ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/324/19 Справа № 206/5440/16-к Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду області у складі:

головуючого судді доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі апеляційного суду, кримінальне провадження № 0000441 за апеляційною скаргою прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_9 на вирок Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 16 жовтня 2018 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді арешті на строк 6 місяців.
У пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст. 390, ч.2 ст. 310, ч.1 ст. 311 КК України, - визнано невинуватим та виправдано за недоведеністю вини.
Строк відбування покарання ухвалено рахувати з моменту фактичного затримання.
Вирішено долю речових доказів та судових витрат.

Вказаним вироком ОСОБА_7 визнано винуватим та засуджено за те, що у невстановлений слідством час та дату, знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , реалізуючи умисел, направлений на незаконне виготовлення та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено - концентрат із макової соломки (опій екстракційний), в невстановлений слідством спосіб виготовив концентрат із макової соломки (опій екстракційний) масами 298,3716 г, 202,1382 г, який почав зберігати без мети збуту за місцем свого проживання.
В період часу з 07 год. 56 хв. до 08 год. 40 хв. 22.07.2016 року працівниками поліції було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_7 за вказаною адресою, в ході якого виявлено та вилучено: рідини коричневого кольору масами 298,3716 г, 202,1382 г, які містять особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений концентрат макової соломи (опію екстракційного). Маса концентрату макової соломи (опію екстракційного) в перерахунку на суху речовину становить відповідно 1,4678 г, 0,9377 г, які ОСОБА_7 незаконно зберігав без мети збуту.
Дії обвинуваченого ОСОБА_7 суд першої інстанції кваліфікував за ч. 1ст. 309 КК України, а не за ч.2 ст. 309 КК України, як йому було пред`явлено обвинувачення органом досудового розслідування, оскільки під час розгляду даного кримінального провадження встановлено, що в діях останнього відсутні такі кваліфікуючи ознаки, передбачені ч. 2 ст. 309 КК України, як вчинення дій, особою, яка раніше вчинила один із злочинів, передбачених ст.ст. 307, 310 КК України, та вчинення злочину повторно.

В апеляційній скарзі:

- прокурор просить вирок, в частині призначеного покарання змінити, у зв`язку з невідповідністю, на його думку, призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 , призначити покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі.
Не заперечуючи доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у скоєнні ним вказаного злочину, не оскаржуючи фактичних обставин злочину, місця, часу, способу його вчинення та інших обставин. Вважає, що зазначений вирок підлягає скасуванню, у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
На думку апелянта, суд першої інстанції належним чином не врахував, що обвинувачений не працює, перебуває на обліку у лікаря - нарколога. Крім того, свою провину у вчиненні вказаного злочину не визнав в повному обсязі, що, на його думку, свідчить про те, що останній належних висновків для себе не зробив і, таким чином, призначене судом покарання у вигляді 6 місяців арешту є, на його думку, явно несправедливим через його м`якість.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора ОСОБА_6 , яка підтримала апеляційні вимоги сторони обвинувачення та просила їх задовольнити, думки обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та вважали вирок суду законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні вимоги прокурора не підлягають задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Перевіркою наявних матеріалів встановлено, що районний суд вказаних вимог дотримався у повному обсязі.
Згідно з вимогами ст.404 КПК в апеляційному порядку вирок суду першої інстанції перевіряється в межах апеляційної скарги.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні злочину при обставинах, викладених у вироку, правильність кваліфікації його дій за ч.1 ст.309 КК України, - вірні та ґрунтуються на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оцінці сукупності доказів з точки зору належності, допустимості та достовірності, і ніким з учасників кримінального провадження не оскаржуються.
Вирок в частині виправдання ОСОБА_7 за ч.3 ст. 390, ч.2 ст. 310, ч.1 ст. 311 КК України, не оскаржується.
Аналізуючи доводи апеляційної скарги прокурора про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_7 занадто м`якого покарання, та необхідність постановлення вироку, колегія судді зазначає наступне.
Як убачається з вироку, при обранні обвинуваченому ОСОБА_7 виду та міри покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості, дані про особу ОСОБА_7 , який в силу ст. 89 КК України, являється особою, що не має судимостей, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря-нарколога.
Обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, судом не встановлено.
В апеляційному суді ОСОБА_7 винуватим себе у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 309 КК України визнав повністю, заявив, що щиро розкаявся. Також зазначив, що районний суд його обгрунтовано визнав невинуватим за ч.3 ст. 390, ч.2 ст. 310, ч.1 ст. 311 КК України, оскільки він вказаних правопорушень не вчиняв. Крім цього ОСОБА_7 пояснив, що йому важко пересуватись, оскільки він страждає на хронічне захворювання ніг.
Тому колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_7 покарання у виді арешту на строк 6 місяців, - є обґрунтованим, відповідає вимогам ст.ст. 65-67 КК України, та у відповідності до ст. 50 КК України є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчиненню ним нових злочинів.
При цьому колегія суддів враховує і практику рішень Європейського суду з прав людини. Так, в справі Скополла проти Італії від 17.09.2009 року, де суд зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
Істотних порушень норм права, які тягнуть за собою обов`язкове скасування або зміну оскаржуваного вироку під час перевірки кримінального провадження в порядку апеляційної процедури, - не встановлено.
Вирок суду належним чином обґрунтованим, вмотивованим та законним.
Отже, доводи апеляційної скарги прокурора про те, що призначене ОСОБА_7 судом першої інстанції покарання є занадто м`яким та не відповідає ступеню тяжкості вчинених злочинів та його особі, є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА :
Апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_9 , - залишити без задоволення.
Вирок Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 16 жовтня 2018 року, відносно ОСОБА_7 ,- залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з дня проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст. 426 КПК України до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4