справа № 4910/10/19-к
провадження № 11-кп/4911/1/19
У Х В А Л А
про відмову у відкритті провадження

20 вересня 2019 року м. Київ

Суддя Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , розглянувши матеріали апеляційної скарги захисника ОСОБА_2 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 , на ухвалу Вищого антикорупційного суду від 11 вересня 2019 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000003 від 09 січня 2014 року, про продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваного рішення і встановлені судом обставини.
До Вищого антикорупційного суду надійшло клопотання прокурора четвертого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генерал ьної прокуратури України ОСОБА_4 про продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000003 від 09 січня 2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Ухвалою від 11 вересня 2019 року у підготовчому судовому засіданні Вищим антикорупційним судом задоволено зазначене клопотання прокурора, обвинуваченому продовжено строк запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту до 09 листопада 2019 року та раніше покладених обов`язків.

Вимоги апеляційної скарги і доводи особи, яка її подала.
17 вересня 2019 року захисником ОСОБА_2 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 , подано апеляційну скаргу, в якій заявник просив суд скасувати вищевказану ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно обвинуваченого.

В поданій апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_2 вказує на невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, а саме - відсутність обґрунтування в існуванні ризиків за ч. 1 ст. 177 КПК України, нез`ясування судом першої інстанції наявності чи відсутності підстав для повернення обвинувального акту, невирішення питання щодо підсудності кримінального провадження. Судом в оскаржуваному рішенні встановлені певні обов`язки, які на думку особи, яка подала апеляційну скаргу, порушують принцип рівності та змагальності сторін.

Мотиви суду.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, в тому числі інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Разом з тим, згідно з ч. 2 ст. 392 КПК України ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачені частиною першою цієї статті.

За положеннями п. 24 ч. 1 ст. 3 КПК України судовим провадженням вважається кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення.

Усі питання, пов`язані з проведенням підготовчого провадження, залежно від особливостей порядку судового провадження за ст. 31 КПК України вирішуються судом саме у підготовчому судовому засіданні.

Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями ст. 394 цього Кодексу.

Відтак, у підготовчому провадженні за обвинувальним актом в суді першої інстанції колегією суддів Вищого антикорупційного суду обвинуваченому продовжено строк обраного 20 липня 2019 року запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Таким чином, оскаржуване рішення про продовження строку домашнього арешту прийняте під час судового провадження, положення діючого законодавства не передбачають можливості його апеляційного оскарження окремо від судового рішення, прийнятого за наслідками судового провадження, а відтак зазначення колегією суддів першої інстанції в резолютивній частині щодо можливості його оскарження є помилковим, оскільки можливість оскарження продовження строку домашнього арешту передбачена нормами ст. 309 КПК України лише під час досудового розслідування, проте не під час судового (в тому числі підготовчого) провадження.

За таких обставин, враховуючи вимоги ч. 4 ст. 399 КПК України, оскільки апеляційна скарга захисника ОСОБА_2 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 , подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, у відкритті провадження слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 392, 399 КПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 , на ухвалу Вищого антикорупційного суду від 11 вересня 2019 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000003 від 09 січня 2014 року, про продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а у разі постановлення ухвали без виклику особи, яка її оскаржує, з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1