Справа № 191/1579/19
Провадження № 1-в/191/364/19
У Х В А Л А
іменем України

03 червня 2019 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області клопотання ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 22.03.2016 р. Апеляційним судом Дніпропетровської області за ст.187 ч.1 КК України до 3 років позбавлення волі про застосування до нього ст. 81 КК України щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання

за участі в судовому засіданні: прокурора - ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_3 , представника СВК-94 ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Засуджений у судовому засіданні просив застосувати до нього умовно-дострокове звільнення, пояснив, що він перецінив свої погляди, побачив на скільки є важливим для своєї родини, шкодує що ці роки пройшли марно. Також зазначив, що у нього є троє дітей про яких він буде дбати, двоє з яких у цьому році підуть до першого класу.

Представник адміністрації СВК-94 в судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечував, вважає за доцільне застосувати до засудженого ОСОБА_3 ст.81.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував.

Суд, заслухавши засудженого, представника адміністрації СВК-94, думку прокурора, а також дослідивши надані суду матеріали особової справи засудженого, приходить до наступного.

Відповідно ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у вигляді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, а також за необережний тяжкий злочин.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , раніше судимий:

- 26.09.2001 р. Дніпропетровським Апеляційним судом за ст. 185 ч. 1, 93 п. « Е», 42 КК УРСР 1960 р. до 10 р. п/волі. Звільнений: 29.05.2009 р. з Веселівської ВК-99 Запорізької області умовно-достроково на підставі ст.81 КК України на невідбутий строк 1 р.10 м.9 дн.
У цій справі засуджений: 15.12.2015 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ст. 187 ч. 1 КК України до 4 р.6 м. позбавлення волі, з іспитовим строком на 2 роки.
22.03.2016 р. Апеляційним судом Дніпропетровської області вирок від 15.12.2015 року відмінити, рахувати засудженим за ст. 187 ч. 1 КК України до 3 років позбавлення волі. Початок строку: 31.08.2016 року. Кінець строку: 31.08.2019 року.

Згідно характеристики, наданої начальником відділення СПС№20 СВК-94, та довідки з особової справи №301-Л-16, до Синельниківської ВК № 94 прибув 21.09.2016. За час перебування в установі характеризується позитивно, має 2 заохочення та 2 стягнення погашені у законному порядку, виходячи із положень п. 14, ст. 134 КВК України засуджений вважається таким, що стягнень не має .
На теперішній час працевлаштований на виробництві установи на підприємстві ДОЦ.
До роботи ставиться сумлінно, поставлені на виробництві завдання виконує правильно та вчасно, не потребує постійного контролю на робочому місці.
Заходи виховного характеру відвідує систематично, реагує на них завжди правильно. Від участі у суспільно-корисному житті відділення та установи не ухиляється. У вільний від роботи час читає багато книжок, дивиться новини та науково-популярні телепередачі, не приймає участь у диференційованій програмі виховного впливу.
На протязі строку відбування покарання в установі, засуджений здобув робітничу кваліфікацію в ПТЗ установи за професією «Електрозварювальник», про що отримав відповідне свідоцтво.
Відносини в колективі будує з різною категорію засуджених, авторитетом серед них користується. За характером відкритий, спокійний, не піддається негативному впливу з боку інших засуджених. Зовнішній вигляд охайний, спальне місце та при ліжкову тумбочку підтримує в чистоті.
У відносинах з адміністрацією тактовний, ввічливий. Вимоги режиму утримання більше року не порушував.
Соціально-корисні зв`язки з рідними та близькими підтримує шляхом листування, стосунки задовільні. За період відбування покарання засудженому було надано та отримано: 3 короткострокових побачення, 4 довготривалих побачення, 7 передач, 1 посилку. На профілактичному обліку не перебуває. Стан здоров`я задовільний.
31.08.2017 року на засіданні адміністративної комісії установи засудженому було відмовлено в застосуванні щодо нього положень ст. 101 КВК України, як особі, що на шлях виправлення не стає.
15.03.2018 року на засіданні адміністративної комісії установи засудженому було відмовлено в застосуванні щодо нього положень ст. 82 КК України, як особі, що на шлях виправлення не стала.
Умовно достроковому звільненню на підставі ст.81 КК України підлягає по відбуттю 2/3 строку, тобто з 31.08.2018 року. Матеріали розглядались комісією установи 31.08.2018 року, та засудженому ОСОБА_3 , було відмовлено, як особі, що не довела своє виправлення.

Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного суду України від 26.04.02 № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» (п. 17) судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці тощо.

При вирішенні питання про можливість застосування засудженому умовно-дострокового звільнення від відбування покарання суд аналізує дані про поведінку засудженого за весь час відбуття покарання, в тому числі й дані, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. Положення про те, що засуджений довів своє виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків у період відбування покарання засвідчили успішність процесу його виправлення. Сумлінна поведінка - це зразкове виконання вимог режиму і свідоме додержання дисципліни, вказівок адміністрації, наявність подяк і відсутність стягнень, якщо особа відбуває покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі.

Сама по собі поведінка засудженого без порушень режиму утримання не є достатньою для доведення виправлення і такою має бути поведінка кожного із засуджених, сумлінне ставлення до праці може свідчити, що ОСОБА_3 стає на шлях виправлення (що, зокрема, є підставою для застосування положень ст. 101 КВК України), однак не є достатнім для висновку, що він вже довів своє виправлення.
Суд находить, що встановлені в судовому засіданні обставини свідчать про те, що засуджений ОСОБА_3 не став на шлях виправлення, та своєю поведінкою не довів виправлення, а також з урахуванням того, що згідно ст. 81 КК України застосування умовно-дострокового звільнення є правом, а не обов`язком суду, вважає, що клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_3 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 537, 539, 392 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом 7 (семи) діб з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1