УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2019 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

У С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та щодо зобов`язання внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Скарга мотивована тим, що 28 березня 2019 року скаржником отримано лист з Державного бюро розслідувань (далі - ДБР), в якому зазначалось, що відомості за його заявою про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР внесені не були, у зв`язку із чим скаржник просить скаргу задовольнити та зобов`язати внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

У судове засідання скаржник не з`явився, однак просив проводити розгляд скарги за його відсутності.

Представник ДБР в судове засідання також не з`явився.

Проаналізувавши доводи скарги та вивчивши її матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Як вбачається зі змісту скарги, скаржник звернувся до ДБР із заявою про вчинення кримінального правопорушення.

Згідно положень ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Водночас, при вивченні матеріалів скарги, слідчим суддею не було виявлено належних доказів на підтвердження того, що скаржник дійсно звертався із заявою про вчинення кримінального правопорушення до ДБР.

Також слід зазначити, що однією із засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

При цьому, відповідно до вимог ч. 1, ч. 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Таким чином, з урахуванням викладеного, а також того факту, що скаржник в судовому засіданні безпосередньо не довів обставини, на які посилається у скарзі, в тому числі і не підтвердив процесуальної актуальності цієї скарги, тому підстав для задоволення даної скарги немає.

Керуючись ст. 214, 216, 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1