Справа № 442/3258/18
Провадження № 1-кс/442/1245/2019
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2019 року Слідчий суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 з участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , слідчого Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області, розглянувши скаргу ОСОБА_3 про скасування постанови слідчого Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області про закриття кримінального провадження, -

в с т а н о в и л а :
ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою, в якій просить скасувати постанову про закриття кримінального провадження від 26.07.2019року, якою слідчий СВ Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області капітан поліції ОСОБА_5 закрив кримінальне провадження №0001107 від 25.05.2018 року у звязку із закінченням строку досудового розслідування та направити матеріали справи до Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області для проведення досудового розслідування.

В обґрунтування скарги посилається, зокрема, на те, що при винесенні оскаржуваної постанови, слідчим в порушення вимог ч.2 ст.9 КПК України щодо всебічного дослідження обставин кримінального провадження, не надано належної правової оцінки обставинам, повідомленим заявником та прийнято рішення про закриття кримінального провадження, яке не ґрунтується на достатніх, належних та допустимих доказах.

В судовому засіданні скаргу підтримав з підстав, викладених у скарзі, просить таку задоволити. Доповнив, що вважає оскаржувану постанову слідчого необґрунтованою і такою, що не відповідає встановленій формі. У матеріалах кримінального провадження наявні достатні докази, які можуть переконати в тому, що ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушеннята близько 13.30 год. 21.05.2018 року заподіяв йому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Слідчий Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 заперечив щодо задоволення скарги та пояснив, що слідчим у повному обсязі були виконані вказівки у даному кримінальному провадженні, в результаті чого прийнято рішення про закриття кримінального провадження.

Дослідивши представлені матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Статтею 2КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У відповідності до ст.9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст.38 КПК України, орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Відповідно до ст.84КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Згідно ст.85КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відповідно до ст.91КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню:

1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);

2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;

3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;

4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;

5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках - на потерпілого.

Відповідно до ч.2 ст.93КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Статтею 94КПК України визначено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ст.40КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Судом встановлено, що 23.05.2018 року розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001107 за ознакою кримінального правовпорушення, передбаченого ч1 ст. 122 КК України.

Постановою слідчого СВ Дрогобицького відділу поліції Головного управління національної поліції у Львівській області ОСОБА_5 від 26.07.2019 року закрито вищевказане кримінальне правопорушення у звязку із закінченням строку досудового розслдування, визначеного ст.219 КПК України.

Згідно ч.1 ст.294 КПК України якщо досудове розслідування злочину або кримінального проступку до моменту повідомлення особі про підозру неможливо закінчити у строк, зазначений в абзаці другому частини першої статті 219 цього Кодексу, вказаний строк може бути неодноразово продовжений слідчим суддею за клопотанням прокурора або слідчого, погодженого з прокурором, на строк, встановлений пунктами 1-3 частини другої статті 219 цього Кодексу.

Згідно п.2 ч. 1 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру становить дванадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо злочину невеликої або середньої тяжкості.

Перебігу строк досудового розслідування в даному кримінальному провадженні розпочався 23 травня 2018 року, тобто строки, визначені ст. 219 КПК України сплили 23 травня 2019 року.

Слідчі (розшукові) дії не можуть проводитися після закінчення строків досудового розслідування, крім їх проведення за дорученням суду у випадках, передбаченихч. 3 ст. 333 КПК України. Будь-які слідчі (розшукові) або негласні слідчі (розшукові) дії, проведені з порушенням цього правила, є недійсними, а встановлені внаслідок них докази недопустимими (ч. 8 ст. 223 КПК України).

Згідно зіст. 113 КПК України, процесуальні строки це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Відповідно до ст. 116 КПК України процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки.

Відповідно до ч.5 ст.294 КПК України, строк досудового розслідування, що закінчився, поновленню не підлягає.

Відповідно ч.1 ст.9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Таким чином, зважаючи на те, що строк досудового розслідування у кримінальному провадженні закінчився, а пункт 10 ч.1 ст.284 КПК України передбачає закриття кримінального провадження у разі повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи. Слідчий, прокурор зобов`язані закрити кримінальне провадження також у разі, коли строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру.

Відтак, твердження, на які посилається слідчий в оскаржуваній постанові, повністю узгоджується із зібраними доказами, які наявні в матеріалах кримінального провадження, під час проведення досудового розслідування було зібрано необхідний та достатній обсяг інформації, яка дала підстави для прийняття рішення про закриття провадження.

Таким чином, приходжу до висновку, що оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою, винесеною з урахуванням вимог ст.284 КПК України, зі всебічним урахуванням усіх доказів та обставин справи, твердження скаржника про незаконність оскаржуваної постанови є безпідставними, а відтак у задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 22, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И Л А:
В задоволенні скарги ОСОБА_3 про скасування постанови слідчого Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області про закриття кримінального провадження відмовити.

Ухвала суду може буи оскаржеа до апеляційного суду Львівської області протягом п"яти днів .

Ухвала постановлена в нарадчій кімнаті

Слідчий суддя ОСОБА_1