справа №619/1874/19
провадження №1-кп/619/300/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2019 Дергачівський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді- ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання- ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_4 про повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні№0000005 відносно ОСОБА_5 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Дергачівського районного суду перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України.

Від захисника обвинуваченого ОСОБА_4 надійшло клопотання про повернення обвинувального акту прокурору.
В клопотання зазначив, що відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Відповідно до п.п. 1,2 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Як вбачається з п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист в кримінальному судочинстві» від 24.10.2003 р. №8, суди повинні вимагати від органів досудового слідства, щоб пред`явлене особі обвинувачення було конкретним за змістом. Зокрема, воно повинно містити дані про злочин, у вчиненні якого обвинувачується особа, час, місце та інші обставини його вчинення, наскільки вони відомі слідчому.
Формулювання обвинувачення повинно складатися з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості кримінального правопорушення тощо. Правова кваліфікація дій особи в обвинувальному акті повинна містити не тільки посилання на окрему статтю і частину цієї статі кримінального закону, а й точне формулювання, у тому числі як суб`єктивної, так і об`єктивної сторони та кваліфікуючих ознак конкретного кримінального правопорушення.
Відсутність чіткого формулювання обвинувачення суттєво впливає на право обвинуваченого мати повну, вичерпну інформацію про характер, обсяг і причини обвинувачення для відповідної можливості реалізації свого права на захист та підготуватися до нього. Право обвинуваченого на захист гарантується ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Фактичні обставини кримінального правопорушення повинні бути викладені в обвинувальному акті таким чином, щоб вони відповідали певному складу кримінального правопорушення, від обвинувачення в скоєнні якого особа мала змогу захищатись.
Незрозумілість та неконкретність обвинувачення тягне за собою порушення права на захист та справедливий судовий розгляд (ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод) та обмежує гарантоване право обвинувачених на захист вже на момент отримання ними копії обвинувального акту.

Зазначає, що даний обвинувальний акт в порушення ст. 91 КПК України не містить повного викладу фактичних обставин справи щодо події кримінального правопорушення, форми вини, мотиву та способу вчинення злочину, тобто не містить конкретного формулювання обвинувачення за ч. 1 ст. 368 КК України, від якого має захищатися обвинувачений.
З тексту обвинувального акту вбачається лише наявність викладу певних обставин, а не фактичних обставин кримінальних правопорушень. В обвинувальному акті, виклад фактичних обставин і формулювання обвинувачення -є повністю ідентичні, що є недопустимим порушенням вимог Кримінального процесуального кодексу, оскільки законодавцем ці поняття розмежовано і для кожного поняття визначено свої критерії.
Обвинувальний акт в частині фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, які прокурор вважає встановленими, не містить повного розкриття об`єктивної і суб`єктивної сторони кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченим. Обвинувальний акт є неконкретним.
Так, в обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_5 , будучи службовою особою, виконуючою організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, здійснюючи загальне керівництво Дергачівським міським відділенням комунального закладу охорони здоров`я Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи, використовуючи своє службове становище, розписав отриману від ОСОБА_6 ухвалу Дергачівського міського суду віл 11.03.2019 на проведення судово-медичної експертизи ОСОБА_7 собі на виконання та з особливо корисливих мотивів, діючи умисно 0 12 годині 45 хвилин повідомив ОСОБА_6 про необхідність надати йому неправомірну вигоду в розмірі 3000 гривень та з метою уникнення будь-якого документування своїх злочинних дій, направлених на отримання неправомірної вигоди, висловився вербально, показавши три пальця правої руки, промовивши в подальшому в слух «гривень», тим самим висловив прохання надати неправомірну вигоду.
У подальшому 11.03.2019 о 16 голині 18 хвилин ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на отримання неправомірної вигоди, перебуваючи у приміщенні Дергачівського міського відділення комунального закладу охорони здоров`я Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи, за адресою: Харківська область, м. Дергачі, вул. Садова, 12 отримав від ОСОБА_6 раніше обумовлену проханням неправомірну вигоду в сумі 3000 гривень та видав останньому лікарське свідоцтво про смерть ОСОБА_7 № 12-19-93-19/дт від 11.03.2019.
Як видно, при такому формулюванні обвинувачення в обвинувальному акті повинні міститися відомості про те, для чого саме потерпілим ОСОБА_6 було надано неправомірну вигоду ОСОБА_8 у розмірі 3000 грн.: для того, щоб ОСОБА_5 видав лікарське свідоцтво про смерть ОСОБА_7 саме 11.03.2019 р., а не пізніше, чи для того, щоб ОСОБА_5 взагалі видав ОСОБА_6 у будь-який строк. В обвинувальному акті не зазначено, які наслідки могли виникнути у разі ненадання ОСОБА_6 неправомірної вигоди в сумі 3000 грн. ОСОБА_5 . В обвинувальному акті не зазначено строки, коли ОСОБА_5 в силу власних повноважень повинен був надати ОСОБА_6 лікарське свідоцтво про смерть ОСОБА_7 .
Не належним чином викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, зокрема, підлягає доказуванню подія кримінального правопорушення з відображення часу, місця, способу та інших обставин вчиненого правопорушення.
Зазначає, що при такому формулюванні обвинувачення наявно вбачається провокація злочину, адже не зрозуміло, для чого ОСОБА_9 надавав неправомірну вигоду ОСОБА_5 .
Мотив вчинення злочину не конкретизовано, грунтується на припущеннях органу досудового розслідування та загальних фразах, а саме зазначено: з особистих корисливих мотивів.

Згідно сформульованого обвинувачення ОСОБА_5 обвинувачується - у вчиненні умисного, корисливого, корупційного злочину, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України - одержання службовою особою неправомірної вигоди, прохання надати таку вигоду для себе за вчинення службовою особою в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням службового становища.

У відповідності до Реєстру матеріалів досудового розслідування по кримінальному провадженню за порядковим № 1 міститься прийняття заяви ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно Витягів з єдиного реєстру досудових розслідувань від 21.01.2019 р. та 12.03.2019 р., які були одержані під час ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, потерпілим у кримінальному провадженні зазначено - ОСОБА_6 ».
Права і обов`язки ОСОБА_6 як потерпілого у кримінальному провадженні відповідно до вимог КПК повинні були виникнути з 21.01.2019 р.

У складеному обвинувальному акті повністю відсутні анкетні відомості потерпілого, яким є ОСОБА_6 , що грубо суперечить імперативним нормам п.2ч.2 ст. 29? КПК України.
Натомість, у обвинувальному акті взагалі зазначено про відсутність потерпілих у кримінальному провадженні, що грубо суперечить вимогам кримінального та процесуального закону, якими не передбачена відсутність потерпілих у злочинах у сфері службової діяльності.

В порушення вимог п.1 ч.2 ст. 109 КПК України у реєстрі у розділі І «Проведенні під час досудового розслідування процесуальні дії» не всі процесуальні дії містять відомості про час їх проведення, а лише їх дату.

Ст. 314 КПК України не передбачено можливості виправлення технічних помилок, а також внесення додаткових відомостей до обвинувального акту після його надходження до суду, зокрема, у підготовчому судовому засіданні. Законом також не передбачено розмежування недоліків обвинувального акту на суттєві та несуттєві.

Ст. 291 КПК України чітко передбачено перелік відомостей, які має містити обвинувальний акт. Виключень щодо можливості визнання несуттєвим недотримання прокурором чи слідчим будь-якої із вказаних вимог законом не передбачено.
Єдиним процесуальним шляхом виправлення недоліків обвинувального акту, передбаченим КПК України, є повернення обвинувального акту прокурору з метою усунення ним недоліків обвинувального акту протягом розумного строку.

Прохає повернути обвинувальний акт.

В обговорення клопотання прокурор заперечував проти задоволення клопотання, вважаючи його необґрунтованим. Обвинувачений підтримав клопотання.

Заслухавши та обговоривши клопотання, дослідивши обвинувальний акт, надані до нього матеріали, суд приходить до висновку про наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення. Він повинен відповідати вимогам ст. 291 КПК України та містити відомості, зазначені в ч. 2 цієї статті.
Згідно ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості:

1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;

2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;

5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;

6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;

7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими;

8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);

9) дату та місце його складення та затвердження.

Відповідно до положень п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Щодо неконкретності обвинувачення, то суд при вирішенні даного питання виходить з того, що в обвинувальному акті слідчий повідомляє виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Дана вимога закону дотримана при складанні обвинувального акту.

Крім того, обвинувачення прокурором може бути змінено.

Так, у відповідності до ст. 338 КПК України з метою зміни правової кваліфікації або обсягу обвинувачення прокурор має право змінити обвинувачення, якщо під час судового розгляду встановлені нові фактичні судові обставини кримінального правопорушення.

Таким чином, суд вважає, що наведені в клопотанні обставини : неконкретність обвинувачення, а також незазначення потерпілого, відсутність вказівки на мотив злочину, невідповідність реєстру матеріалів кримінального провадження не дають підстав для висновку про те, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 не відповідає вимогам КПК України.

Крім того. якщо суд визнає, що кваліфікація дій ОСОБА_5 є помилковою, то прийме рішення відповідно до вимог ст.ст.373, 374 КПК України.

Таким чином, клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст 291, 314 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000005 відносно ОСОБА_5 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України- відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1