В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.06.2019 року Тростянецький районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тростянець кримінальне провадження №0000049 від 19.02.2019 з обвинувальним актом відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Тростянець Сумської області, з повною середньою освітою, не працюючого, пенсіонера, розлученого, проживає у фактичних шлюбних стосунках, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України не судимого,
у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Так, 12.02.2019 в обідній період часу ОСОБА_4 , перебуваючи вдома за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , зайшов до приміщення літньої кухні даного господарства, в якому постійно проживає його тесть ОСОБА_5 , та випадково побачив як останній сидів на ліжку і перераховував свої грошові кошти. Після цього ОСОБА_4 вийшов з приміщення літньої кухні.
15.02.2019 в ранковий період часу ОСОБА_4 побачив, що ОСОБА_5 вийшов з літньої кухні та двері на замок не зачинив. Достовірно знаючи, що у ОСОБА_5 у літній кухні зберігаються грошові кошти, у цей момент у нього виник корисливий умисел на таємне викрадення грошових коштів, належних ОСОБА_5 у невизначеній сумі. Реалізуючи свій прямий корисливий умисел на таємне викрадення чужого майна з метою особистого збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення майнової шкоди потерпілому, потерпілому, ОСОБА_4 скориставшись вільним доступом, діючи таємно по відношенню до ОСОБА_5 та інших осіб, зайшов до приміщення літньої кухні вищевказаного домогосподарства, де за шафою для одягу він помітив слюдяну сумку синього кольору, у якій виявив поліетиленовий пакет з грошовими коштами в сумі 6000 грн. купюрами по 100 грн. дану сумку з грошовими коштами останній забрав собі та одразу покинув приміщення літньої кухні, а викрадене майно заховав у сараї домогосподарства за місцем свого мешкання.
Отримавши можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд у вечірній період часу 15.02.2019 ОСОБА_4 витратив викрадені ним грошові кошти в сумі 6000 грн., належні ОСОБА_5 , на власні потреби.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за пред`явленим обвинуваченням визнав повністю та показав, що дійсно він являється зятем потерпілому, проживає у його будинку по АДРЕСА_1 та достовірно знав, що ОСОБА_5 має гроші, та 15.02.2019 в ранковий час він, маючи вільний доступ до літньої кухні, зайшов у середину, щоб перевірити лічильник світла, побачив за шафою сумку, в середині якої виявив грошові кошти в розмірі 6000 грн. і з корисливих спонукань вказані кошти витягнув і в подальшому витратив на власні потреби. Потім він поїхав до брата, заробив кошти та віддав потерпілому викрадену суму.
Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні не оспорював фактичних обставин, встановлених органом досудового розслідування, матеріальних претензій не заявив.
Таким чином, заслухавши пояснення обвинуваченого судом встановлено, що обвинувачений повністю визнає свою вину в інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, погоджується із кваліфікацією вчиненого ним діяння, а прокурор та потерпілий у судовому засіданні не висловлюють жодних заперечень щодо встановлених обставин, тобто обставини справи ніким не оспорюються.
З урахуванням думки обвинуваченого, прокурора, потерпілого, які вважають за можливе не досліджувати докази, подані на підтвердження події злочину, з`ясувавши, що учасники провадження правильно розуміють зміст вказаних обставин та відсутні сумніви у добровільності їх позицій, роз`яснивши учасникам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, суд постановив ухвалу, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України про визнання недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
За таких обставин суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення доведена повністю, а дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст.185 КК України, так як він своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
При призначенні виду та міри покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, який згідно ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який в силу ст.89 КК України не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває.
Також суд приймає до уваги пом`якшуючі покарання обставин, відповідно до ст. 66 КК України - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування збитків.
Обставин, що відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання не встановлено.
Як вбачається із досудової доповіді органу пробації - виправлення ОСОБА_4 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та він не становить високої небезпеки для суспільства (у тому числі для окремих осіб).

Отже, приймаючи до уваги конкретні обставини справи, ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення ОСОБА_4 , з урахуванням пом`якшуючих провину обставин, враховуючи думку потерпілого, який не пред`явив до обвинуваченого претензій матеріального чи морального характеру, не наполягає на обмеженні чи позбавленні волі обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, і саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження скоєння нових злочинів.
Речові докази відсутні. Процесуальні витрати відсутні. Цивільний позов не заявлено.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався і суд не вбачає підстав для його обрання.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.368, 370, 371, ч.2,3 ст.373, ст.374 КПК України, суд -
У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України і по цьому закону призначити покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 коп.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_4 у місячний строк після набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_4 не обирати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Тростянецький районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Обвинуваченим, потерпілою особою, прокурором вирок може бути оскаржений виключно з підстав, зазначених в ч.3 ст.394 КПК України.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, потерпілій стороні та прокурору.

Суддя ОСОБА_1