Справа № 405/8305/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2019 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:
головуючого - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника - Калінки ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Кропивницькому обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002514 від 20.03.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України,
ВСТАНОВИВ:

23.11.2018 року до Ленінського районного суду м. Кіровограда надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002514 від 20.03.2018 рокувідносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_6 заявила клопотання про повернення обвинувального акту. В обґрунтування клопотання зазначила, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.291 КПК України, а тому підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків. Так, обвинувальний акт не містить в собі належним чином сформульованого обвинувачення відносно ОСОБА_5 , а містить лише виклад суперечливих обстави, які встановлені під час досудового слідства, що вказують на те, що останній лише підозрюється у кримінальних правопорушеннях, а не є обвинуваченим. Окрім того, у другому та останньому абзацах обвинувального акту існує суперечність у фактичних обставинах, які прокурор вважає встановленими, а саме щодо місця та часу незаконного придбання ОСОБА_5 , наркотичного засобу. Також, в обвинувальному акті вказана неправдива інформація стосовно судимості ОСОБА_5 , а саме, що він був останній раз судимий 22.11.2017 року Ленінським районним судом м. Кіровограда за ч.2 ст.186 КК України до 4 років, із застосуванням ст.75 КК України звільнений з іспитовим строком на 3 роки. Відповідно до ст.304 КК України виправданий, однак, у 2017 році останній до кримінальної відповідальності не притягувався.

Окрім того, реєстр матеріалів досудового розслідування не містить вказівки щодо часу проведення окремих процесуальних дій в ході досудового розслідування, місця знаходження вилучених предметів.

Обвинувачений підтримав клопотання.

Прокурор заперечив про повернення обвинувального акту, вказав, що останній акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту не вбачає.

Дослідивши обвинувальний акт, заслухавши думку учасників судового розгляду, суд приходить до наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Положеннями ст.291 КПК України законодавець встановив процесуальний порядок складання обвинувального акту у кримінальному провадженні, ряд відомостей, які він має містити, а також чітко визначив ті процесуальні документи, що в обов`язковому порядку додаються органом досудового розслідування до обвинувального акту.

Відповідно до ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості:

1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;

2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;

5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;

6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;

7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

71) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими;

8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);

9) дату та місце його складення та затвердження.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, даний обвинувальний акт підписано слідчим, котрий його склав та прокурором, який його затвердив, та вручений разом з реєстром матеріалів досудового розслідування під розписку ОСОБА_5 та його захиснику.

Згідно п.5 ч.2 ст.291 КПК України в обвинувальному акті викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, здійснено правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення Закону і статті Закону України про кримінальну відповідальність та сформульовано обвинувачення.

Суд зазначає, що фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, анкетні дані обвинуваченого підлягають встановленню в судовому засіданні, а тому неточність та неповнота інкримінованого обвинувачення в акті не є підставою для повернення останнього прокурору.

У відповідності до ст. 109 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування складається слідчим або прокурором і надсилається до суду разом з обвинувальним актом. Реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: 1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; 2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; 3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.

При дослідженні реєстру матеріалів досудового розслідування, судом встановлено, що останній відповідає вимогам положень ст.109 КПК України. При цьому, суд зазначає, що недотримання вимог ст.109 КПК України, не є самостійною підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що даний обвинувальний акт складений з дотриманням вимог ст.291 КПК України, тому клопотання захисника про повернення обвинувального акту прокурору задоволенню не підлягає.

Підстав для прийняття рішень, передбачених п.1-4 ч.3 ст.314 та ч.1 ст.314-1 КПК України судом не встановлено,

За таких обставин, суд вважає, що є всі правові підстави призначити по даному кримінальному провадженню судовий розгляд на підставі обвинувального акта.

Також, в судовому засіданні захисником ОСОБА_6 заявлено клопотання про скасування запобіжного заходу застави та повернення заставодавцю суми внесеної застави. В обґрунтування клопотання зазначила, що ухвалою слідчого судді до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів з можливістю внесення застави в розмірі 88100 грн. 25.09.2018 року на виконання ухвали слідчого судді заставодавець ОСОБА_7 внесла на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Кіровоградській області суму застави, в зв`язку з чим ОСОБА_5 було звільнено з-під варти. Строк дії ухвали слідчого судді закінчився 13.11.2018 року, обов`язки, які передбачено ч.5 ст.194 КПК України продовжено не було, а тому зазначена ухвала припинила свою дію. А тому вважає, що є всі підстави для повернення суми застави ОСОБА_7 .

Обвинувачений підтримав клопотання.

Прокурор в судовому засіданні заперечив проти задоволення заяви, вказавши, що в ухвалі слідчого судді визначено строк дії для запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обов`язків, які покладені на ОСОБА_5 . Однак, будь якого строку дії запобіжного заходу у виді застави, ухвалою слідчого судді не визначено, а тому вважає, що питання повернення застави повинно бути вирішено при винесенні остаточного рішення у даному кримінальному провадженні.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання та обвинувального акту, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 17.09.2018 року до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів та визначено розмір застави у сумі 88100 грн.

ОСОБА_7 було внесено заставу у визначеному судом розмірі, у зв`язку з чим підозрюваного ОСОБА_5 було звільнено з під варти.
Відповідно до ст. 182 КПК України, з моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, а також з моменту звільнення підозрюваного, обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

У випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У силу ч. 4 ст. 202 КПК України, з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Тобто, з моменту внесення застави, підозрюваний є особою відносно якої у кримінальному провадженні застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Суд зазначає, що положеннями КПК України не визначено конкретного строку дії запобіжного заходу у виді застави.

Відповідно до ст. 203 КПК України, ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Отже, строк дії запобіжного заходу у виді застави припиняється після ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження.

Окрім того, відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 368 КПК України, суд при ухвалені вироку повинен вирішити питання як вчинити із заходами забезпечення кримінального провадження (зокрема із заставою)

Враховуючи вищевикладене, а також зважаючи на те, що кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України на даний час не розглянуто, перебуває на стадії призначення обвинувального акту до судового розгляду, ризики, встановлені ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 17.09.2018 року не зменшилися, суд вважає, що на даний час відсутні правові підстави для повернення застави заставодавцю.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.314-316, 176, 182,202, 203, 372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про повернення обвинувального акту прокурору в даному кримінальному провадженні відмовити.
В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про скасування запобіжного заходу у вигляді застави та її повернення заставодавцю відмовити.
Призначити обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному доЄдиного реєстру досудових розслідувань за №0002514 від 20.03.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України,до судового розгляду.

Судове засідання здійснювати у відкритому судовому засіданні, в приміщенні Ленінського районного суду м. Кіровограда 17.10.2019 року о 10:45 год., з викликом учасників судового провадження згідно реєстру.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_8