Провадження № 1-кп/750/464/19
У Х В А Л А
про призначення судового розгляду

18 листопада 2019 року м.Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4 ,

потерпілого - ОСОБА_5 ,

потерпілого - ОСОБА_6 ,

потерпілого - ОСОБА_7 ,

потерпілого - ОСОБА_8 ,

потерпілого - ОСОБА_9 ,

потерпілого - ОСОБА_10 ,

потерпілої - ОСОБА_11 ,

потерпілого - ОСОБА_12 ,

потерпілого - ОСОБА_13 ,

потерпілої - ОСОБА_14 ,

потерпілого - ОСОБА_15 ,

захисника - ОСОБА_16 ,

захисника - ОСОБА_17 ,

захисника - ОСОБА_18 ,

обвинуваченого - ОСОБА_19 ,

обвинуваченого - ОСОБА_20 ,

обвинуваченого - ОСОБА_21

предст. органу з
питань пробації - ОСОБА_22

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Чернігові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000573 від 27.01.2019 року, який надійшов до Деснянського районного суду м. Чернігова від прокуратури Чернігівської області відносно ОСОБА_19 щодо вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.1 ст.262, ч.1 ст.263, ч.2 ст.289 КК України, ОСОБА_20 щодо вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.1 ст.263, ч.2 ст.289 КК України, ОСОБА_21 щодо вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст. 289 КК України -

В С Т А Н О В И В:

Кримінальне провадження підсудне Деснянському районному суду м. Чернігова. Обвинувальний акт відносно ОСОБА_19 щодо вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.1 ст.262, ч.1 ст.263, ч.2 ст.289 КК України, ОСОБА_20 щодо вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.1 ст.263, ч.2 ст.289 КК України, ОСОБА_21 щодо вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст. 289 КК України, відповідає вимогам КПК України.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні вважав за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, вважаючи, що під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги КПК України, вважав за необхідне викликати в судове засідання учасників судового розгляду та свідків згідно поданого переліку.

Обвинувачені ОСОБА_20 та ОСОБА_19 вважали за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта. Обвинувачений ОСОБА_21 у вирішенні цього питання підтримав свого захисника. Захисник ОСОБА_16 залишила питання щодо призначення обвинувального акту до судового розгляду на розсуд суду захисники ОСОБА_18 та ОСОБА_17 просили повернути обвинувальний акт прокурору, як такий, що не відповідає вимогам КПК України.

Потерпілі вважали за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта.

До початку судового засідання через канцелярію суду від прокурора надійшло клопотання про продовження строку дії обвинуваченому ОСОБА_19 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Потерпілі підтримали клопотання прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_20 щодо задоволення даного клопотання не заперечував. Обвинувачені ОСОБА_19 та ОСОБА_21 проти задоволення клопотання прокурора щодо подовження строку тримання під вартою заперечували, захисники заперечували проти задоволення клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_19 . Захисник обвинуваченого вважав за можливе змінити йому запобіжний захід на домашній арешт з наданням можливості залишати житло з 7 год. до 21 години, для надання можливості тому працювати.

Розв`язуючи заявлене прокурором клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_19 судом з`ясована думка учасників судового провадження, враховані законодавчі приписи ст.ст. 177-178, 179, 181, п.5 ч.2 ст. 183, 193, 194, 199 КПК України, а також взято до уваги те, що строк тримання під вартою ОСОБА_19 спливає 18.11.2019, а ризики, наведені в клопотанні про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_19 , які полягають у можливості переховування від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, можливість вчинення іншого кримінального правопорушення не зменшились, з огляду на нетривалий час дії наведеного запобіжного заходу, серйозності висунутого обвинувачення, тяжкості покарання, що загрожує обвинуваченому в разі визнання його винуватим, при цьому жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не забезпечить належного виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та не зможе запобігти вказаним ризикам.

За наведених обставин, клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_19 є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Також до початку судового засідання через канцелярію суду від прокурора надійшло клопотання про продовження строку дії обвинуваченому ОСОБА_21 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Потерпілі підтримали клопотання прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_20 щодо задоволення даного клопотання не заперечував. Обвинувачені ОСОБА_19 та ОСОБА_21 проти задоволення клопотання прокурора щодо подовження строку тримання під вартою заперечували, захисники заперечували проти задоволення клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_21 . Захисник обвинуваченого вважав за можливе змінити йому запобіжний захід на домашній арешт на певний період доби.

Розв`язуючи заявлене прокурором клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_21 судом з`ясована думка учасників судового провадження, враховані законодавчі приписи ст.ст. 177-178, 179, 181, п.5 ч.2 ст. 183, 193, 194, 199 КПК України, а також взято до уваги те, що строк тримання під вартою ОСОБА_21 спливає 18.11.2019, а ризики, наведені в клопотанні про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_21 , які полягають у можливості переховування від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, можливість вчинення іншого кримінального правопорушення не зменшились, з огляду на нетривалий час дії наведеного запобіжного заходу, серйозності висунутого обвинувачення, тяжкості покарання, що загрожує обвинуваченому в разі визнання його винуватим, при цьому жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не забезпечить належного виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та не зможе запобігти вказаним ризикам.

За наведених обставин, клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_21 є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

До початку судового засідання через канцелярію суду заставодавцем ОСОБА_23 подано клопотання про повернення застави, обґрунтоване тим, що обвинувачений ОСОБА_20 сумлінно виконував покладені на нього процесуальні обов`язки, дія яких закінчилася 03.11.2019р., проте кримінальне провадження, в якому заставодавець просила повернути заставу , вказане за № 0000753, в той час як дане кримінальне провадження має № 0000573.

Прокурор та потерпілі заперечували проти задоволення клопотання. Обвинувачені та захисники проти його задоволення не заперечували.

Відповідно до ч.ч.1, 8 ст.182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави.

Таким чином, застава звертається в дохід держави не тільки у випадку порушення обвинуваченим обов`язків покладеним на нього судом, а й інших процесуальних обов`язків, в тому числі обов`язку з`являтися за викликом до суду.

Те, що строк дії покладених ухвалою суду на обвинуваченого обов`язків, сплив, не звільняє його від інших обов`язків, встановлених законом та гарантованих заставою.

Оскільки розгляд кримінального провадження не завершено, суд вважає недоцільним повернення внесеної застави.

Також, до початку судового засідання через канцелярію суду надійшло клопотання від власника арештованого майна ОСОБА_24 по скасування арешту майна. Клопотання обґрунтоване тим, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженню, тривало 6 місяців та на даний час завершено, проведено всі необхідні (розшукові) дії, у тому числі судові експертизи, за результатами яких встановлено, що арештований автомобіль не відповідає критеріям, встановленим ст. 98 КПК України. Також у клопотанні власник майна ОСОБА_24 посилається на те, що він не знав та не міг знати в яких цілях його син ОСОБА_24 використовує автомобіль та просив повернути йому автомобіль у зв`язку із щоденною потребою у його використанні.

Прокурор зазначив, що даний автомобіль визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні і заперечував проти його повернення власнику до завершення судового розгляду. Потерпілі підтримали прокурора. Обвинувачені та їх захисники не заперечували проти задоволення даного клопотання.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Автомобіль Volkswagen Transporter, державний номерний знак НОМЕР_1 , був визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні №0000573.

Як вбачається з матеріалів доданих до клопотання про скасування арешту майна під час накладення арешту, слідчим суддею Деснянського районного суду м. Чернігова було встановлено, що вилучений автомобіль може містити на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення, так як даний автомобіль був виявлений на місці скоєння злочину, підстави для накладення арешту були також перевірені Черінігівським апеляційним судом та ухвала слідчого судді була залишена без змін.

Відповідно до ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Згідно п.12 ч.1 ст. 368 КПК України одним із питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, є питання, що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт, речовими доказами і документами.

Виходячи з наведеного вище суд вважає, що клопотання про скасування арешту майна є передчасним і не підлягає задоволенню.

Також, до початку судового засідання через канцелярію суду надійшло клопотання від захисника ОСОБА_17 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_20 із застави на особисте зобов`язання. Клопотання обгрунтоване тим, що ухвалою слідчого судді від 15.05.2019р. ОСОБА_20 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з правом внесення застави з переліком обов`язків в разі її внесення. 29.05.2019р. ОСОБА_20 було звільнено з під варти у зв`язку із внесенням застави, з покладенням на нього відповідних обов`язків. 03.09.2019р. ухвалою слідчого судді задоволено клопотання та продовжено ОСОБА_20 строку дії обов`язків за ухвалою слідчого судді від 15.05.2019р. до 03.11.2019р. В подальшому сторона обвинувачення не зверталася із клопотанням про продовження ОСОБА_20 таких обов`язків за заставою. Таким чином, ризики порушення ОСОБА_25 процесуальної дисципліни припинилися. ОСОБА_20 сумлінно виконував всі процесуальні обов`язки, має міцні соціальні зв`язки, постійне місце роботи, веде соціально-корисну діяльність, нові правопорушення не вчиняв, тобто зникли ризики, передбачені ст. 177 КПК України, відповідно, у доцільності продовження йому запобіжного заходу у вигляді застави.

Прокурор та потерпілі проти задоволення цього клопотання заперечували. Обвинувачені та їх захисники вказане клопотання підтримали.

Згідно вимог ст.182 КПК України та параграфу 1 глави 18 КПК України строку дії застави як запобіжного заходу не передбачено.
Згідно ч.4 ст.202 КПК України з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Згідно ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим кодексом.
Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

З матеріалів доданих до клопотання вбачається, що на даний час, передбачені ст. 177 КПК України та встановлені ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 03.09.2019р. про продовження строку дії обов`язків ОСОБА_20 ризики: переховування від органів досудового розслідування та суду та вчинення іншого кримінального правопорушення, не зменшилися та продовжують існувати. Враховуючи вище викладене, а також тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_20 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 289 КК України, а також з урахуванням того, що застава звертається в дохід держави не тільки у випадку порушення обвинуваченим обов`язків покладеним на нього судом, а й інших процесуальних обов`язків, в тому числі обов`язку з`являтися за викликом до суду, те, що строк дії покладених ухвалою суду на обвинуваченого обов`язків, сплив, не звільняє від інших обов`язків, встановлених законом та гарантованих заставою - слід відмовити в задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_20 із застави на особисте зобов`язання.
Щодо заявлених захисниками клопотань про повернення обвинувального акту прокурору, які підтримані іншими захисниками та обвинуваченими та проти задоволення яких заперечували як прокурор так і потерпілі, суд виходить з того, що вказані недоліки обвинувального акту можуть бути усунені в ході судового розгляду справи по суті.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314 317, 42, 182, 194, 331, 98, ч.9 ст. 100, п.12 ч.1 ст. 368, ст.177 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Призначити судовий розгляд у відкритому судовому засіданні на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_19 щодо вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.1 ст.262, ч.1 ст.263, ч.2 ст.289 КК України, ОСОБА_20 щодо вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.1 ст.263, ч.2 ст.289 КК України, ОСОБА_21 щодо вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст. 289 КК України, у залі судових засідань Деснянського районного суду м. Чернігова на 21 листопада 2019 року на 14 годину 00 хвилин.
Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.

В судове засідання викликати: учасників судового провадження, та свідків, згідно поданого прокурором переліку.

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 15 січня 2020 року, з подальшим триманням в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор».
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до 15 січня 2020 року, з подальшим триманням в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор».
У задоволенні клопотання заставодавця ОСОБА_23 про повернення застави відмовити.

В задоволенні клопотання ОСОБА_24 про скасування арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження № 0000573 відмовити.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_17 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_20 із застави на особисте зобов`язання відмовити.
В задоволенні клопотань захисників ОСОБА_17 та ОСОБА_18 про повернення обвинувального акту прокурору відмовити.
З метою дотримання інтересів національної безпеки, економічного добробуту, прав людини зобов`язати уповноважений орган з питань пробації скласти досудові доповіді щодо обвинувачених ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який до затримання проживав за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який до затримання проживав за адресою: АДРЕСА_3 , та надати їх суду в строк до 21 листопада 2019 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду в частині продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою подається протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1