№ 336/4769/18
провадження № 1кп/336/203/2019
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 липня 2019 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запорожжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальні провадження № 0002680 від 08.08.2018 р., № 0002697 від 09.08.2019 р. відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Нижньовартовськ Ханти-Мансійського автономного округу Тюменської області Російської Федерації, громадянина Російської Федерації, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, який зареєстрований та фактично мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого:
10.11.2009 р. Шевченківським районним судом м.Запоріжжя за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;
07.06.2010 р. Шевченківським районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.190 КК України до покарання у виді штрафу в сумі 850 гривень, на підставі ст.ст.71,72 КК України, призначено остаточне покарання у виді 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік та штрафом в сумі 850 грн.;
12.01.2015 р. Шевченківським районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.185 КК України до 6 місяців арешту, на підставі ст.71 КК України призначено остаточне покарання у виді 6 місяців арешту та штрафу в сумі 850 грн., звільнений 10.07.2015 р. по відбуттю строку покарання;
25.04.2016 р. Шевченківським районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі;
07.12.2016 р. Комунарським районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.186, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнився 06.08.2018 р. по відбуттю строку покарання,
обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.187 КК України,
В С Т А Н О В И В:
07.08.2018 р. у період часу з 09.00 год. до 09.30 год., ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись біля під`їзду № 5 будинку № 137 по вул.Чарівній у м.Запоріжжя, шляхом вільного доступу, таємно з жіночої сумки ОСОБА_7 , викрав мобільний телефон марки «Samsunng Galaxy J 7», модель SM- J710FZKUSEK, об`ємом пам`яті 16 GB в корпусі золотого кольору, вартість якого відповідно до висновку експерта № 3034 від 13.08.2018 р. складає 4717,87 грн., який належить ОСОБА_7 . Після чого, продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_6 , направився до ринку «Анголенко», який розташований за адресою: м.Запоріжжя, пр.Соборний, 40/11, де збув ОСОБА_8 викрадений телефон за 1700 грн., чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 4717,87 грн.

09.08.2018 р. в період часу з 16.00 до 16.30 год., ОСОБА_6 , діючи повторно, з корисливих мотивів, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, з метою власного збагачення, знаходячись на території торгівельної площі за адресою: АДРЕСА_2 , в ході виниклих неприязних відносин з потерпілим ОСОБА_4 , застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я ОСОБА_4 , яке виразилось у нанесенні двох ударів кулаком лівої руки в область обличчя потерпілого, чим спричинив потерпілому згідно з висновком судового експерта КУ «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» ЗОР № 1056 від 17.08.2018 р. рану на слизовій оболонці нижньої губи зліва, синець на нижньому повіці правого ока, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, та відкрито викрав у потерпілого ОСОБА_4 мобільний телефон Nokia X2 в корпусі чорного кольору, імеі: НОМЕР_1 , вартість якого згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 3221 від 28.08.2018 р., складає 610 грн., в якому перебувала сім-картка мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_2 , яка матеріальної цінності для потерпілого не представляє, якій на праві власності належать ОСОБА_4 , чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 610 грн.

09.08.2018 р. в період часу з 17.00 до 18.00 год. ОСОБА_6 , маючи умисел на здійснення нападу з метою заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля будинку № 3 по вул.Бочарова в м.Запоріжжі, вчинив напад, котрий виразився у раптовому, несподіваному нападі із-за спини на потерпілого ОСОБА_9 , застосувавши насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, яке виразилось у нанесенні потерпілому одного удару фрагментом цеглини, яку ОСОБА_6 тримав у руці, в життєво важливий орган голову, від якого потерпілий втратив свідомість та впав на землю, тим самим заподіявши потерпілому відповідно до висновку експерта КУ «ЗОБ СМЕ» ЗОР № 1055 від 17.08.2018 р. рани в області правої щоки, в лівій тім`яній області набряк м`яких тканин в області правої щоки, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.
Після чого ОСОБА_6 , продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння майном потерпілого ОСОБА_9 , шляхом вільного доступу, скориставшись безпорадним станом потерпілого, заволодів телефоном останнього, а саме телефоном «Iphone SE», в корпусі чорно-сірого кольору, імеі НОМЕР_3 , вартість якого складає 7968,22 грн. у якому перебувала сім-картка мобільного оператора «Vodafont» НОМЕР_4 , яка матеріальної цінності для потерпілого не представляє, що належав ОСОБА_9 , чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 7968,22 грн.

В судовому засіданні обвинувачений вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнав частково. У повному обсязі визнав вину у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.185 КК України та, визнаючи частково фактичні обставини справ за ч.1 ст.187, ч.2 ст.186 КК України, не погодився з кваліфікацією його дій.
Так, за ч.2 ст.185 КК України ОСОБА_6 пояснив, що вранці 07.08.2019 р. з жіночої сумки, яка знаходилась на плечі потерпілої ОСОБА_7 , викрав мобільний телефон, який згодом збув на ринку ОСОБА_10 . У вчиненому розкаявся.
Вислухавши думку учасників судового розгляду, приймаючи до уваги, що обвинувачений не оспорював фактичних обставин справи, кваліфікацію кримінального правопорушення за ч.2 ст.185 КК України, судом встановлено, що обвинувачений вірно розуміє зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності його позиції, тобто визнання ним вини не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, суд в порядку ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорювалися, і обмежився допитом ОСОБА_6 та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу.

За епізодами грабежу та розбою 09.08.2018 р. ОСОБА_6 надав пояснення, що 09 серпня 2018 р. приблизно о 16.00 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, зайшов на територію торгівельної площадки, розташованої по вул.Бочарова, при цьому курив цигарку. Потерпілий ОСОБА_11 зробив обвинуваченому зауваження, і між ними виник словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_6 наніс ОСОБА_12 удар в обличчя, від якого потерпілий відійшов назад. Після чого ОСОБА_6 покинув територію торгівельного майданчику, і при виході з торгівельної площадки, на землі, помітив мобільний телефон, та взяв його, як знахідку.
В цей же день в вечірній час, біля одного із будинків по вул.Бочарова помітив двох чоловіків, в одному з яких впізнав колишнього співробітника нової поліції. Відчуваючи неприязнь до потерпілого, у обвинуваченого виник раптовий умисел на спричинення тілесних ушкоджень, реалізуючи який, ОСОБА_6 підійшов до ОСОБА_9 і вдарив його кулаком в обличчя, від чого потерпілий впав на землю, а ОСОБА_6 покинув місце пригоди. Заперечував нанесення удару потерпілому цеглиною, а також наявність умислу на заволодіння мобільним телефоном, який йому згодом у відділенні поліції поклали до кишені співробітники.
Вивчивши обставини кримінального провадження та оцінивши кожен наданий доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів-з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд прийшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні описаних вище кримінальних правопорушень, визнаних судом доведеними.

За епізодом грабежу 09.08.2018 р.

Відповідно до рапорту чергового Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу ГУНП, 09.08.2018 р. о 17.29 год. зі служби «102» надійшло повідомлення про те, що по вул.Бочарова, 3 в Шевченківському районі м.Запоріжжя, на базарі 10 хв тому в ході бійки відомий в чоловіка вихопив телефон «Нокіа» коричневого кольору (т.1 а.с.149).

Згідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, ОСОБА_4 просив органи поліції притягти до кримінальної відповідальності хлопця на ім`я ОСОБА_13 , який мешкає в будинку АДРЕСА_2 , котрий 09.08.2018 р. приблизно о 17.00 год., в загальному павільйоні по вул.Бочарова, 3 відкрито вирав мобільний телефон «Нокіа» коричневого кольору (т.1 а.с.152-153).

Допитаний потерпілий ОСОБА_4 в суді пояснив, що з ОСОБА_6 раніше був знайомий. Потерпілий займається реалізацією овочей, його робоче місце знаходиться на території торгівельної площадки за адресою: АДРЕСА_2 . 09.08.2018 р. до торгівельного павільйону зайшов ОСОБА_6 , який палив цигарку. Потерпілий зробив обвинуваченому зауваження з цього приводу і між ними виник конфлікт, в процесі якого ОСОБА_6 наніс йому удар, чи декілька, в обличчя. Від удару він впав на землю і далі обставини, наразі, пам`ятає не чітко. Коли ОСОБА_6 покинув місце пригоди, потерпілий виявив зникнення мобільного телефону марки «Нокіа». Зараз не пам`ятає за яких обставин телефон вибув з його володіння.

Під час пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, 10.08.2018 р. потерпілий ОСОБА_4 впізнав на фото № 2 із зображенням ОСОБА_6 (т.1 а.с.176-177), хлопця на ім`я ОСОБА_13 , який 09.08.2018 р. наніс йому тілесні ушкодження і забрав мобільний телефон.

22.08.2018 р. за участю потерпілого ОСОБА_4 було проведено слідчий експеримент, хід якого відображено у протоколі (т.3 а.с.18-23) та на відеозапису (т.3 а.с.30), під час проведення якого потерпілий надав свідчення аналогічні тим, які надав у судовому засіданні. Окрім того, зазначав, що поведінка ОСОБА_6 в той час, коли обвинувачений зайшов на територію ринку, викликала у потерпілого переконання, що обвинувачений має намір викрасти у нього грошові кошти. В подальшому, уже в ході конфлікту, ОСОБА_4 дістав з кишені мобільний телефон, щоб викликати поліцію, після чого отримав удар в обличчя, коли прийшов до тями телефона вже не було. Конфлікт між ним та обвинуваченим ще продовжився, ОСОБА_4 потім ще намагався вивести ОСОБА_6 з території торгівельного майданчику.

Допитана свідок ОСОБА_14 в суді пояснила, що влітку 2018 р. працювала в кафе «Модний квартал», яке розташоване по вул.Бочарова в м.Запоріжжі. Кафе декілька раз за день відвідав ОСОБА_6 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, поводив себе зухвало, чіплявся до відвідувачів. Коли в останній раз зайшов до кафе, то побився з відвідувачем.

Свідки ОСОБА_15 та ОСОБА_16 в судовому засіданні надали пояснення, що їм відомо про конфлікт та бійку обвинуваченого з відвідувачем кафе «Модний квартал», в результаті якого свідок ОСОБА_14 була вимушена зачинити заклад.

09.08.2018 р. ОСОБА_6 був затриманий, про що складено протокол (т.1 а.с.179-181) та у нього було виявлено та вилучено мобільний телефон «Nokia Х2» в корпусі чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 .
Згаданий телефон був оглянутий слідчим, про що 10.08.2018 р. складено протокол (т.1 а.с.185) з фототаблицями (т.1 а.с.186-188), та визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні (т.1 а.с.189), переданий на відповідальне зберігання до камери схову Шевченківського ВП.
Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 3221 від 28.08.2018 р. (т.3 а.с.2-8), ринкова вартість мобільного телефону «Nokia Х2», ІМЕІ НОМЕР_1 , який був придбаний у липні 2018 р. у стані булого використання та з того часу знаходився в експлуатації, станом на 09.08.2018 р., з урахуванням зносу, складає 610 грн.
Відповідно до висновку експерта № 1056 від 14.08.2018 р. (т.3 а.с.13-14), рана на слизовій оболонці нижньої губи зліва, синець на нижньому повіці правого ока у ОСОБА_4 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження. Дані ушкодження утворилися від дії тупих предметів та могли утворитись при обставинах, на які зазначає освідуваний. ОСОБА_4 спричинено не менше двох травматичних впливів.

За епізодом розбою 09.08.2018 р.

Відповідно до рапорту чергового Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу ГУНП, 09.08.2018 р. о 17.32 год. зі служби «102» надійшло повідомлення про те, що по вул.Бочарова, 1 в Шевченківському районі, невідомий вдарив цеглиною та викрав телефон Айфон СЕ, чорний, за місцем виклику було виявлено ОСОБА_9 (т.1 а.с.147, 148).

За участю потерпілого ОСОБА_9 09.08.2018 р. було проведено огляд місця події, про що складено відповідний протокол з фототаблицями до нього (т.1 а.с.154-161), під час якого було виявлено та вилучено нашарування РБК та дві цеглини, розмірами 10х15, 20х15.

Під час огляду місця події 09.08.2018 р. (т.1 а.с.162-168) біля приміщення № 3-а по вул.Бочарова в м.Запоріжжя було виявлено фубтолку чорного кольору з нашаруванням РБК.

Два фрагменти цеглини, змиви з нашаруванням речовини бурого кольору та футболку чорного кольору визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні (т.1 а.с.169).

Так, потерпілий ОСОБА_9 в суді надав пояснення про те, що з ОСОБА_6 раніше не був знайомий. 09.08.2018 р. приблизно о 17.00 год. проходив разом зі своїм знайомим ОСОБА_17 біля будинку № 3 по вул.Бочарова в м.Запоріжжі. В цей час до нього підійшов ОСОБА_6 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, і тримав у лівій руці кусок цеглини, та порохав допомогти відлупцювати громадян кавказкьої національності. Не розуміючи, що від нього вимагає обвинувачений, потерпілий почав рухатись далі, але відчув удар по голові, в результаті якого втратив свідомість. Коли прийшов до тями, виявив відсутність належного йому мобільного телефону марки «Iphone». За яких обставин зник телефон, що він тримав в кишені брюк, потерпілому не відомо.
Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.08.2018 р. (т.1 а.с.173-174), потерпілий ОСОБА_9 на фото № 4 впізнав хлопця ОСОБА_6 , з яким у нього відбулася розмова, після якої він отримав удар по голові та знепритомнів, а прийшовши до тями виявив зникнення мобільного телефону.
30.08.2018 р. за участю потерпілого ОСОБА_9 було проведено слідчий експеримент, хід якого відображено у протоколі (т.3 а.с.24-29) та на відеозапису (т.3 а.с.30), під час проведення якого потерпілий надав свідчення аналогічні тим, які надав у судовому засіданні.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засідання пояснив, що товаришує з потерпілим ОСОБА_9 , до якого 09.08.2018 р. приблизно о 17.00 год. підійшов з двома половинками циглини ОСОБА_6 і попрохав допомоги у якихось «розбірках». Свідок пройшов трохи вперед, потім зупинився, повернувся і помітив, як обвинувачений чимось наніс ОСОБА_9 удар, в результаті якого потерпілий впав на землю. Далі ОСОБА_6 підняв щось з землі і покинув місце пригоди, а свідок викликав швидку.
ОСОБА_18 під час пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, 10.08.2018 р. впізнав на фото № 2, на якому зображений ОСОБА_6 , котрий 09.08.2018 р. наніс тілесні ушкодження його знайомому ОСОБА_9 , від чого той знепритомнів, і викрав у нього мобільний телефон.
З показань в суді ОСОБА_19 випливає, що влітку 2018 р. він був свідком того, як обвинувачений вдарив іншого чоловіка, що рухався назустріч ОСОБА_19 , цеглиною по голові, нахилився над потерпілим та щось витяг у того з кишені. Подія сталась між будинком № 5 по вул.Бочарова та кафе «Модний квартал». Свідок викликав поліцію, ОСОБА_6 невздовзі був затриманий поблизу будинку № 1 по вул.Бочарова.
З протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.08.2018 р. (т.1 а.с.170-172) судом встановлено, що свідок ОСОБА_19 на фото № 2 впізнав ОСОБА_6 , який рухався з боку ринку з цеглиною в руці та вимагав від хлопця з робитою головою мобільний телефон.
09.08.2018 р. ОСОБА_6 був затриманий, про що складено протокол (т.1 а.с.179-181) та у нього було виявлено та вилучено мобільний телефон «Iphone SE» в корпусі чорно-сірого кольору, ІМЕІ НОМЕР_3 , який знаходиться у чохлі сірого кольору. Від підпису у згаданому процесуальному документі затриманий відмовився, іншими учасниками слідчої дії протокол підписаний без зауважень.
Вилучений телефон був оглянутий слідчим, про що 10.08.2018 р. складено протокол (т.1 а.с.185) з фототаблицями (т.1 а.с.186-188), та визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні (т.1 а.с.189), переданий на відповідальне зберігання до камери схову Шевченківського ВП.
Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 3221 від 28.08.2018 р. (т.3 а.с.2-8), ринкова вартість мобільного телефону «Iphone SE» в корпусі чорно-сірого кольору, ІМЕІ НОМЕР_3 , який був придбаний у жовтні 2017 р. та з того часу знаходився в експлуатації, станом на 09.08.2018 р., з урахуванням зносу складає 7968,22 грн.
Відповідно до висновку експерта № 1055 від 14.08.2018 р. (т.3 а.с.10-11) рани в області правої щоки, в лівій тім`яній області, набряк м`яких тканин в області правої щоки, садно в лівій тім`яній області у ОСОБА_9 самі по собі кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження. Дані ушкодження утворились від дії тупого (тупих) предмета та могли утворитись при обставинах, на які вказує освідуваний. ОСОБА_9 спричинено не менше двох травматичних впливів.
Досліджені судом наведені докази узгоджуються між собою, стосуються події злочину, отримані у встановленому законом порядку, є належними, допустимими та такими, що в своїй сукупності послідовно і логічно підтверджують встановлені судом обставини вчинення злочинів, які підлягають доказуванню, та винуватість ОСОБА_6 в їх вчиненні.
Так, обвинувачений не оспорював, що 09.08.2018 р. зустрів потерпілих в місцях, які вказані в обвинувальному акті, спілкувався з ними, між ним та ОСОБА_4 стався конфлікт. ОСОБА_6 не заперечував, що наніс потерпілим удари, але стверджував, що всі удари були завдані руками, без застосування сторонніх предметів щодо потерпілого ОСОБА_9 .

Разом з тим, ОСОБА_6 категорично заперечував наявність умислу на заволодіння будь-яким майном потерпілих.

Захисник наголошував на тому, що відсутність доказів на підтвердження наявності у обвинуваченого умислу на викрадення майна потерпілих, є підставою для виправдання ОСОБА_6 за ч.2 ст.186 та ч.1 ст.187 КК України, оскільки відсутній склад згаданих злочинів.

Суд ставиться критично до пояснень ОСОБА_6 та розцінює їх як бажання уникнути відповідальності за скоєне, приймаючи до уваги наступне.

Доводи ОСОБА_6 про його непричетність до відкритого викрадення мобільних телефонів потерпілих, спростовуються показами як потерпілих, так і свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_20 , які суд безпосередньо сприймав в судовому засіданні, що узгоджуються з їх показами, наданими під час досудового розслідування, які відображені у відповідних письмових документах. Факт виявлення мобільних телефонів потерпілих у ОСОБА_6 , після його затримання, також свідчить про умисні дії обвинуваченого, які були направлені саме на заволодіння чужим майном.
Твердження обвинуваченого про те, що мобільний телефон потерпілого ОСОБА_21 йому, після затримання, поклали до кишені у Шевченківському ВП, спростовуються протоколом затримання, з якого судом встановлено, що будь-яких зауважень до цього процесуального документу у учасників слідчої дії не надходило. Крім того, покази свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_20 підтверджують факт нанесення удару потерпілому ОСОБА_9 цеглиною в життєво-важливий орган - голову, від якого потерпілий втратив свідомість.
Твердження ОСОБА_6 про те, що мобільний телефон потерпілого ОСОБА_4 він знайшов біля виходу з торгівельного майданчика, що, на думку сторони захисту, є підставою для кваліфікації дій за іншими статтями КК України, суд оцінює критично.
Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму ВСУ № 10 від 06.11.2009 "Про судову практику про злочини проти власності" крадіжка (таємне викрадення чужого майна) - це викрадення, здійснюючи яке, винна особа вважає, що робить це непомітно для потерпілого чи інших осіб. Грабіж - це відкрите викрадення чужого майна у присутності потерпілого або інших осіб, які усвідомлюють протиправний характер дій винної особи, яка у свою чергу усвідомлює, що її дії помічені і оцінюються як викрадення. Розрізняючи крадіжку і грабіж, слід виходити зі спрямованості умислу винної особи та даних про те, чи усвідомлював потерпілий характер вчинюваних винною особою дій. У зв`язку з цим викрадення належить кваліфікувати як крадіжку не лише тоді, коли воно здійснюється за відсутності потерпілого, але й у присутності сторонніх осіб, які не усвідомлюють факту викрадення майна і не можуть дати йому належної оцінки (психічно хворі, малолітні).
За змістом п. 4 вказаної Постанови крадіжку і грабіж потрібно вважати закінченими з моменту, коли винна особа вилучила майно і мала реальну можливість розпоряджатися чи користуватися ним. Якщо особа, котра протиправно заволоділа майном, такої реальної можливості не мала, її дії слід розглядати залежно від обставин справи як закінчений чи незакінчений замах на вчинення відповідного злочину. Закінченим замахом на крадіжку є дії особи, яка викрала майно, але одразу була викрита. Дії, розпочаті як крадіжка, але виявлені потерпілим чи іншими особами і, незважаючи на це, продовжені винною особою з метою заволодіння майном, належить кваліфікувати як грабіж, а в разі застосування насильства чи висловлювання погрози його застосування - залежно від характеру насильства чи погрози - як грабіж чи розбій.
Враховуючи те, що мобільним телефоном потерпілого ОСОБА_4 , ОСОБА_6 заволодів у людному місці на території торгівельного майданчику, де, як вбачається з відеозапису зі слідчим експериментом за участю потерпілого, торгівельну діяльність здійснює, значна кількість громадян, в денний час, то його дії належить кваліфікувати як грабіж.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_6 за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинене повторно, та за ч.1 ст.187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).
Призначаючи покарання обвинуваченому у відповідності до ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів (згідно ст.12 КК України - злочин середньої тяжкості та тяжкий злочин), конкретні обставини його вчинення, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Так ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий, не одружений, не працюючий, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_6 , суд визнає перебування у стані алкогольного сп`яніння (т.1 а.с.182).

Обставин, що пом`якшують покарання, судом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, думку потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_9 щодо міри покарання, суд дійшов висновку, що необхідним та достатнім задля досягнення цілей кримінального покарання та убезпечення суспільства від можливих протиправних посягань обвинуваченого, необхідно призначити покарання ОСОБА_6 у вигляді позбавлення волі.

На переконання суду, відсутні підстави для звільнення обвинуваченого від відбування покарання, за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.187 КК України, з випробуванням, виходячи з того, що ОСОБА_6 раніше був неодноразово засуджений за вчинення злочинів, у тому числі за злочини проти власності, вчинив низку злочинів за нетривалий проміжок часу, відразу після звільнення його з місць позбавлення волі, що явно свідчить про небажання обвинуваченого ставати на шлях виправлення та про відсутність підстав для застосування ст. 75 КК України.

При призначенні покарання судом також враховано висновки органу пробації, згідно яких виправлення ОСОБА_6 без позбавлення або обмеження волі може становити дуже високу небезпеку для суспільства. Застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції (т.1 а.с.45, 47).

При вирішенні питання про стягнення з обвинуваченого судових витрат, суд вважає, що на підставі ст.ст.122, 124 КПК України, витрати, пов`язані із залученням експертів, підлягають стягненню з ОСОБА_6 на користь держави.

Суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на проведення експертиз в сумі 190 грн. (т.3 а.с.1) та в сумі 170 грн. (т.3 а.с.31).

Долю долучених до справи речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , під час досудового розслідування був обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк якого судом продовжений до 22.07.2019 р. включно.

Оскільки в матеріалах кримінального провадження не міститься даних, які б свідчили про відсутність або зміну ризиків, що виправдовують обрання відносно обвинуваченого найбільш суворого запобіжного заходу, на думку суду, такий запобіжний захід до набрання вироком законної сили є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, а строк відбування покарання необхідно рахувати із дня фактичного затримання.

Цивільні позови не заявлялись.

Керуючись ст.ст.368, 374, 392 КПК України, суд -

З А С У Д И В:
Визнати винуватим ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185 КК України, ч.2 ст.186 КК України та ч.1 ст.187 КК України і призначити йому покарання:

за ч.2 ст.185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;

за ч.2 ст.186 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;

за ч.1 ст.187 КК України у виді 6 (шести) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України призначити ОСОБА_6 покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді 6 (шести) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з 09 серпня 2018 року.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_6 в дохід держави витрати на проведення експертиз в кримінальному провадженні в сумі 360 грн.

Речові докази:

два фрагменти цеглини, змиви з нашаруванням речовини булого кольору та футболку чорного кольору, передані на зберігання до камери схову Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області, знищити;

мобільний телефон «Iphone SE» в корпусі чорно-сірого кольору, ІМЕІ НОМЕР_3 , який знаходиться у чохлі сірого кольору, переданий на зберігання до камери схову Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області, передати в розпорядження ОСОБА_9 ;

мобільний телефон «Nokia Х2» в корпусі чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , переданий на зберігання до камери схову Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області, передати в розпорядження ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів після його проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, -у той же строк після отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники кримінального провадження мають право отримати копію вироку негайно після його проголошення, особам, які не були присутні при проголошенні вироку, його копія не пізніше наступного дня буде направлена поштою.

Головуючий суддя ОСОБА_1