УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 серпня 2019 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, розлученого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області майор поліції ОСОБА_5 , 12.08.2019 року звернувся до суду з клопотанням, яке погоджено з прокурором ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 . Клопотання мотивоване тим, що в ході досудового слідства встановлено, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Вінниці, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, раніше засуджувався: 23.11.1999 Тульчинським районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 215 3, ч. 2 ст.140, ч. 2 ст. 141, ст.ст. 42, 45 КК України (ред. 1960 р.) до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки та штрафом в сумі 680 грн. (судимість погашена); 14.09.2006 Староміським районним судом м. Вінниці за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді штрафу в сумі 600 грн. (судимість погашена); 06.10.2009 Ленінським районним судом м. Вінниці за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді 6 місяців арешту; дані про звільнення відсутні (судимість погашена); раніше судимий: 25.04.2012 Замостянським районним судом м. Вінниці за ч.ч. 1, 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 1 року та 6 місяців обмеження волі; звільнений 16.07.2012 по відбуттю строку покарання; 20.05.2014 Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 2 ст.15 - ч. 2 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 1 п. «г» Закону України «Про амністію у 2014 році» звільнено від відбування призначеного покарання; 14.11.2014 Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі; 22.12.2014 Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 2 ст.185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення; звільнений 07.03.2018 по відбуттю строку покарання.

Так, ОСОБА_4 , маючи ряд не знятих та не погашених судимостей, в тому числі за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за вироком Вінницького міського суду від 22.12.2014, близько 13:30 год. 04.06.2019 зайшов до приміщенні Вінницького клінічного центру мікрохірургії ока (корпус №15) ВОКЛ ім. М. І. Пирогова за адресою: м. Вінниця, вул. Пирогова, 46, де у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Після цього, реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, повторно, з корисливими мотивом та метою, ОСОБА_4 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, зайшов до палати №3, що розташована на першому поверсі вказаної будівлі, двері до якої не було зачинено, де зберігала свої особисті речі та майно ОСОБА_6 . Перебуваючи у вказаній палаті, ОСОБА_4 побачив на ліжку сумку ОСОБА_6 та вийняв з неї гаманець, з якого дістав кошти в сумі 960 (дев`ятсот шістдесят) гривень, та намагався покласти їх до кишені своїх штанів, у які був одягнений.

Проте, ОСОБА_4 не зміг реалізувати свій злочинний умисел, так як в той час до палати увійшла ОСОБА_6 .

Таким чином, ОСОБА_4 не виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця з причин, які не залежали від його волі, та одразу після появи ОСОБА_6 виклав належні останній кошти на ліжко, після чого намагався залишити приміщення, внаслідок чого попереджено заподіяння ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 960,00 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 - ч. 2 ст. 185 КК України незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно.

31.07.2019 року, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 - ч. 2 ст. 185 КК України

Вина підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доводиться наступними матеріалами, які перебувають в кримінальному провадженні: заявою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; протоколом огляду місця події; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_6 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; протоколом пред`явлення для впізнання особи за фотознімками свідкові ОСОБА_7 ; протоколом пред`явлення для впізнання особи за фотознімками потерпілій ОСОБА_6 та іншими матеріалами кримінального провадження.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлений про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості та за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 5 років, на даний час тимчасово не працює, тобто не має постійного джерела доходу, раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, а тому згідно ст. 177 КПК є достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 , знаходячись на волі може в подальшому переховуватись від органів досудового розслідування або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України); незаконно впливати на потерпілу, свідків у даному кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України); перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України); вчиняти інші кримінальні правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Підставою для обрання вказаного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стало наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 тяжкого злочину та ризиків визначених п. п. 1-5 ч.1 ст. 177 КПК України, а тому слідчий просить клопотання задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні просив обрати підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник в судовому засіданні заперечували з приводу обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просили обрати запобіжний захід, який не пов`язаний з позбавлення волі, а саме домашній арешт.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Суд, дослідивши вказане клопотання, матеріали кримінального провадження № 0001180, заслухавши думку прокурора, підозрюваного та його захисника, дійшов висновку, що клопотання не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 194 ч. 1 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Згідно ст. 177 ч. 1 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст.177 ч. 2 КПК Українипідставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесені 05.06.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001180 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.
31.07.2019 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Також, суд звертає увагу на те, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування (рішенні у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984).
На думку суду, відомості та докази, що містяться в доданих до клопотання слідчого матеріалах, у їх сукупності дають підстави вважати, що підозра про ймовірну причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин, є обґрунтованою.
На теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні злочину за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 5 років, крім того, підозрюваний розлучений, раніше судимий на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та підозрюється у вчиненні нового злочину, а тому суд підчас розгляду клопотання дійшов обґрунтованого висновку, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілута свідків,вчиняти інші кримінальні правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Однак, прокурором в ході розгляду даного клопотання не доведено, що вказані обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти зазначеним ризикам, оскільки ОСОБА_4 має постійне місце проживання, зареєстрований, не офіційно працює, тобто має постійне джерело доходу, вину визнає, із слідством співпрацює, крім того, з моменту пред`явлення підозри, а саме 31 липня 2019р. на всі виклики до органів досудового розслідування з`являється.

На думку суду, сама тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою, тому слідчий суддя переконується в доцільності відмови в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Разом з тим, слідчий суддя враховує вимоги ст. 181 КПК України та вважає за необхідне застосувати до останнього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із покладенням певних обов`язків, так як даний запобіжний захід зможе запобігти ризикам зазначеним у ст. 177 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 181, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 309, 395, 400 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання слідчого Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_5 відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, за адресою: АДРЕСА_1 до 30 вересня 2019 року, в межах строку досудового розслідування.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки, а саме прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатися із АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду та повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Ухвала про застосування домашнього арешту ОСОБА_4 діє до 30.09.2019 року.

Копію ухвали направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_4 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя