Справа № 352/1120/19
Провадження № 1-кп/352/195/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2019 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
з участю: прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в м. Івано-Франківськ кримінальне провадження за № 0000198 про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, не працюючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 cт. 263 КК України,-

в с т а н о в и в:
Досудовим розслідуванням встановлено, що на початку травня 2017 року під час здійснення прибирання в гаражному приміщенні, ОСОБА_5 на одному із стелажів знайшов предмет ззовні схожий на багнет (холодну зброю), який він в подальшому зберігав за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 .

У подальшому, 23.05.2019 близько 16:00 год. ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, без передбаченого Законом дозволу, в порушення спеціального порядку набуття прав власності громадянами на окремі види майна, установленого Постановою Верховної ради України від 17 червня 1992 року №2471-ХП «Про право власності на окремі види майна», розділу II Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 12 жовтня 1992 року №576, «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998 зі змінами та доповненнями, на своєму автомобілі марки «ВАЗ 21015», коричневого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , заїхав на територію АЗС «WOG», який розташований по вул. К. Левицького, 114, в м. Тисмениця де зупинився, після чого, тримаючи у руці предмет ззовні схожий на багнет (холодну зброю) направився в сторону приміщення АЗС.

В цей час поблизу АЗС патрулювали працівники Тисменицького відділу поліції, які побачили ОСОБА_5 , який перебуваючи в громадському місці переносив предмет ззовні схожий на багнет (холодну зброю) та викликали слідчо-оперативну групу.

В ході проведення огляду місця події у ОСОБА_5 було вилучено предмет ззовні схожий на багнет (холодну зброю), який згідно висновку експерта від 30.05.2019 року № СЕ-19/109/10-164ХЗ/19, є багнетом 7,92 мм магазинного карабіна системи Маузера, 1898/1935 років (К98К), № 9836, що відноситься до військової (бойової) холодної зброї.

Дії ОСОБА_5 кваліфікуються ч.2 ст. 263 КК України, тобто носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.
06 червня 2019 року між прокурором Тисменицької місцевої прокуратури ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_5 в присутності його захисника адвоката ОСОБА_4 , на підставі ст.ст. 468-470, 472, 473 КПК України уклали Угоду про визнання винуватості.
При вирішенні питання про укладення угоди про визнання винуватості у відповідності до ст. 470 КПК України враховано:
- ступінь та характер сприяння підозрюваного, у проведенні кримінального провадження щодо нього, зокрема те, що в ході досудового розслідування підозрюваний ОСОБА_5 вину визнав повністю, активно сприяв розкриттю вчиненого ним правопорушення;

- характер обвинувачення (підозри), зокрема те, що злочин, в учиненні якого підозрюється ОСОБА_5 не містить шкоди, спричиненої злочином;

- наявність суспільного інтересу у запобіганні, виявленні чи припиненні інших кримінальних правопорушень, зокрема, зобов`язання ОСОБА_5 на співпрацю з правоохоронними органами щодо виявлення злочинів, які посягають на порушення громадської безпеки у сфері незаконного поводження зі зброєю, бойовими припасами або вибуховими речовинами протягом 6 місяців з часу укладення угоди та не вчинення будь-яких інших злочинів, протягом строку притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення вищевказаного кримінального правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_5 розкаюється у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, повністю визнає свою вину у вчиненому злочині.
Крім цього, ОСОБА_5 не судимий, одружений, за місцем проживання характеризується позитивно.
Обставинами, які відповідно до ст. 66 Кримінального кодексу України пом`якшують покарання ОСОБА_5 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які б відповідно до ст. 67 Кримінального кодексу України обтяжували покарання, немає.

Враховуючи, що обвинувачений по місцю проживання характеризуються позитивно, на обліку в психіатра та нарколога не числиться, не судимий, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, то сторони погоджуються на призначення встановленого в санкції ч. 2 ст. 263 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Обвинуваченому роз`яснено і він розуміє:
1)що має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого її обвинувачують, а вона має такі права: - мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; - мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; - допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь;

2)характер обвинувачення;

3)вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Обвинувачений та прокурор розуміють, що, відповідно до ст. 473 КПК України, наслідком укладання та затвердження зазначеної угоди для сторін є:
1)для обвинуваченого - обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України та відмова від здійснення прав, передбачених п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України;
2)для прокурора - обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.
Оскарження вироку суду на підставі Угоди про визнання винуватості між обвинуваченим та прокурором в апеляційному та касаційному порядку, що визначені ст.ст. 394, 424 КПК України, обвинуваченому роз`яснено і є зрозумілим.
Сторони визнають, що укладення Угоди про визнання винуватості між обвинуваченим та прокурором є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Сторони визнають, що в разі невиконання Угоди про визнання винуватості прокурор, відповідно, має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення, згідно з ч. 1 ст. 476 КПК України.
Обвинувачений розуміє, що умисне невиконання угоди про визнання винуватості карається арештом на строк до шести місяців або обмеженням волі на строк до трьох років, відповідно до статті 3891 КК України.
В угоді передбачені наслідки її укладання, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.
Відповідно до ст. 314 КПК України, суд вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості укладену між прокурором та обвинуваченим з наступних підстав.
За змістом ст.ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.
Прокурор в судовому засіданні вважав, що при укладанні даної угоди дотримані вимоги КПК України та КК України, просив дану угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 просила затвердити вказану угоду про визнання винуватості, обвинувачений дав згоду на застосування узгодженого виду покарання.
Згідно ст. 12 КК України вчинене кримінальне правопорушення є злочином середньої тяжкості.
Суд переконався, що умови угоди про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим відповідають вимогам КПК України та КК України, укладена угода про визнання винуватості є добровільною, ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди, характер обвинувачення, цілком розуміє свої права, визначені ст. 474 КПК України, а також наслідки укладання та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
З урахуванням наведеного, за відсутності обтяжуючих покарання ОСОБА_5 обставин, приймаючи до уваги пом`якшуючі обставини і такі, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого та свідчать про те, що мета кари, виправлення і запобігання скоєнню обвинуваченим нових злочинів буде досягнута у разі призначення покарання в межах санкції ч. 2 ст. 263 КК України, враховуючи відсутність судимості, щире каяття, позитивні характеристики, з урахуванням того, що скоєний обвинуваченим злочин є середньої тяжкості, суд визнає за необхідне затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому визначене в угоді покарання у межах санкції ч. 2 ст. 263 КК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Питання речових доказів в кримінальному провадженні слід вирішити в силу ст. 100 КПК України.
Запобіжній захід відносно обвинуваченого на досудовому слідстві не обирався.
Судові витрати в кримінальному провадженні слід стягнути з обвинуваченого в дохід держави.
Керуючись ст.ст. 314, 370, 373, 374, 394, 475 КПК України, суд,-
у х в а л и в:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 06 червня 2019 року між прокурором Тисменицької місцевої прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні від 23.05.2019 №0000198 в присутності його захисника адвоката ОСОБА_4 .
ОСОБА_5 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи, які становлять 1570 грн. 10 коп. стягнути з обвинуваченого в дохід держави.
Речовий доказ багнет (холодну зброю), який згідно висновку експерта від 30.05.2019 року № СЕ-19/109/10-164ХЗ/19, є багнетом 7,92 мм магазинного карабіна системи Маузера, 1898/1935 років (К98К), № 9836, що відноситься до військової (бойової) холодної зброї, який зберігається в Івано-Франківському НДЕКЦ МВС України залишити останньому.

Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківської апеляційного суду протягом тридцяти діб з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Тисменицький районний суд Івано-Франківської області.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1