УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2019 року
слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
за участю заявника адвоката ОСОБА_3
розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0002181 від 28.08.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 192 ч. 2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0002181 від 28.08.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 192 ч. 2 КК України.

Згідно клопотання, заявник просить накласти арешт на спеціалізований вантажний фургон марки «МAN», кузов № НОМЕР_1 , 1999 року випуску, шляхом заборони відчуження, розпорядження та використання вказаного автомобіля ОСОБА_5 (ІПН НОМЕР_2 ) або будь-якій іншій особі. Способом виконання ухвали визначити тимчасове вилучення спеціалізованого вантажного фургона марки «МAN», кузов № НОМЕР_1 , 1999 року випуску, старшим слідчим СВ Шевченківського ВП Приморського ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області капітаном поліції ОСОБА_6 , за місцем його перебування, та подальшу передачу автомобіля на зберігання до Шевченківського ВП Приморського ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області, за адресою: м. Одеса, вул. Канатна, 101 в, до скасування арешту у встановленому цим Кодексом порядку.
В обґрунтування клопотання заявник зазначає, що ОСОБА_5 шляхом омани заволодів автомобілем МАН реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер кузову НОМЕР_4 з 08.11.2018 року, свідоцтво серія НОМЕР_5 чим спричинив ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 14000 доларів США. ОСОБА_4 подав до слідчого цивільний позов про визнання недійсним договору комісії від 06.07.2019 року та визнання права власності на спеціалізований вантажний фургон марки «МAN», кузов № НОМЕР_1 , 1999 року випуску, від ОСОБА_5 (ІПН НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_6 ). На думку заявника предметом вчинення злочину є автомобіль спеціалізований вантажний фургон марки «МAN», кузов № НОМЕР_1 , 1999 року випуску, який знаходився у володінні ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_6 ) та на теперішній час ОСОБА_5 може в будь-який час продати або умисно переоформити на іншу особу що позбавить можливості потерпілого ОСОБА_4 витребувати його в ОСОБА_5 , що свідчить про наявність ризиків, щодо майна, на яке було спрямоване кримінальне правопорушення, що обумовлює необхідність накладання арешту та вилучення майна, у зв`язку із чим, необхідно накласти арешт.
В судовому засіданні заявник підтримав клопотання та просив його задовольнити.
Прокурор в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не сповістив.
Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, приходжу до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів, та органів місцевого самоврядування, фізичних та юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.
У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.
Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.
У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.
Арешт може бути накладений на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.
Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.
У невідкладних випадках і виключно з метою збереження речових доказів або забезпечення можливої конфіскації чи спеціальної конфіскації майна у кримінальному провадженні щодо тяжкого чи особливо тяжкого злочину за рішенням Директора Національного антикорупційного бюро України (або його заступника), погодженим прокурором, може бути накладено попередній арешт на майно або кошти на рахунках фізичних або юридичних осіб у фінансових установах. Такі заходи застосовуються строком до 48 годин. Невідкладно після прийняття такого рішення, але не пізніше ніж протягом 24 годин, прокурор звертається до слідчого судді із клопотанням про арешт майна.
Якщо у визначений цією частиною строк прокурор не звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт майна або якщо в задоволенні такого клопотання було відмовлено, попередній арешт на майно або кошти вважається скасованим, а вилучене майно або кошти негайно повертаються особі.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Заборона використання житлового приміщення особам, які на законних підставах проживають у такому житловому приміщенні, не допускається.
Згідно ст. 98 ч. 1 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, як вбачається з матеріалів клопотання, в провадженні Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження № 0002181 від 28.08.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 192 ч. 2 КК України, відомості про яке внесенні до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про вжиття заходів до ОСОБА_8 який шляхом обману заподіяв майнову шкоду у великих розмірах.

За даним кримінальним провадженням ОСОБА_4 є потерпілим та цивільним позивачем.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що спеціалізований вантажний фургон марки «МAN», кузов № НОМЕР_1 , 1999 року випуску, є об`єктом протиправних дій, вважаю необхідним з метою збереження майна, накласти на нього арешт.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0002181 від 28.08.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 192 ч. 2 КК України задовольнити частково.
Накласти арешт на спеціалізований вантажний фургон марки «МAN», кузов № НОМЕР_1 , 1999 року випуску, шляхом заборони відчуження, розпорядження та використання вказаного автомобіля ОСОБА_5 (ІПН НОМЕР_2 ) або будь-якій іншій особі.
В іншій частині клопотання відмовити.
Виконання ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого перебувають матеріали кримінального провадження кримінального провадження № 0002181 від 28.08.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 192 ч. 2 КК України.

Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвалу допустити до негайного виконання.
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

27.11.2019