Справа № 369/1557/19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/2724/2019 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2019 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Київського апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

при секретарі ОСОБА_6

з участю прокурора ОСОБА_7

обвинуваченої ОСОБА_8

захисника адвоката ОСОБА_9

представника потерпілого адвоката ОСОБА_10

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою прокурора Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_11 та адвоката ОСОБА_10 в інтересах потерпілого ОСОБА_12 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 29.07.2019 року про повернення обвинувального акту прокурору для усунення недоліків, у кримінальному провадженні №000096 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, -.

Колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою судді Ірпінського міського суду Київської області від 29.07.2019 року у кримінальному провадженні №0000096 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, обвинувальний акт повернено прокурору Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області, для усунення недоліків та приведення у відповідність до Кримінально процесуального кодексу України. Мотивуючи своє рішення суд зазначив, що фактичні обставини кримінального правопорушення та сформульоване обвинувачення в даному обвинувальному акті суперечать правовій кваліфікації дій ОСОБА_8 , оскільки зі змісту обвинувального акту не вбачається у яких діях ОСОБА_8 та у відношенні кого саме, виразився обман, а у яких зловживання довірою, більш того, вказані способи вчинення злочину не розмежовані. Крім того, на думку суду, як фактичні обставини справи, які прокурор вважає встановленими так і сформульоване обвинувачення, не містять будь-яких посилань на те, коли і за яких обставин у ОСОБА_8 виник злочинний умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману чи зловживання довірою.

В апеляційній скарзі прокурор Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області просить скасувати ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 29.07.2019 року про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000096 від 22.02.2013 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, скасувати у зв`язку з істотним порушенням судом норм кримінально-процесуального закону та у зв`язку з тим, що висновки суду в оскаржуваній ухвалі не відповідають фактичним обставинам справи. Обгрунтовуючи апеляційну скаргу прокурор Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області зазначає, що висновки суду про те що обвинувальний акт не відповідає вимогам закону є надуманими, оскільки вимоги до обвинувального акту, передбачені ст.. 291 КПК України прокурором дотримані, а саме у обвинувальному акті викладено фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті Закону України про кримінальну відповідальність та викладено належним чином сформульоване обвинувачення.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_10 в інтересах потерпілого ОСОБА_12 в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 29.07.2019 року про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000096 від 22.02.2013 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, скасувати у зв`язку з тим що висновок суду про те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам закону, є надуманими, оскільки вимоги до обвинувального акту передбачені ст. 291 КПК України прокурором дотримані, а саме, у обвинувальному акті у кримінальному провадженні № 0000096 від 22.02.2013 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та викладено належним чином сформульоване обвинувачення.

Заслухавши суддю доповідача, думку прокурора та представника потерпілого, які підтримали подані апеляційні скарги та просять їх задовольнити, обвинувачену та її захисника, які заперечили проти задоволення апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають до задоволення.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Таким чином, підготовче судове засідання є стадією кримінального процесу, за результатами якої, суд, не вирішуючи наперед питання про винуватість, крім іншого перевіряє відповідність обвинувального акта вимогам КПК, а саме його зміст та форму, згідно з ст. 291 КПК України і в разі невідповідності вимогам КПК повертає обвинувальний акт прокурору.

Відповідно до ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження.

Як вбачається з матеріалів даного провадження, обвинувальний акт, складено прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_13 щодо ОСОБА_8 відповідає вимогам ст. 291 КПК України, та містить, зокрема, виклад фактичних обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію з посиланням на положення закону і частину статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Також в ньому зазначені анкетні дані обвинуваченої, найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; прізвище, ім`я, по батькові та займана посада прокурора; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; обвинувальний акт підписаний прокурором, який його склав, який його затвердив. До обвинувального акту додані реєстр матеріалів досудового розслідування та розписки обвинуваченого і захисника про отримання копії обвинувального акту.

Що стосується посилань місцевого суду на той факт, що обвинувальний акт не відповідає вимогам п.5 ч.2 ст. 291 КПК України, на думку колегії суддів, зазначені обставини не відповідають дійсності та є надуманим, оскільки обвинувальний акт містить всі відомості фактичних обставин кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення у тому обсязі який був встановлений у ході досудового розслідування та необхідний для доказування у кримінальному провадженні, які передбачені ст. 91 КПК України.

Посилання суду не те, що фактичні обставини кримінального правопорушення та сформульоване обвинувачення в даному обвинувальному акті суперечать правовій кваліфікації дій ОСОБА_8 , оскільки зі змісту обвинувального акту не вбачається у яких діях ОСОБА_8 та у відношенні кого саме, виразився обман, а у яких зловживання довірою, більш того, вказані способи вчинення злочину не розмежовані. Крім того, на думку суду, як фактичні обставини справи, які прокурор вважає встановленими так і сформульоване обвинувачення, не містять будь-яких посилань на те, коли і за яких обставин у ОСОБА_8 виник злочинний умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману чи зловживання довірою, є безпідставними. Колегія суддів зазначає, що ці доводи не є порушенням вимог ст. 291 ч. 2 п. 5 КПК України, оскільки зазначена судом підстава відсутня у переліку відомостей, які повинен містити обвинувальний акт. Крім того, колегія суддів зазначає, що зазначеною вище нормою закону, передбачено, що в обвинувальному акті викладаються фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими. Прокурор вважає, що під час досудового розслідування встановлені саме такі фактичні обставини, які викладені в обвинувальному акті.
Фактичні обставини кримінального правопорушення, відповідно до вимог закону, підлягають встановленню виключно під час судового розгляду шляхом дослідження наданих сторонами кримінального провадження доказів, а підняті питання в підготовчому судовому засідання щодо правильності та обґрунтованості кваліфікації дій обвинуваченого, без судового розгляду кримінального провадження і дослідження доказів є передчасними та не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Крім того, колегія суддів також зазначає, що твердження суду першої інстанції про те, що формулювання обвинувачення ОСОБА_8 викладено не послідовно, не конкретно та не зрозуміло, є безпідставним, поскільки в обвинувальному акті, після слів формулювання обвинувачення викладено зміст тих дій, які на думку слідства, містять склад злочину, інкримінованого ОСОБА_8 . Колегія суддів вважає, що ці обставини викладені в обвинувальному акті доступно та зрозуміло. Перевірка вказаних обставин, а саме інкримінованого обвинувачення, проводиться під час судового розгляду та в залежності від отриманих доказів судом приймається рішення про визнання особи винною чи виправдання.

Належне дотримання вимог кримінального процесуального законодавства України при здійсненні кримінального провадження, забезпечує дотримання розумних строків розгляду справи про обвинувачення особи у вчиненні кримінально караного діяння, що є складовим елементом права особи на справедливий судовий розгляд, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Тому колегія суддів вважає, що апеляційні скарги прокурора та представника потерпілого підлягають до задоволення, а ухвала підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги прокурората представника потерпілого задовольнити.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 29.07.2019 року, якою обвинувальний акт в кримінальному провадженні № 0000096 повернуто прокурору, скасувати.

Матеріали кримінального провадження № 0000096 повернути до суду першої інстанції для виконання вимог ст.ст. 314-317 КПК України.

С У Д Д І :