезли до ОСОБА_7 . Він отримав від ОСОБА_9 14000 грн. Через деякий час, вони з ОСОБА_9 , так само як і в попередні рази, завантажили 2 піддону клею, які перевезли до ОСОБА_7 . За цю партію клею, він не отримував грошові кошти. Після цього, він не скоював ніяких протиправних дій. Цивільний позов він не визнає.

Незважаючи на визнання вини обвинуваченими ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , їх винуватість у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) за ч. 2 ст. 185 ч. 3 ст. 185 КК України повністю доведена сукупністю доказів, які були досліджені судом, а саме:

-поясненнями свідка ОСОБА_17 , який показав, що він працював начальником охорони фірми «Оміс». В його обов`язки входило забезпечення охорони периметру складів № 24 та № 12 і збереження матеріальних цінностей. Повідомив, що нестачу клею було виявлено випадково під час інвентаризації. Обставини нестачі з`ясовували 3 місяці. Потім звернулися до правоохоронних органів. Безпосереднім свідком крадіжки клею марки «TERMOKOL» ОСОБА_17 не був. Повідомив, що з 08:00 до 17:00 доступ на склади був вільним, складські приміщення обладнані відео спостереженням, однак з відео не видно хто і коли здійснив крадіжку клею марки «TERMOKOL». Він бачив, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 здійснювали завантаження та вивантаження сировини на навантажувачі, якими вони управляли. В інвентаризації ОСОБА_17 участі не приймав. Про те що крадіжку здійснили ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , йому стало відомо від правоохоронних органів;

-поясненнями свідка ОСОБА_18 , яка показала, що вона працює менеджером по постачанню на фірмі «Оміс». Влітку 2014 року її керівник ОСОБА_19 дав номер телефону з інтернету і попросив з`ясувати об`єми, марку та ціну клею «TERMOKOL». Після прийняття рішення керівником, клей купували 2-3 рази у ОСОБА_16 , якому свідок і передавала розрахунок за товар. Розрахунок здійснювався по факту поставки, готівкою. За останню поставку товару з ОСОБА_16 не розрахувались. Яким чином здійснювався бухгалтерський облік товару вона не знає;

-даними протоколу проведення слідчого експерименту з фототаблицею від 24.03.2015, відповідно до якого ОСОБА_9 було показане де зберігався клей «TERMOKOL», а саме складські приміщення, та місце де зберігався клей «TERMOKOL» перед завантаженням його у попередньо нанятий вантажний автомобіль (т. 3 а.с. 11-15);

-даними протоколу проведення слідчого експерименту з фототаблицею від 24.03.2015, відповідно до якого ОСОБА_8 було показане де зберігався клей «TERMOKOL», а саме складські приміщення, та місце де зберігався клей «TERMOKOL» перед завантаженням його у попередньо нанятий вантажний автомобіль (т. 3 а.с. 16-20);

-даними протоколу проведення слідчого експерименту з фототаблицею від 25.03.2015, відповідно до якого ОСОБА_7 було показане де зберігався клей «TERMOKOL», а саме у дворі його домоволодіння, який був викрадений ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з складських приміщень фірми «Оміс» (т. 3 а.с. 21-25);

-даними протоколу проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж мобільного оператора від 06.02.2015, відповідно до якого отримано інформацію, а саме роздруківку телефонних розмов, про причетність ОСОБА_8 до вчинення кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України (т. 3 а.с. 64-80);

-даними протоколу проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж мобільного оператора від 06.02.2015, відповідно до якого отримано інформацію, а саме роздруківку телефонних розмов, про причетність ОСОБА_9 до вчинення кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України (т. 3 а.с. 81-95);

-даними протоколу проведення негласної слідчої (розшукової) дії візуального спостереження за річчю від 21.01.2015, відповідно до якого отримано інформацію, про причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення (злочину), а саме у ході візуального спостереження було встановлено, що з подвір`я домоволодіння ОСОБА_7 , виїхав автомобіль «ГАЗ», який приїхав до складу ФЛП «Василевський», з якого вивантажено мішки з клеєм «TERMOKOL» (т. 2 а.с. 150-151);

-даними висновку товарознавчої експертизи № 2 від 25.03.2015, відповідно до якого вартість викраденого майна складає 436762, 50 грн (чотириста тридцять шість тисяч сімсот шістдесят дві грн 50 коп) (т. 3 а.с. 115).

Аналізуючи приведені докази, суд вважає, що всі вищевказані зібрані та досліджені безпосередньо судом у судовому засіданні докази відповідають критеріям, визначеним ст.ст. 84-86 КПК України, тобто є належним та допустимими, вони є послідовними, логічними та не містять суперечностей та, як кожний окремо та і їх сукупність, вказують на вчинення саме ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 інкримінуємих їм кримінальних правопорушень (злочинів).

Таким чином, суд дійшов до переконання, що ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 185 КК України ( епізод з 28.10.2014 до 17.01.2015) тобто таємне викрадення чужого майна, крадіжку, вчинене за попередньою змовою групою осіб, повторно та кримінальне правопорушення ( злочин) передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна ( крадіжку), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, що завдала значної шкоди потерпілому.

ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 185 КК України ( епізод з 28.10.2014 до 17.01.2015), тобто таємне викрадення чужого майна, крадіжку, вчинене за попередньою змовою групою осіб, повторно та кримінальне правопорушення ( злочин) передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна ( крадіжку), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, що завдала значної шкоди потерпілому.

ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 185 КК України ( епізод з 28.10.2014 до 17.01.2015), тобто таємне викрадення чужого майна, крадіжку, вчинене за попередньою змовою групою осіб, повторно та кримінальне правопорушення ( злочин) передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна ( крадіжку), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, що завдала значної шкоди потерпілому.

Ст. 49 ч. 1 п. 3 КК України встановлено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років у разі вчинення злочину середньої тяжкості.

Ч. 2 ст. 185 КК України відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінальних правопорушень ( злочинів) середньої тяжкості.

Ст. 284 ч. 2 п. 1 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку з звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Ч. 4 ст. 286 КПК України встановлено, що, якщо під час здійснення судового провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Як встановлено судом, кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 185 КК України за епізодом від 17.09.2014 року, у якому обвинувачуються ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вчинено останніми у вищевказаний час, таким чином, станом на день постановлення вироку сплило п`ять років з дня вчинення кримінального правопорушення.

Обставини, передбачені ч. 2, 3, 5 ст. 49 КК України відсутні.

Таким чином, враховуючи відсутність клопотань про закриття кримінального провадження з вищевказаних підстав та відсутності заяви про це від ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 суд повинен постановити обвинувальний вирок, призначити покарання та звільнити від покарання на підставі статей 12, 49, ч. 5 ст. 74 КК України, а тому суд вважає необхідним в цій частині обвинувачення визнати ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 винними за ч. 2 ст. 185 КК України (за епізодом від 17.09.2014) та звільнити їх від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. 12, 49, ч. 5 ст. 74 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, суд виходить з наступного:

Так, відповідно до ст. 12 КК України, вчинені ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 кримінальні правопорушення (злочини) відносяться до злочину середньої тяжкості та тяжкого злочинів.

ОСОБА_9 , раніше не судимий, не працює, за місцем мешкання характеризується задовільно.

ОСОБА_7 раніше не судимий, не працює, за місцем мешкання характеризується задовільно.

ОСОБА_8 раніше не судимий, працює, за місцем мешкання характеризується задовільно.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_9 є щире каяття, наявність на утриманні малолітньої дитини сина ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_7 є щире каяття.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_8 є наявність на утриманні неповнолітньої дитини дочки ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 по справі відсутні.

Виходячи з викладеного, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 покарання у вигляді позбавлення волі.

Призначаючи покарання ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 за сукупністю злочинів, суд керується ч.1 ст. 70 КК України та обирає принцип часткового складання призначених покарань.

З урахуванням характеристики особистостей ОСОБА_20 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , наявності обставин, що пом`якшують покарання та відсутності обставин, що обтяжують покарання, суд вважає можливим звільнити їх від відбування покарання з випробуванням із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України, оскільки їх можливо виправити без відбування реального покарання.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили не обирати.

При вирішенні цивільного позову потерпілого, суд виходить з наступного.

Потерпілим ФОП ОСОБА_13 11.02.2016 року заявлено цивільний позов про стягнення солідарно з ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 390643, 80 грн. матеріальної шкоди, 366053, 59 грн. збитків (втраченої вигоди), 200000 грн. у відшкодування моральної шкоди (а.с.140-144 т.1). У подальшому цивільний позов неодноразово уточнювався, в останнє 18.05.2017 року ( а.с. 112-116 т.5). Згідно уточненого цивільного позову ФОМ ОСОБА_13 просить стягнути з ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 61567, 50 грн. матеріальної шкоди, 366053, 59 грн. збитків (втраченої вигоди), 200000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

14.03.2018 року ФОП ОСОБА_13 подав заяву, згідно якої просить стягнути солідарно з ОСОБА_8 та ОСОБА_12 61567, 50 грн. матеріальної шкоди, 366053, 59 грн. збитків (втраченої вигоди), 200000 грн. у відшкодування моральної шкоди. Цивільний позов відносно ОСОБА_21 та ОСОБА_9 не підтримує, оскільки останні добровільно відшкодували йому завдану шкоду. ( а.с. 208 т.5).

ОСОБА_12 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 на кримінальне провадження відносно нього закрито 17.07.2019 року на підставі п.5 ч.1 ст. 284 КПК України.( а.с. 57, 67,68 т.6).

Таким чином, суд вважає необхідним цивільний позов ОСОБА_13 до ОСОБА_12 провадженням закрити на підставі ст. 255 ч.1 п. 7 ЦПК України.

Виходячи з викладеного суд розглядає цивільний позов ОСОБА_13 в частині заявлених позовних вимог до ОСОБА_8 про стягнення 61567, 50 грн. матеріальної шкоди, 366053, 59 грн. збитків (втраченої вигоди), 200000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Вирішуючи питання про стягнення з ОСОБА_8 залишку невиплаченої матеріальної шкоди в сумі 61567, 50 грн., суд вважає, що позов потерпілого ОСОБА_13 підлягає в цій частині частковому задоволенню на суму 40643, 80 грн., оскільки, загальний розмір позовних вимог складав станом на 11.02.2016 складав 390643, 80 грн. , з них ОСОБА_7 16.02.2015 року відшкодував 200000 грн., ОСОБА_9 16.02.2015 року відшкодував 150000 грн., в подальшому позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди не збільшувались, тому не відшкодованою залишилась матеріальна шкода у сумі 40643, 80 грн., а не 61567, 50 грн., як зазначив потерпілий у своїй уточненій позовній заяві від 18.05.2017 року. Отже суд вважає необхідним стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_13 матеріальну шкоду в сумі 40643, 80 грн.

В частині позовних вимог ОСОБА_13 щодо стягнення з ОСОБА_8 366053, 59 грн. у відшкодування збитків ( втраченої вигоди), суд вважає необхідним відмовити, оскільки розмір позовних вимог в цій частині не доведено та не підтверджено належними та допустимими доказами, а пред`явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на кредитора обов`язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди) від 31 березня 1995 року № 4 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Виходячи з принципів виваженості, розумності та справедливості, врахувавши всі моральні страждання, які переніс потерпілий у зв`язку з втратою належного йому майна, суд вважає необхідним стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_13 моральну шкоду у розмірі 5000 грн.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 06 лютого 2015 року на мобільний телефон «Explay» з трьома сім-картками, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , IMEI 3: НОМЕР_3 , мобільний телефон «Samsung» з сім-карткою, IMEI НОМЕР_4 , грошові кошти у сумі 2000 гривень купюрами по 100 гривень, шість рулонів прозорого поліетилену довжиною рулону близько 60-70 см, картонну коробку розмірами 12х35 см, в якій знаходяться саморізи чорного кольору (70 мм) у великій кількості, картонну коробку розмірами 30х35х15 см, в якій знаходяться саморізи (15 см) у великій кількості, два відра чорного кольору з цвяхами вагою 20 кг кожне, рулон поліетиленової плівки розміром приблизно 150 см зняти.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 06 лютого 2015 року на мобільний телефон «Nokia» чорного кольору з сім-карткою IMEI: НОМЕР_5 , сертифікат якості № 579, виданий ПМП «Конкорд», два аркуші з чорновими записами, ноутбук Lenovo G550 модель 20023 чорного кольору з батареєю в сумці, системний блок комп`ютера чорного кольору «Bravo» серійний номер модель Bravo А20.05 зняти.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 06 лютого 2015 року на ноутбук марки Lenovo G560 s/n CB07828677, жорсткий диск комп`ютера марки Samsung s/n S07GJ10Y866128, micro SD «Transcend» 16 Gb, micro SD 2 Gb, флеш-накопичувач GOODRAM Twister 16 Gb, перепустка до гаражного кооперативу «Поршень» на ім`я ОСОБА_12 (гараж № НОМЕР_6 ) від 18.03.2014, візитка ООО «Сканбуд 2008» менеджера ОСОБА_22 , візитка підприємства «Стройряд», карткодержач сім-картки «Jeans» НОМЕР_7 , аркуші паперу з чорновими записами 3 шт., аркуш формату А4 «Коммерческое предложение ДЛП ОСОБА_23 », анкета кандидата для прийому на роботу ОСОБА_12 на 2х аркушах, ключі від замків у кількості 4 шт., присоски для встановлення скла 2 шт., дюбелі в кількості 99 шт. зняти.

Питання про долю речових доказів, суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати, передбачені ст. 118 КПК України відсутні.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушенні ( злочинів), передбачених ч. 2 ст. 185( епізод з 28.10.2014 до 17.01.2015), ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

За ч. 2 ст. 185 КК України ( епізод з 28.10.2014 до 17.01.2015) 2 (два) роки позбавлення волі

За ч. 3 ст. 185 КК України 3 (три) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань остаточно ОСОБА_9 визначити покарання у вигляді 4 ( чотирьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає наступні обов`язки, передбачені ст. 76 ч.1 п. 1, 2 КК України, а саме:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушенні (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 185( епізод з 28.10.2014 до 17.01.2015), ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

За ч. 2 ст. 185 КК України( епізод з 28.10.2014 до 17.01.2015) 2 (два) роки позбавлення волі

За ч. 3 ст. 185 КК України 3 (три) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань остаточно ОСОБА_7 визначити покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає наступні обов`язки, передбачені ст. 76 ч. 1 п. 1, 2 КК України, а саме:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушенні (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 185( епізод з 28.10.2014 до 17.01.2015), ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

За ч. 2 ст. 185 КК України ( епізод з 28.10.2014 до 17.01.2015) 2 (два) роки позбавлення волі

За ч. 3 ст. 185 КК України 3 (три) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань остаточно ОСОБА_8 визначити покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає наступні обов`язки, передбачені ст. 76 ч.1 п. 1, 2 КК України, а саме:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України за епізодом від 17 вересня 2014 року та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 12, 49 ч. 1 п. 3, ч. 5 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання, призначеного за ст. 185 ч.2 КК України за епізодом від 17 вересня 2014 року у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України за епізодом від 17 вересня 2014 року та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 12, 49 ч.1 п. 3, ч. 5 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання, призначеного за ст. 185 ч. 2 КК України за епізодом від 17 вересня 2014 року у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України за епізодом від 17 вересня 2014 року та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 12, 49 ч. 1 п. 3, ч. 5 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання, призначеного за ст. 185 ч. 2 КК України за епізодом від 17 вересня 2014 року у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили не обирати.

Цивільний позов ОСОБА_13 до ОСОБА_8 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_13 матеріальну шкоду в розмірі 40643, 80 грн. (сорок тисяч шістсот сорок три грн. 80 коп.).

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_13 моральну шкоду в розмірі 5000 грн. (п`ять тисяч грн.).

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_13 відмовити.

Цивільний позов ОСОБА_13 до ОСОБА_12 провадженням закрити.

Речові докази: мобільний телефон марки «Nokia» у корпусі чорного кольору, модель -113, RM-871, ІМЕІ: НОМЕР_5 , картку мобільного оператора «Лайф» - № НОМЕР_8 , аркуш паперу білого кольору формату A4, аркуш паперу білого кольору розмірами 100x140 мм, аркуш паперу білого кольору розмірами 218x58 мм., комп`ютерний системний блок у корпусі чорного кольору марки «Bravo» серійний номер , які знаходяться на зберіганні в СУ ГУМВС України в Харківській області повернути ОСОБА_8 .

Речові докази: ноутбук «Lenovo G550» модель 20023 у корпусі чорного кольору повернути ОСОБА_24 .

Речові докази: мобільний телефон марки «EXPLAY» s/n НОМЕР_9 у корпусі білого кольору IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , IMEI 3: НОМЕР_3 , сім картку «Київстар» з № НОМЕР_10 , сім картку «МТС» № НОМЕР_11 , сім картку «Лайф» № НОМЕР_12 , мобільний телефон «Samsung» IMEI НОМЕР_4 , грошові кошти у сумі 2000 гривень купюрами по 100 гривень з номерами: ГВ 3224769, ЕБ 9413530, КМ 9270769, МЕ 0448279, ЕЮ 1839861, ГЗ 1910983, ЕХ 7070448, КТ 1002482, АГ 3311651, ГЦ 4227341, ЕЄ 9621165, КН 2093867, ЗЄ 0969074, КУ 3190680, МК 0163336, КЙ 2288473, КС 5040403, КБ 9669568, КК 1051546, КЕ 2785874, шість рулонів прозорого поліетилену довжиною рулону близько 60-70 см, картонну коробку розмірами 12х35 см, в якій знаходяться саморізи чорного кольору (70 мм) у великій кількості, картонну коробку розмірами 30х35х15 см, в якій знаходяться саморізи (15 см) у великій кількості, два відра чорного кольору з цвяхами вагою 20 кг кожне, рулон поліетиленової плівки розміром приблизно 150 см, які знаходяться на зберіганні в СУ ГУМВС України в Харківській області повернути ОСОБА_7 .

Речові докази: мобільний телефон марки «HTC» модель Х920 у корпусі чорного кольору IMEI 1: НОМЕР_13 , IMEI 2: НОМЕР_14 , сім картку «Лайф» № НОМЕР_15 , флеш накопичувач micro SD 2 Gb повернути ОСОБА_9 .

Речові докази: оптичний носій Micro SDHC №1010т з об`ємом інформації 1,83 Гб., оптичний носій DVD-R №973нт з об`ємом інформації 513 Мв., оптичний носій DVD-R №976нт з об`ємом інформації 228 Мв., оптичний носій DVD-R №975нт з об`ємом інформації 584 Мв., оптичний носій DVD-R №974нт з об`ємом інформації 492 Мв., оптичний носій DVD-R №977нт з об`ємом інформації 401 Мв., оптичний носій DVD-R №978нт з об`ємом інформації 681 Мв., оптичний носій CD-R № 6156-11 з об`ємом інформації 5,05 Мв., оптичний носій DVD-R № 1303 з об`ємом інформації 189 Мв. зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Речові докази: мобільний телефон «SAMSUNG» GT-S5690, IMEI: НОМЕР_16 , сім картку мобільного оператору «Київстар» № НОМЕР_17 , ноутбук марки Lenovo G560 s/n CB07828677, жорсткий диск комп`ютера марки Samsung s/n S07GJ10Y866128, micro SD «Transcend» 16 Gb, micro SD 2 Gb, флеш-накопичувач GOODRAM Twister 16 Gb, перепустка до гаражного кооперативу «Поршень» на ім`я ОСОБА_12 (гараж № НОМЕР_6 ) від 18.03.2014, візитка ООО «Сканбуд 2008» менеджера ОСОБА_22 , візитка підприємства «Стройряд», карткодержач сім-картки «Jeans» НОМЕР_7 , аркуші паперу з чорновими записами 3 шт., аркуш формату А4 «Коммерческое предложение ДЛП ОСОБА_23 », анкета кандидата для прийому на роботу ОСОБА_12 на 2х аркушах, ключі від замків у кількості 4 шт., присоски для встановлення скла 2 шт., дюбелі в кількості 99 шт., які знаходяться на зберіганні в СУ ГУМВС України в Харківській області повернути спадкоємцю ОСОБА_12 , за наявністю підтверджуючих документів.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Засудженим та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя - ОСОБА_1