Справа № 357/9937/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.09.2019 м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області:

у складі: головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду № 1 міста Біла Церква Київської області, кримінальне провадження за № 0001406 від 18.05.2019 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Королево Виноградівського району Закарпатської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого.

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 263 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_4 ,

захисник - адвокат: ОСОБА_5 ,

обвинувачений: ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , всупереч положенням постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 24.01.1995 «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробника для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї, або вибухових матеріалів» затвердженої наказом МВС України № 662 від 21.08.1998 та «Положення про дозвільну систему», затвердженої постановою КМУ № 576 від 12.10.1992 ОСОБА_3 у невстановлений час та за невстановлених обставин, знайшов металевий кастет, який являється холодною зброєю ударно-дробильної дії, що виготовлений саморобним способом, таким чином вчинив придбання холодної зброї без передбаченого законом дозволу. Вказаний кастет він поклав до свого автомобіля марки «CitroenBerlingo» номерний знак НОМЕР_1 , який постійно перевозив в вказаному автомобілі та зберігав при собі.
24.05.2019, приблизно о 13.30 год. ОСОБА_3 приїхавши на автомобілі марки «CitroenBerlingo» номерний знак НОМЕР_1 в м. Біла Церква, під час огляду якого з багажнику вказаного автомобіля, в присутності понятих, виявлено та вилучено металевий кастет, який являється холодною зброєю ударно-дробильної дії, що виготовлений саморобним способом, який ОСОБА_3 перевозив у вищевказаному автомобілі при собі без передбаченого законом дозволу.
Крім цього, приблизно наприкінці 2014 року, ОСОБА_3 , переслідуючи мету незаконного зберігання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, зберігав 28 патронів калібру 7,62*39 мм та 20 патронів калібру 5,45*39 мм, які є боєприпасами до бойової нарізної вогнепальної зброї, за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_2 .
24.05.2019 за місцем проживання ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_2 , проведено санкціонований обшук, під час якого виявлено та вилучено 28 патронів калібру 7,62*39 мм, які є боєприпасами до бойової нарізної вогнепальної зброї, які зберігались у поліетиленовому пакеті та знаходились у шухляді шафи житлової кімнати, та 20 патронів калібру 5,45*39 мм, які є боєприпасами до бойової нарізної вогнепальної зброї, які зберігались у поліетиленовому пакеті та знаходились в ниші над вхідними дверима до вищевказаного будинку які ОСОБА_3 незаконно зберігав за вищевказаною адресою без передбаченого законом дозволу.
Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених частинами 1, 2 ст. 263 КК України, тобто у незаконному придбанні та зберіганні бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, та у носінні холодної зброї без передбаченого законом дозволу.
23.07.2019 під час досудового розслідування відповідно до вимог ст. 471 КПК України, між прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та підозрюваним ОСОБА_3 у присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості.
У відповідності до даної угоди, прокурор та обвинувачений, дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за частинами 1, 2 ст. 263 КК України.
Обвинувачений повністю визнав свою винуватість у кримінальних правопорушеннях, передбачених частинами 1, 2 ст. 263 КК України, а саме за ознаками: незаконного придбання та зберіганні бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, та носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.
Також зазначеною угодою визначено покарання, яке має понести ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 263 КК України покарання у виді трьох років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 263 КК України покарання у виді двох років обмеження волі, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання за сукупністю злочинів у вигляді трьох років позбавлення волі, із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком один рік.
ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину у висунутому йому обвинуваченні у вчиненні злочинів, передбачених частинами 1, 2 ст. 263 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення. Також наполягав на затвердженні угоди про визнання винуватості.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до правил статей 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Суд встановив, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених частинами 1, 2 ст. 263 КК України, які, згідно зі ст. 12 КК України, злочин за ч. 1 ст. 263 КК України є тяжким злочином, а злочин за ч. 2 ст. 263 КК України є злочином середньої тяжкості, від яких потерпілих немає.
При цьому суд з`ясував, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України. Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.
Прокурор в судовому засіданні вважав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, підстав, передбаченні ч. 7 ст. 474 КПК України відсутні та просив суд затвердити угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.
Захисник в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання.
Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, при її затвердженні враховано обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено, а також враховуючи, що злочини, за які притягується ОСОБА_3 відноситься до тяжкого злочину та злочину середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше не судимий, офіційно не працевлаштований, однак має постійне місце реєстрації, на обліку лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених статтями 50, 65, 68 КК України, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.
Процесуальні витрати - в межах обвинувачення за частинами 1, 2 ст. 263 КК України стягнути з ОСОБА_3 в порядку статей 122, 124 КПК України.
Установлено, що підстав для вирішення питань пов`язаних із запобіжним заходом відносно обвинуваченого немає з огляду на відсутність таких клопотань у учасників кримінального провадження та у світлі того, що відповідно до статей 22, 26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами, які є вільними у використанні своїх процесуальних прав.
Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України. Цивільний позов не заявлено.
Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, 374, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Угоду від 23.07.2019 про визнання винуватості, укладену між прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 , затвердити.

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні, передбаченого частинами 1, 2 ст. 263 КК України, за якими призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 23.07.2019 покарання:

- за ч. 1 ст. 263 КК України у виді трьох років позбавлення волі,

- за ч. 2 ст. 263 КК України у виді двох років обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 покарання за сукупністю злочинів у вигляді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з іспитовим строком на один рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази по справі, а саме: металевий предмет, ззовні схожий на кастет; двадцять вісім предметів ззовні схожі на бойові патрони калібру 7,62мм; двадцять предметів ззовні схожі на бойові патрони калібру 5,45мм., предмет схожий на пістолет, на якому мається маркування «STARTER Tiny Cal 8mm», предмет схожий на ніж, які здані на зберігання в камеру схову Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, після набрання вироком законної сили знищити.

Металевий ніж, переданий під розписку ОСОБА_3 , залишити у останнього, як у власника майна.

На підставі статей 122-124 КПК України стягнути з ОСОБА_3 на користь держави: витрати на проведення судових експертиз, на загальну суму 3768,24 гривень.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ст. 473 КПК України.

Крім того обвинуваченому роз`яснюються вимоги ст. 376 ч. 3 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1