Справа № 442/8254/19
Провадження № 1-кп/442/475/2019
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2019 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі кримінальне провадження,внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0002193 від 26.11.2019, про обвинуваченняОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Трушевичі Старосамбірського району Львівської області, українця, громадянина України, працюючого головним технологом у ТОВ «Термопласт плюс» смт. Меденичі Дрогобицького району Львівської області, з середньою спеціальною освітою, раніше не судимого, не одруженого, військовозобов`язаного, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 335 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 , -

встановив:

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 , перебуваючи на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 , як призовник, будучи визнаним військово-лікарською комісією придатним до строкової військової служби, згідно протоколу №14 від 21.10.2019 та попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від призову на строкову військову службу, 21.10.2019 отримав повістку про виклик в ІНФОРМАЦІЯ_3 на 22.10.2019 для відправки на строкову військову службу у складі команди № НОМЕР_1 Збройних Сил України, відповідно до Указу Президента України №22/2019 від 30.01.2019 «Про звільнення в запас військовослужбовців строкової служби, строки проведення чергових призовів та чергові призови громадян України на строкову військову службу у 2019 році». Незважаючи на це ОСОБА_3 без поважних причин, не маючи підстав для відстрочки від призову на строкову військову службу, з метою ухилення від її проходження, усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, не прибув у зазначений у повістці час у ІНФОРМАЦІЯ_3 , що на АДРЕСА_3 , чим ухилився від призову на строкову військову службу та порушив вимоги ст. 15 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та ст.17 Закону України «Про оборону України».

Таким чином, ОСОБА_3 ухилився від призову на строкову військову службу, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 335 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість в пред`явленому обвинуваченні визнав у повному обсязі та надав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення. Зокрема, пояснив суду, що перед отриманням повістки тільки працевлаштувався. Крім цього, налякався відповідальності і у визначений час і дату не зявився у військовий комісаріат. У вчиненому щиро розкаюється.
Крім повного визнання своєї винності обвинуваченим ОСОБА_3 , його винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним. Судом встановлено, що учасники провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності та істинності їх позицій відсутні.

Заслухавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши їм зміст ч.3 ст.349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим і визнає фактичні обставини доведеними.

Таким чином, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Дії обвинуваченого вірно кваліфіковано за ст.335 КК України, оскільки ОСОБА_3 ухилився від призову на строкову військову службу.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, згідно з вимогами ст.ст.65 67 КК України та розясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує суспільну небезпеку вчиненого ним кримінального правопорушення, ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, який згідно ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставиин, що помякшують та обтяжують покарання, та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим. А тому суд дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що покарання засудженого має на меті його виправлення, перевиховання та соціальну реабілітацію, запобігання вчиненню нових злочинів.

Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_3 на обліку у лікаря психіатра та в наркологічному диспансері не знаходиться.

Обставинами, що помякшують покарання, на думку суду, є щире каяття у вчиненому обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину, те, що раніше ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності не притягався.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст.67 КК України судом не встановлено.

З врахуванням наведеного, аналізуючи особу винного як в загально соціальному плані, так і в плані його потенційної суспільної небезпеки, встановлених судом конкретних обставин події, суд, з урахуванням положень Загальної частини Кримінального кодексу України дійшов висновку, що покарання обвинуваченому повинно бути призначено в межах санкції статті, за якою кваліфіковано кримінальні правопорушення, у виді обмеження волі, оскільки виключно такий вид покарання є необхідним та достатнім для виправлення засудженого та попередження скоєння ним нових злочинів.
Згідно зі ст.75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді обмеження волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
А тому, враховуючи те, що обвинувачений до кримінальної відповідальності притягується вперше, є особою молодого віку, у вчиненому розкаюється, активно сприяв розкриттю злочину, суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, та приймає рішення про звільнення його від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України.
Водночас, суд вважає, що з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого ОСОБА_3 в період дії іспитового строку та з метою організації органом виконання покарань належного контролю за його поведінкою, на обвинуваченого слід покласти обовязки, передбачені ст. 76 КК України.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався і підстав для обрання ОСОБА_3 запобіжного захід на даній стадії судового розгляду суд не вбачає
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 349, 368 - 371, 373, 374 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ст. 335 КК України, за якою призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя ОСОБА_1