Провадження № 1-кп/679/34/2019
Справа № 679/1706/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2019 року м. Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області в складі:

судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження 0000213, внесеного 26 липня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Торецьк Донецької області, непрацюючого, із середньою освітою, неодруженого, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 28 листопада 2018 року Нетішинським районним судом Хмельницької області за ч. 1, ч. 2 ст. 185 КК України, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 1 місяць, на підставі ст. 75 України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

- 13 березня 2019 року Ізяславським районним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту на строк три місяці;

- 19 квітня 2019 року Славутським міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, ст.ст. 70, 72 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 2 місяці;

- 27 травня 2019 року Славутським міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 185 КК України, ст. 71 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

потерпілий ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нетішин зазначене кримінальне провадження,

ВСТАНОВИВ:

24 жовтня 2018 року приблизно о 17 годині 44 хвилини в м. Нетішині Хмельницької області, ОСОБА_3 , перебуваючи поблизу магазину - гуртівні «ПАККО», що знаходиться на вул. Ринкова, 4, побачив велосипед марки «ТОТЕМ» моделі «blaze», який належить ОСОБА_6 та який вирішив викрасти. В подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на крадіжку чужого майна, ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, шляхом вільного доступу, умисно, таємно, повторно викрав вказаний велосипед «ТОТЕМ» моделі «blaze», належний ОСОБА_6 , та розпорядився ним на власний розсуд.

Своїми умисними незаконними діями ОСОБА_3 заподіяв потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 2 183 гривні 33 копійки.

Таким чином, своїми умисними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

Крім того, 24 жовтня 2018 року приблизно о 18 годині 22 хвилини в м. Нетішині Хмельницької області ОСОБА_3 , перебуваючи поблизу КП НМР «Торговий центр», що знаходиться на просп. Незалежності, 22, побачив належний ОСОБА_7 велосипед марки «Україна», який вирішив викрасти. В подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на крадіжку чужого майна, ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, шляхом вільного доступу, умисно, таємно, повторно викрав вказаний велосипед «Україна» та розпорядився ним на власний розсуд.

Своїми умисними незаконними діями ОСОБА_3 заподіяв потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 833 гривні 33 копійки.

Таким чином, своїми умисними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні ОСОБА_3 свою винуватість в інкримінованих йому вищезазначених правопорушеннях визнав повністю, розкаявся. Вказав на те, що дійсно він викрав вказані вище велосипеди, за обставин зазначених в обвинувальному акті, оскільки мав намір їх продати та купити продукти харчування. Однак такі не продав, так як не було кому, а залишив їх просто на вулиці.

Крім визнання винуватості у вчиненні 24 жовтня 2018 року кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, самим обвинуваченим, його вина стверджується наступними дослідженими в судовому засіданні доказами.

Протоколом огляду місця події від 24 жовтня 2018 року та фототаблицями до нього, згідно даних яких безпосереднім оглядом була територія, яка прилягає до гуртівні «ПАККО», яка знаходиться за адресою: вул. Ринкова, 4 в м. Нетішин Хмельницької області, де ОСОБА_3 викрав велосипед марки «ТОТЕМ» моделі «blaze» за встановлених у судовому засіданні обставин (арк. спр. 153,156).

Протоколом огляду речових доказів та оптичного DVD-R диску із файлами від 06 листопада 2018 року, за даними яких на 00:00:10 годин запису з`являється невідома особа на велосипеді, зупиняється та ставить велосипед біля входу в гуртівню «ПАККО», яка знаходиться за адресою: вул. Ринкова, 4 в м. Нетішин Хмельницької області, на 00:00:30 годин - ОСОБА_3 з`являється біля гуртівні «ПАККО» та заходить до неї, на 00:03:53 годин обвинувачений виходить з гуртівні «ПАККО» та на 00:05:27 годин - останній веде велосипед руками з правого боку від себе (арк. спр. 157, 158).

Протоколом огляду від 02 листопада 2018 року та фототаблицями до нього, згідно даних яких безпосереднім оглядом був велосипед марки «ТОТЕМ» моделі «blaze», який добровільно видав ОСОБА_3 працівникам поліції (арк. спр. 159-162).

Висновком експерта №12.1-0793:18 від 14 серпня 2018 року, згідно даних якого ринкова вартість велосипеда марки «ТОТЕМ» моделі «blaze», станом на 23 липня 2018 року могла становити 2 183 грн. 33 коп. (арк. спр. 165-169).

Протоколом огляду місця події від 25 жовтня 2018 року та фототаблицями до нього, згідно даних яких безпосереднім оглядом була територія розташована поряд з «Торговим центром», який знаходиться за адресою: просп. Незалежності, 22 в м. Нетішин Хмельницької області, де ОСОБА_3 викрав велосипед марки «Україна» за встановлених у судовому засіданні обставин (арк. спр. 170-172).

Протоколом огляду речових доказів та оптичного DVD-R диску із файлами від 06 листопада 2018 року, за даними яких на 00:01:33 годин запису з`являється невідома особа на велосипеді, зупиняється та ставить велосипед біля входу «Торговий центр», який знаходиться за адресою: просп. Незалежності, 22 в м. Нетішин Хмельницької області, на 00:02:50 годин - з`являється ОСОБА_3 біля «Торгового центру», прямує до велосипеду, бере велосипед руками та веде його в напрямку вул. Набережна в м. Нетішин Хмельницької області (арк. спр. 173, 174).

Протоколом огляду від 02 листопада 2018 року та фототаблицями до нього, згідно даних яких безпосереднім оглядом був велосипед марки «Україна», який добровільно видав ОСОБА_3 працівникам поліції (арк. спр. 175-177).

Висновком експерта №12.1-0792:18 від 14 листопада 2018 року, згідно даних якого ринкова вартість велосипеду марки «Україна», станом на 24 жовтня 2018 року могла становити 833 грн. 33 коп. (арк. спр. 180-184).

Вказані докази винуватості ОСОБА_3 у вчиненні ним 24 жовтня 2018 року інкримінованих йому правопорушень є належними та допустимими в розумінні ст. ст. 85, 86 КПК України, оскільки прямо підтверджують обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні та отримані у передбаченому КПК України порядку.

Таким чином, суд вважає, що дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Крім того, згідно з обвинувальним актом ОСОБА_3 висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, тобто в тому, що він таємно викрав чуже майно, за таких обставин.

25 липня 2018 року, точного часу досудовим слідством не встановлено, але в період із 14 години 00 хвилин по 22 годину 00 хвилин в м. Нетішин Хмельницької області, ОСОБА_3 , перебуваючи поблизу магазину «Рибальське приладдя», що знаходиться на вул. Ринкова. 4 в м. Нетішин побачив прив`язаний металевим тросом до огорожі належний ОСОБА_5 велосипед марки «ВМХ», який вирішив викрасти. В подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на крадіжку чужого майна, ОСОБА_3 , усвідомлюючи що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до вказаного велосипеда та за допомогою фізичної сили потягнув його на себе, внаслідок чого металевий трос розірвався, після чого таємно з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, умисно таємно викрав велосипед марки «ВМХ», що належить ОСОБА_5 , та розпорядився ним на власний розсуд.

Своїми умисними незаконними діями ОСОБА_3 , заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 2 000 гривень.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення визнав, водночас зазначив, що не пам`ятає про події, які зазначені в обвинувальному акті та чи взагалі він його викрадав, оскільки пройшло багато часу. Ствердив, що всі велосипеди, які він викрав були не замкнені на спеціальні замки. При цьому ОСОБА_3 визнав цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 .

Сторона обвинувачення в судовому засіданні свій висновок щодо винуватості ОСОБА_3 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, підтримала та просила останнього визнати винним. При цьому, зазначила, що обвинувачений раніше вчиняв аналогічні злочини, а тому і цей вчинив. Щодо того, що останній не пам`ятає за яких обставин він його вчинив, то пояснила це тим, що пройшов значний час від моменту вчинення крадіжки, тому обвинувачений про неї не пам`ятає.

Не зважаючи на визнання ОСОБА_3 вини у вчиненні зазначеного вище кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, таке не знайшло свого підтвердження під час безпосереднього дослідження доказів судом, якими воно було обґрунтоване.

Зокрема, потерпілий ОСОБА_5 вказав на те, що дійсно його велосипед 25 липня 2019 року був викрадений, однак він переконаний, що його обвинувачений не викрадав, так як його покази на досудовому розслідуванні та на судовому розгляді повністю не узгоджуються. Вказав, що його велосипед був пристебнутий біля магазину «Рибальське приладдя» спеціальним кодовим замком, що спростовує твердження обвинуваченого про те, що велосипед не був пристебнутий. Крім того, потерпілий просив залишити без розгляду його цивільний позов, оскільки переконаний, що обвинувачений не викрадав його велосипед та не вчиняв щодо нього злочин, а тому до нього він ніяких претензій не має.

Окрім того, в матеріалах кримінального провадження міститься лише довідка фізичної особи-підприємця ОСОБА_8 , згідно даних якої, станом на 26 липня 2018 року вартість бувшого у користуванні велосипеда марки «ВМХ» становить 2 000 грн. (арк. спр.154).

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, а саме в тому, що він таємно викрав чуже майно - велосипед марки «ВМХ», який належить ОСОБА_5 , не доведено поза розумним сумнівом і у порядку, передбаченому КПК України, воно не підтверджено жодним доказом наданими стороною обвинувачення і ґрунтується на недопустимих та неналежних доказах та припущеннях сторони обвинувачення.

Будь-яких інших доказів, які б вказували на причетність ОСОБА_3 до кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, за викладених у обвинувальному акті обставинах, стороною обвинувачення надано до суду не було.

Щодо визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, то, на переконання суду, таке визнання може бути покладено в основу висновку про доведеність обвинувачення тільки за умови, що вина доведена в законному порядку.

Частина 3 ст. 62 Конституції України встановлює, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

За таких обставин, оскільки стороною обвинувачення не доведено, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, вчинене обвинуваченим, суд вважає, що ОСОБА_3 слід визнати невинуватим у його вчиненні та виправдати.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд у відповідності до ч. 1 ст. 66 КК України визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлені.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень (злочинів), які згідно ст. 12 КК України є злочинами середньої тяжкості, особу винного, те що він не перебуває на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра, є неодруженим та непрацюючим, а також те, що останній, будучи засудженим за злочини проти власності, знову вчинив злочини проти власності, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, а також те, що він відшкодував заподіяну потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 шкоду.

За вказаних обставин суд приходить висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, тому, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій ч. 2 ст. 185 КК України.

Також суд враховує те, що вироком Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 27 травня 2018 року, який набрав законної сили, обвинувачений ОСОБА_3 засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст. 71 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Тому суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначеного цим вироком та вироком Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 27 травня 2019 року, за яким обвинувачений вже відбуває покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

На переконання суду, призначене покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Підстав для застосування судом ст.ст. 69 та 75 КК України судом не встановлено.

Крім того, до початку судового розгляду, в рамках даного кримінального провадження потерпілим ОСОБА_5 подано цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, заподіяних злочином.

Ухвалою суду від 13 листопада 2019 року цивільний позов прийнято до розгляду в даному кримінальному провадженні, потерпілого ОСОБА_5 визнано цивільни позивачем, а обвинуваченого - цивільним відповідачем.

В обґрунтування позову ОСОБА_5 зазначено, що внаслідок злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_3 йому завдано матеріальної шкоди в розмірі 2 150 гривень, з яких 2 000 гривень - вартість велосипеда та 150 гривень - вартість кодового замка.

Окрім того, потерпілий вважає, що ОСОБА_3 своїми неправомірними діями завдав йому моральної шкоди, яка полягає у пережитому стресі та депресії, яку потерпілий оцінює у розмірі 3 000 гривень.

У судовому засіданні цивільний позивач ОСОБА_5 позов не підтримав та просив його залишити без розгляду.

За вказаних обставин виправдання обвинуваченого у зв`язку з його непричетністю до вчинення кримінального правопорушення від 25 липня 2018 року, суд у відповідності до вимог ч. 3 ст. 129 ЦПК України, приходить висновку про необхідність залишення позову ОСОБА_5 без розгляду

Речові докази суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення судових експертиз №12.1-0793:18 від 14 серпня 2018 року та №12.1-0792:18 від 14 листопада 2018 року на загальну суму 1 144 гривні підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави в порядку ст. 124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 124, 129, 368-371, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначеного цим вироком та вироком Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 27 травня 2019 року, призначити остаточне покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

ОСОБА_3 визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та виправдати за недоведеністю вчинення ним вказаного кримінального правопорушення.

Вирок Нетішинського міського суду Хмельницької області від 28 листопада 2018 року виконувати самостійно.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту проголошення вироку 22 листопада 2019 року.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування майнових збитків та моральної шкоди, заподіяних злочином залишити без розгляду.

Речові докази: два диски DVD-R залишити при матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати за проведення судових товарознавчих експертиз №12.1-0793:18 від 14 серпня 2018 року в сумі 572 (п`ятсот сімдесят дві) гривні та №12.1-0792:18 від 14 листопада 2018 року в сумі 572 (п`ятсот сімдесят дві) гривні, а всього в сумі 1 144 (одну тисяча сто сорок чотири) гривні.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Хмельницького апеляційного суду через Нетішинський міський суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1