Справа №: 398/3104/13-к
провадження №: 1-кп/398/6/19
ВИРОК
Іменем України

"09" грудня 2019 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , судді ОСОБА_2 , присяжних ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , запасного присяжного ОСОБА_6 , із секретарем ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Олександрії об`єднане кримінальне за обвинуваченням

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Капітанівка Новомиргородського району Кіровоградської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, непрацюючого, який зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою:, АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених п. 12 ч. 2 ст. 115, ч.2 ст.121 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурорів ОСОБА_9 , ОСОБА_10
захисника - ОСОБА_11
обвинуваченого - ОСОБА_8

В С Т А Н О В И В:

19 грудня 2015 року близько 18.00 години, ОСОБА_8 , перебуваючи за місцем свого проживання у будинку АДРЕСА_2 разом з ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після спільного розпиття в одній із кімнат будинку алкогольних напоїв, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, безпричинно та умисно наніс сидячому за столом ОСОБА_12 удар рукою в обличчя, від якого останній втратив рівновагу та впав на підлогу. Після цього ОСОБА_8 , розуміючи, що внаслідок стану алкогольного сп`яніння та вад здоров`я, ОСОБА_12 не може чинити йому опір, користуючись фізичною перевагою, взяв останнього зі спини під руки та витяг з будинку за територію даного домоволодіння та реалізуючи протиправний умисел, направлений на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_12 , умисно спричинив ОСОБА_12 руками та ногами удари по обличчю, тулубу та кінцівках останнього. Після цього ОСОБА_8 , розуміючи, що ОСОБА_12 внаслідок отриманих тілесних ушкоджень не здатний піднятися, затяг ОСОБА_12 до будинку та залишив на підлозі , де останній залишався незначний період часу, поки не помер (біологічна смерть настала в період часу з 1 години до 2 години 20.12.2015 року). В результаті протиправних дій ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_12 були нанесені тілесні ушкодження у виді :саден лівого кульшового суглобу, лівого плеча, лівого ліктя, лівого надпліччя, спини,які несуть ознаки легких тілесних ушкоджень, як викликаючі скороминучий розлад здоров`я на термін до 6 діб; переломів ребер справа та зліва в кількості 5-ти , які несуть ознаки середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень як викликаючі тривалий розлад здоров`я на термін понад 21 добу та черепно-мозкової травми: садна обличчя, синці обличчя, внутрішньочерепної (субдуральна) гематома, субарахноїдальні крововиливи, які в комплексі згідно висновку судово-медичної експертизи № 442 від 16.01.2016 року, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент заподіяння та знаходяться в прямому причинному зв`язку зі смертю.Розуміючи наслідки своїх дій, ОСОБА_8 за руки витяг тіло ОСОБА_12 з будинку та затягнув його до приміщення літньої кухні (флігелю), що знаходився на території домоволодіння, де роздягнув останнього та спалив його одяг.

Своїми протиправними діями ОСОБА_8 спричинив умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого, тобто кримінальне правопорушення , передбачене ч.2 ст. 121 КК України,

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_8 пояснив, що того дня він був вдома та порався по господарству.До них в гості прийшов ОСОБА_12 з пляшкою горілки.На останньому не було тілесних ушкоджень, він прийшов з палицею в руках. ОСОБА_12 разом з його тещею пив горілку в будинку. Коли у них закінчилася горілка, то теща дала йому кошти і він купив їм ще одну пляшку.Теща сиділа за столом з ОСОБА_12 та продовжувала вживати алкоголь.Потім він попросив тещу, щоб вона йшла в свою кімнату. Теща на інвалідному візку поїхала в кімнату, а він залишився з ОСОБА_12 розмовляти та вживали горілку. ОСОБА_12 вже прийшов до них в нетверезому стані і він також до приходу ОСОБА_12 вживав алкогольні напої. ОСОБА_12 був п`яний та в процесі розмови почав його ображати.Йому це не сподобалося і він намагався рукою закрити йому рота. Але ОСОБА_12 мабудь думав, що він хоче його вдарити і відхилився на стільці, який перекинувся. Падаючи, ОСОБА_12 вдарився потиличною частиною голови об тумбочку.Він намагався його підняти, але ОСОБА_12 відключився та заснув.Він ненадовго виходив на вулицю.Коли повернувся в будинок, то поряд з ОСОБА_12 побачив тещу, яка намагалася привести ОСОБА_12 до свідомості, щоб останній піднявся та йшов додому. Теща попросила його , щоб він провів ОСОБА_12 додому.Останній не міг самостійно пересуватися і він майже витягнув його під руки на вулицю за ворота і намагався там посадити, але ОСОБА_12 не втримався і ліг.Удари ОСОБА_12 не наносив.Він його там і залишив, а потім виходив до нього і виявив, що ОСОБА_12 тремтів від холоду. Він за погодженням з тещею знову затягнув його в хату, а сам пішов по горілку для ОСОБА_12 . Коли він повернувся, то теща йому повідомила, що ОСОБА_12 помер.Він намагався привести ОСОБА_13 до тями , робив штучне дихання, але нічого не допомогло. Він відтягнув ОСОБА_12 до літньої кухні і там залишив. В процесі волочіння з ОСОБА_12 зліз його одяг. Штани ОСОБА_12 вилучила слідча, а інший одяг ОСОБА_12 він спалив.На ОСОБА_12 також були кімнатні капці, один з яких залишився на ньому, а інший працівники поліції знайшли на даху.На слідчому експерименті пояснення давав добровільно.Але він не все підтверджує, що було відтворено.На слідчому експерименті він не говорив, що наніс ОСОБА_12 цілеспрямований удар в обличчя, чому так написали він не знає.Він лише прикрив ОСОБА_12 рота рукою , а той відхилився та впав.Садна ОСОБА_12 міг отримати тоді, коли він його тягнув.Коли він побачив що ОСОБА_12 мертвий, то він не викликав ні поліцію, ні швидку допомогу.Тещу теж просив це не робити.Коли він відтягував ОСОБА_12 до літньої кухні, то вже не було потреби обережно його тягти по східцях.Залишивши тіло ОСОБА_12 в літній кухні, він допив самогон та ліг спати. Поліцію викликала дружина, яка вранці повернулася додому.Його теща пересувається лише на інвалідному візку, сама з нього не встає.Теща не змогла заподіяти ОСОБА_12 тілесні ушкодження.
Вина обвинуваченого у вчиненні даного кримінального правопорушення підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, які є взаємоузгодженими між собою і відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Показаннями свідка ОСОБА_14 про те, що він являється сусідом ОСОБА_8 . Останній проживає навпроти нього по АДРЕСА_2 . Також йому відомо, що разом з ОСОБА_8 проживає людина з інвалідністю, яка пересувається на інвалідному візку та з подвір`я ніколи не виїжджає . Від двору ОСОБА_8 до його вікна близько 15 метрів. Тому, того дня він у своє вікно побачив , що до будинку ОСОБА_8 прийшов ОСОБА_15 . Він ще й сказав своїй дружині: «Дивись, он уже пішов мабуть пляшку пити». Це було до обіду, близько 10 ранку. ОСОБА_15 був одягнений у куртку і у нього була палиця, на яку він опирався про ходьбі. Потім він ввечері бачив, що ОСОБА_15 лежав біля двору ОСОБА_8 , а останній стояв біля нього, а потім нахилився до нього. В той час вже темніло, але світло на вуличних ліхтарях ще не горіло. Це було приблизно о 16-17 годині. ОСОБА_16 лежав біля воріт без куртки навпроти хвіртки та не рухався. Хвіртка була відчинена. Щоб ОСОБА_8 біля свого двору наносив ОСОБА_17 удари він не бачив. Що було далі він не дивився , бо йому було не цікаво і відійшов від вікна. Приблизно через день чи два дні його дружина зустріла дружину ОСОБА_18 , яка шукала свого чоловіка, оскілько його давно немає вдома. Його дружина сказала, що бачила як ОСОБА_19 заходив до ОСОБА_8 . В той же день він був запрошений працівниками поліції у якості понятого до будинку ОСОБА_20 приміщенні кухні він побачив ОСОБА_18 , який лежав біля плити. Останній був без одягу, оголений. При цьому ОСОБА_21 щось пояснював, говорив, що ОСОБА_17 стало погано. Слідів крові біля двору ОСОБА_22 він не бачив. ОСОБА_22 знає як гарну людину, але коли він починає вживати алкоголь він стає агресивним, усіх ображає.

Показаннями свідка ОСОБА_23 , відповідно до яких 19.12.2015 року у вечірній час до них із ОСОБА_8 прийшов у гості ОСОБА_12 , який був у нетверезому стані та приніс із собою горілку. Вона накрила на стіл і вони з ОСОБА_24 випили горілки. ОСОБА_8 з ними не пив, оскільки порався по господарству. Потім вона запропонувала ОСОБА_17 іти додому, але він відмовився і сів біля мийки. Коли вона нахилилася до нього і знову запропонувала піди додому, то він почав її словесно ображати та вдарив її під праве око , внаслідок чого у неї з`явився синець. Після цього вона поїхала на інвалідному візку до своєї кімнати, а ОСОБА_21 залишився із ОСОБА_24 поговорити. Із своєї кімнати звуків боротьби вона не чула, а коли повернулась, то ОСОБА_16 вже сидів під мийкою і сварився. Тілесних ушкоджень на його тілі вона не бачила. Жодних сварок і бійок між ОСОБА_24 та ОСОБА_25 у її присутності не було. Вона попросила ОСОБА_22 щоб він провів ОСОБА_26 додому. ОСОБА_21 підняв ОСОБА_26 і вивів на вулицю за хвіртку. Коли ОСОБА_16 виходив, то взяв із собою палицю, на яку він опирається при ходьбі. До будинку ОСОБА_21 повернувся дуже швидко і сказав їй, що ОСОБА_16 не захотів іти додому і всівся біля хвіртки. Сказав також що він вкрив шубою ОСОБА_26 , щоб останній не змерз. На вулиці ОСОБА_16 пробув приблизно 30 хвилин, а потім ОСОБА_27 пішов на нього подивитись. Коли останній повернувся,то повідомив їй, що ОСОБА_16 змерз і дуже труситься. Вона сказала ОСОБА_28 забрати ОСОБА_29 до будинку, так як він може замерзнути. Коли ОСОБА_21 затягнув ОСОБА_26 до будинку, то останній так хропів, як наче спав. ОСОБА_21 поклав ОСОБА_26 біля печі на бік. ОСОБА_16 не рухався, але дихав. Коли вона його потягнула за руку,то він ліг на спину, але без будь-якої реакції. Потім ОСОБА_21 пішов за горілкою, щоб коли ОСОБА_16 прокинеться, йому було чим похмелитися. Коли ОСОБА_27 повернувся, то ОСОБА_16 вже був мертвим. Вона зрозуміла, що ОСОБА_16 помер, оскільки ОСОБА_30 сказав їй , що він не дихає. ОСОБА_21 поліцію не викликав, а почав робити ОСОБА_17 штучне дихання та масаж серця. Потім ОСОБА_21 відтягнув ОСОБА_26 у літню кухню. Коли його тягнув, то по дорозі з ОСОБА_26 злізли штани та туфлі. Коли прийшла її донька і пішла до літньої кухні, то побачила тіло ОСОБА_26 та викликала поліцію. Чому ОСОБА_16 у літній кухні лежав повністю оголений їй не відомо і ОСОБА_21 із цього приводу нічого не пояснював. Під час проведення із нею слідчого експерименту вона краще пам`ятала обставини, а зараз можливо щось і забула.
Вина обвинуваченого підтверджується також дослідженими в судовому засіданні доказами.
Протоколом огляду місця події від 20.12.2015 року, відповідно до якого під час огляду території домоволодіння АДРЕСА_2 , в приміщенні літньої кухні (флігелі) на підлозі виявлено труп ОСОБА_12 . Труп знаходився у положенні лежачи на спині. Верхні та нижні кінцівки видовжені вздовж тулуба. Труп оголений. Штани та спідня білизна опущені до нижньої третини голеней. При завнішньому огляді трупа виявлені тілесні ушкодження у вигляді: групи саден в ділянці лоба, синців на тильній поверхні правої та лівої кисті, синців та саден по задній поверхні тулуба (том 4 а.к.п. 9-14)

Протоколом огляду трупа від 21.12.2015 року, відповідно до якого під час огляду трупа ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлено множинні тілесні ушкодження. При внутрішньому дослідженні виявлено субдоральну гематому лівої тім`яної ділянки мозку, субарахноїдальні крововиливи правої тім`яної ділянки мозку, лівої скроневої; переломи ребер : 2-го та 3-го ребра зліва по середньоключечній лінії, 8-го- та 10-го по передньоповерхневій лінії (том 4 а.к.п. 23-25)
Висновком судово-медичної експертизи № 442 від 16.01.2016 року, відповідно до якого при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_12 , 1951 року народження, виявлені тілесні ушкодження у вигляді : а) саден лівого кульшового суглобу, лівого плеча, лівого ліктя, лівого надпліччя, спини. Вказані ушкодження могли виникнути від дії тупих твердих предметів (предмету), несуть ознаки легких тілесних ушкоджень, як викликаючи скороминучий розлад здоров`я на термін до 6 діб, за давністю можуть складати до 1-ї доби до моменту смерті та в прямому причинному зв`язку із нею не знаходяться; б) переломів ребер справа та зліва в кількості 5-ти. Вказані ушкодження могли виникнути від дії тупих твердих предметів (предмету), несуть ознаки середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, як викликаючи тривалий розлад здоров`я на термін понад 21 добу та за давністю можуть складати до 3-х діб до моменту смерті та в прямому причинному зв`язку з смертю не знаходяться ; в) черепно-мозкові травми: садна обличчя, внутрішньочерепна (субдуральна) гематома, субарахноїдальні крововиливи. Вказаний комплекс ушкоджень міг виникнути від дії тупих твердих предметів, відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень як небезпечних для життя в момент заподіяння та знаходяться в прямому причинному зв`язку зі смертю. Смерть ОСОБА_12 настала від здавлення головного мозку гематомою в комплексі з набряком мозку, який розвинувся внаслідок комплексу внутрішньочерепних змін мозку. Також виявлені ознаки атеросклеротичного коронарокардіосклерозу, однак зважаючи на характер смерті ,дане захворювання не знаходиться в прямому причинному зв`язку з нею. При судово-токсикологічній експертизі у внутрішньочерепній гематомі від трупу виявлений етиловий спирт в концентрації, що відповідає сильному ступеню алкогольного сп`яніння. (том 4 а.к.п. 28-38)
Протоколом огляду місця події від 21.12.2015 року, відповідно до якого під час огляду приміщення флігелю, що знаходиться на території домоволодіння АДРЕСА_2 на підлозі було виявлено та вилучено чоловічі штани темного кольору та плями речовини бурого кольору (том 4 а.к.п.44-47)
Протоколом огляду місця події від 21.12.2015 року, відповідно до якого під час огляду ділянки місцевості між будинками АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2 , на грунтовому покритті на межі з будинком АДРЕСА_4 було виявлено та вилучено палицю, обмотану ізоляційною стрічкою синього кольору; поблизу будинку АДРЕСА_2 на грунтовому покритті, на відстані близько двох метрів від паркану було виявлено та вилучено чоловічий черевик темного кольору. (том 4 а.к.п.48-52)
Протоколом огляду місця події від 23.12.2015 року, відповідно до якого під час огляду території домоволодіння АДРЕСА_2 на навісі будинку, який збудований над вхідними дверима, що ведуть до будинку, було виявлено та вилучено кімнатний черевик коричневого кольору з гумовою підошвою чорного кольору. (том 4 а.к.п. 53-53)
Протоколом слідчого експерименту від 23.12.2015 року та відеозаписом до нього , проведеного за участі ОСОБА_8 за місцем його проживання у будинку АДРЕСА_2 .В ході слідчого експерименту останній повідомив, що він проживає в будинку зі своєю дружиною та тещею. 19 грудня, близько 16.00 години вечора, до них у гості прийшов сусід ОСОБА_12 . Його дружина у цей час була на роботі, а теща ОСОБА_31 знаходилась вдома. ОСОБА_16 приніс із собою півлітрову пляшку самогону. Його теща та ОСОБА_12 у кухні почали пити самогон і про щось розмовляти. Про що вони вели розмову він уваги не звертав, оскільки порався по господарству, розпалював піч. Коли закінчив свої справи, підійшов до них і поцікавився чи залишився у них алкоголь. Вони відповіли, що закінчився і сказали : «Якщо хочеш, то піди та купи». Теща дала йому кошти і він придбав у сусідів півлітрову пляшку самогону. До приходу ОСОБА_12 він вже випив 250 грамів самогону та перебував у стані алкогольного сп`яніння. Коли повернувся , то вони вже втрьох почали пити самогон. Через деякий час додому повернулася його дружина та почала сварити його і ОСОБА_26 за те, що вони п`ють алкоголь. Дружина згодом пішла до свого брата. У будинку залишилися він, ОСОБА_16 та його теща. Він із ОСОБА_24 сиділи у кухні за столом, а його теща під`їхала до них на інвалідному візку та випила 50 грамів самогону і поїхала у кімнату дивитись телевізор. Коли вони із ОСОБА_24 допили пляшку самогону, то почали розмовляти на буденні теми. Під час розмови ОСОБА_17 щось не сподобалось і він почав на нього кричати та ображати його. Він не стримався, закрив ОСОБА_17 рот долонею, сказавши при цьому , щоб він закрив рот і вийшов поштовх. Поштовх вийшов основою правої долоні. ОСОБА_16 перекинувся зі стільця і падаючи ,вдарився головою об тумбу, а потім сів біля тієї тумби. Потім під`їхала теща і почала розпитувати, що сталося та чому ОСОБА_16 впав. Він пояснив, що штовхнув ОСОБА_32 .. Потім він вийшов покурити на вулицю, щоб заспокоїтись. Коли повернувся до будинку, то ОСОБА_16 спав на тому ж самому місці біля тумби. Ніяких тілесних ушкоджень і плям крові на тілі ОСОБА_26 він не бачив.Потім теща попоросила випровадити ОСОБА_26 додому. Він взяв ОСОБА_26 під пахви і потягнув надвір до хвіртки.Так як останній не хотів самостійно іти,то він його залишив за хвірткою на вулиці і посадив на землю. Але оскільки ОСОБА_16 через значний стан алкогольного сп`яніння не міг сидіти, то ліг на землю спиною, а він, ОСОБА_21 , повернувся до будинку. Це було близько 21.00 години. Коли він тягнув ОСОБА_26 на вулицю, то останній був одягнений у балоневу куртку, светр, футболку, штани та кімнатні капці. Поки його тягнув, капці із нього поспадали, а він їх підняв і залишив біля ОСОБА_32 . Крім цього, він поклав біля ОСОБА_26 палицю, на яку він опирався при ходьбі та обгорнув ОСОБА_26 старою шубою, щоб останній не змерз. Він подумав, що ОСОБА_16 полежить, проспиться та й піде додому. Через деякий час він вийшов на вулицю і побачив, що ОСОБА_16 так і спить на землі , накритий шубою . Він зрозумів, що ОСОБА_16 спить, бо він голосно сопів. Він пішов по вулиці шукати самогон , але ніде не купив та повернувся додому. Проходячи повз ОСОБА_26 , який ще спав, він підняв шубу і побачив, що він почав тремтіти. Щоб ОСОБА_16 не замерз на вулиці ,він вирішив його затягнути до будинку. Він взяв його під руки і затягнув до тієї кімнати, у якій вони розпивали алкоголь і поклав на підлозі. Коли він тягнув ОСОБА_26 до хати , то останній ковзався спиною, попереком та ногами по землі. Також на його лобі були подряпини. Інших видимих тілесних ушкоджень він не бачив. Коли затягнув ОСОБА_26 до хати та поклав його на підлогу головою до кухні , то останній продовжував спати на лівому боці. Він деякий час походив по будинку, поїв, перекурив і знову пішов за горілкою. Коли повернувся, то побачив, що його теща сидить біля ОСОБА_26 і каже : «Дивись, що сталося , дід помер». Він помітив, що ОСОБА_16 лежав вже не на боці, як він його поклав, а на спині. Коли він до нього нахилився, то зрозумів, що він не дихає, спробував пульс, але пульсу не було. Він накрив його рот марлією і спробував зробити йому штучне дихання. Він вдихав у його рот повітря і робив натиски руками на його грудну клітину. Приблизно 10 рухів. Але все було марно. Оскільки від ОСОБА_26 почав виділятися неприємний запах, то він вирішив перетягнути його у літню кухню, бо їм потрібно було лягати спати, а він не витримував того запаху. Він тягнув тіло ОСОБА_26 за руки і за одяг. На руках він його перенести не зміг, бо він був дуже важкий. Коли тягнув до кухні, то в процесі волочіння тіло ОСОБА_26 ударялось головою об сходи, що ведуть до приміщення літньої кухні, бо він тягнув його за ноги. Коли затягнув ОСОБА_26 до кухні , то одяг з ОСОБА_26 зліз. Штани ОСОБА_26 лишились на ньому. Потім він зібрав його одяг : куртку, светр, футболку і кинув це все у плиту, що була в будинку, бо не хотів морочитися і одягати ОСОБА_32 . Він поклав тіло ОСОБА_26 на підлогу на спину, головою до виходу, а ногами в бік іншої кімнати. До них ніхто сторонній не приходив, чому тіло змінило положення, він не знає, можливо він сам його так поклав. Він визнає свою провину лише у тому, що не викликав швидку допомогу, але ОСОБА_33 він не бив, лише штовхнув один раз (том4 а.к.п. 96-103).
Висновком судово-медичної експертизи трупу ОСОБА_12 № 442/1 від 11.02.2016 року, згідно якої виявлені ушкодження могли виникнути в результаті не менш ніж 12-13 травматичних дій локального характеру. Тілесні ушкодження, що були спричиненні прижиттєво, могли утворитися одномоментно або на протязі незначного проміжку часу одне від одного. Враховуючи морфологічні ознаки тілесних ушкоджень, беручи до уваги індивідуальні особливості організму потерпілого ОСОБА_12 , можна казати про те, що виявленні ушкодження не суперечать даті, вказаній у постанові (19.12.2015 року). Смерть ОСОБА_13 могла настати як майже одразу, так і через певний проміжок часу, необхідний для розвитку здавлення та набряку мозку. Виявлені ушкодження у своїй сукупності не притаманні для утворення при падінні на площині з положення стоячи. Не можна виключати повністю, що деякі з тілесних ушкоджень (внутрішньочерепна травма, синець підборіддя, садна спини, лівого кульшового суглобу, посмертне садно правого кульшового суглобу) могли утворитися і за тих обставин, на які вказує ОСОБА_8 в ході проведення слідчого експерименту за його участі. Однак дані обставини не пояснюють утворення всіх наявних на трупі тілесних ушкоджень (том 4 а.к.п. 107-109)
Протоколом проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_23 та відеозаписом до нього, відповідно до якого, 19.12.2015 року у вечірній час ОСОБА_15 прийшов до них у гості. Він живе неподалік від них по вул..Островського, 43. ОСОБА_16 прийшов із пляшкою горілки. ОСОБА_22 в той час вдома не було. Вона із ОСОБА_24 випили по 100 грам горілки, а потім додому прийшов ОСОБА_21 також із пляшкою горілки. ОСОБА_21 співмешкає із її донькою близько 18 років. Коли прийшов ОСОБА_21 , то вона ще випила приблизно 100 грам горілки і поїхала на інвалідному візку до себе у кімнату і зачинила за собою двері. А ОСОБА_21 і ОСОБА_16 залишилися на кухні за столом і розмовляли, але не сварилися. Через деякий час вона почула гуркіт, як наче щось впало. Виїхала, а дядько ОСОБА_19 лежить.На запитання слідчого пояснила, що ОСОБА_16 сидів біля холодильника на стільці зі спинкою. ОСОБА_34 впав біля тумби з умивальником , впав без стільця. Голова його була біля тумби , об куток він ніяк не міг вдаритися. Тофан ОСОБА_35 сидів на підлозі і щось бубонів, почав її ображати. Коли вона під`їхала до нього і почала говорити : «Дядько Іване, вставай», то він вдарив її по переніссю і в неї через деякий час з`явився синець. Потім вона сказала ОСОБА_28 , щоб піднімав ОСОБА_26 і вів його додому. ОСОБА_27 почав борсатися із ОСОБА_24 , бо останній не хотів вставати і говорив : « ОСОБА_36 вдома та нікуди не піду». Тоді на тілі ОСОБА_26 вона ніяких тілесних ушкоджень не бачила. Потім ОСОБА_21 вивів ОСОБА_26 у двір і провів за хвіртку. Це вона бачила через вікно. ОСОБА_21 повернувся до будинку хвилин через 10 і сказав, що ОСОБА_16 впав за хвірткою і труситься. Щоб останній не замерз, він накрив його старою шубою. Все це відбувалось у той час, коли на вулиці вже було темно, але точного часу вона не знає. Через деякий час ОСОБА_21 пішов і притягнув ОСОБА_32 до будинку. Він тягнув його, взявши під руки ззаду. Затягнувши до будинку, ОСОБА_21 поклав ОСОБА_26 біля плити ногами до входу. На той час ОСОБА_16 ще був живий, він сопів. Ніяких тілесних ушкоджень на тілі ОСОБА_26 вона не бачила. Потім вона дала ОСОБА_28 кошти і він пішов за горілкою. Це було до опівночі, коли ОСОБА_21 пішов,то вона під`їхала до ОСОБА_26 і почала до нього говорити, але останній мовчав. Потім він перевернувся на бік, лицем до вікна. Вона до нього під`їхала та взяла за руку і перевернула його лицем догори. Знову до нього почала говорити, але він мовчав. Коли ОСОБА_21 повернувся із пляшкою горілки, вона йому сказала, що мабуть ОСОБА_16 помер. ОСОБА_21 попросив у неї марлю і почав робити ОСОБА_17 штучне дихання, тобто натискати руками на грудну клітину. Потім ОСОБА_37 взяв ОСОБА_26 під руки і відтягнув до літньої кухні. Він сказав, що його там поклав і накрив шубою. Також він сказав, що викличе швидку допомогу, але не викликав. Вона декілька разів набирала номер 102, але виклику не робила. Вона була у шоці від того , що сталось. Щоб ОСОБА_21 палив якісь речі ОСОБА_26 вона не бачила. Коли він повернувся із літньої кухні,то він більше нікуди не ходив і ліг спати. Раніше неодноразово бувало так, що ОСОБА_21 відтягував ОСОБА_26 додому, або відвозив на її інвалідній калясці, бо ОСОБА_16 не міг іти самостійно. Так і цього разу він теж хотів налити ОСОБА_17 горілки, а коли він прийде до тями , то відвезти додому. Коли все це відбувалося, у будинку окрім неї і ОСОБА_22 нікого не було. Наступного дня, близько 13.00 години додому прийшла її донька і хотіла розпалити піч. Оскільки їй знадобився папір, вона пішла у літню кухню і там побачила тіло ОСОБА_32 . Потім вона швидко побігла до свого брата і викликала поліцію. Коли вона, ОСОБА_23 , пропонувала ОСОБА_28 викликати поліцію, він сказав, що сам буде вирішувати коли викликати. Він дуже хвилювався що перебував у стані алкогольного сп`яніння (том 4 а.к.п.110-112)
Протоколом пред`явлення речей для впізнання від 09.02.2016 року, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_38 впізнала кімнатний черевик коричневого кольору з чорною підошвою, який належав її чоловікові ОСОБА_12 (том 4 а.к.п. 122-123)
Протоколом пред`явлення речей для впізнання від 09.02.2016 року, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_38 впізнала інвалідну палицю синього кольору, яка належала її чоловікові ОСОБА_12 (том 4 а.к.п. 124-125)
Протоколом проведення слідчого експеременту за участі ОСОБА_8 від 19.02.2016 року з фототаблицею, відповідно до якого ОСОБА_8 в присутності захисника ОСОБА_11 показав, що він повністю підпримує свої показання, які надані ним під час проведення попереднього слідчого експерименту. З метою уточнень, пояснив, що він сидів за столом на стільці зі спинкою. ОСОБА_16 також сидів навпроти нього збоку від столу на стільці зі спинкою , спиною до тумби із рукомийником. Він підняв праву руку і штовхнув ОСОБА_26 в нижню частину обличчя, закривши своєю долонею його ротову порожнину. ОСОБА_16 впав зі стільця та вдарився головою об дверцята тумби з раковиною та ліг на підлогу. Коли він робив ОСОБА_17 штучне дихання, він двома долонями натискав на верхню частину його грудної клітини. За кожний підхід реанімаційних заходів він робив по три натискання на грудну клітину, після яких вдихав у ротову порожнину ОСОБА_26 повітря. Таких підходів було близько 10. ОСОБА_16 на його реанімаційні заходи не реагував і тому він зрозумів, що ОСОБА_39 помер. Тоді він взяв ОСОБА_26 під руки зі спини і відтягнув до літньої кухні. Коли він тягнув ОСОБА_26 , він нижньою частиною тіла, спиною, ковзався по землі. Із ОСОБА_26 неодноразово стягувався одяг, тому він його неодноразово пускав, підтягував одяг і продовжував тягти.(том 4 а.к.п.150-154)
Висновком судово-медичної експертизи трупу ОСОБА_12 № 442/2 від 20.02.2016 року, відповідно до якого : внутрішньо-черепні ушкодження, а також деякі зовнішні ушкодження (як то синець підборіддя) могли утворитися і в результаті одного удару долонею руки у підборіддя, за умови що такий удар був здійснений основою долоні з достатньою силою. Однак зважуючи на кількість виявлених ушкоджень , можна казати, що вони в своїй сукупності не могли утворитися в результаті 1-го удару долонею руки в підборіддя потерпілого. Тілесних ушкоджень в проекції тіла грудини, які б могли б вказувати на непрямий масаж серця в якості реанімаційного заходу, виявлено не було. Відповідно до даних слідчих експериментів за участі підозрюваного ОСОБА_8 , останній здійснював непрямий масаж серця потерпілому ОСОБА_12 , натискаючи двома долонями в область середини тіла грудини. Однак такий механізм не підтверджується наявністю тілесних ушкоджень в даній ділянці та не пояснює механізм утворення виявлених переломів ребер. Синці та перелом 2-х ребер зліва, що були виявлені на трупі потерпілого ОСОБА_12 могли виникнути від локальних травматичних впливів зазначеними раніше предметами в перпендикулярному, або близькому до такого напрямку. Перелом 3-х ребер справа за своїм механізмом є непрямими, тобто виникли за механізмом згину, що вказує на те, що дані переломи утворились при прикладанні сили поза місцем утворення цих переломів. Садна, що були виявлені на тілі потерпілого, могли утворитись при тангенціальному впливі зазначеними раніше предметами. Тілесні ушкодження, що входять у склад черепно-мозкової травми могли виникнути в результаті не менше ніж 3-4-х травматичних впливів. Переломи 3-х ребер справа могли виникнути в результаті не менше ніж 1-го травматичного впливу. Переломи 2-х ребер зліва могли виникнути в результаті не менше ніж 1-го травматичного впливу. Садно лівого надпліччя могло виникнути в результаті не менш ніж 1-го травматичного впливу. Садно лівого плеча могло виникнути в результаті не менш ніж 1-го травматичного впливу. Садно лівого ліктя могло виникнути в результаті не менше ніж 1-го травматичного впливу. Садно лівого кульшового суглобу могло виникнути в результаті не менше ніж 1-го травматичного впливу. Садно хребтової лінії могло виникнути в результаті не менше ніж 1-го травматичного впливу. Садно лівої лопаточної лінії в верхній частині могло виникнути в результаті не менш ніж 1- го травматичного впливу. Садно лівої задньопахвової лінії могло виникнути в результаті не менш ніж 1- го травматичного впливу. Садна , що були виявлені на трупі потерпілого ОСОБА_12 , могли утворитися в результаті впливу з переважним механізмом тертя. Синці, переломи ребер зліва могли утворитись від впливу з переважним механізмом удару, який міг супроводжуватись компонентом тиснення. Переломи ребер справа могли виникнути від впливу з переважним механізмом стискання.
Беручи до уваги показники ректальної температури, особливості трупного заклякання та трупних плям, не можна виключати, що смерть потерпілого могла настати не менше ніж за 16-17 години до початку експертизи, що не суперечить проміжку між 1-ю та 2-ю годиною 20.12.2015 року.Враховуючи те, що в комплексі внутрішньочерепних ушкоджень мала місце внутрішньочерепна (субдуральна) гематома, яка за своїм клінічним перебігом може супроводжуватися «світлим проміжком», можна припускати, що на протязі цого «світлого проміжку» потерпілий міг здійснювати цілеспрямовані, активні дії, однак з наростанням стиснення мозку гематомою, ця можливість поступово втрачалась. Не можна повністю виключати, що деякі з тілесних ушкоджень (внутрішньочерепна травма, синець підборіддя, садна спини, лівого кульшового суглобу, посмертне садно правого кульшового суглобу) могли утворитись і за тих обставин, на які вказує ОСОБА_8 в ході проведення слідчих експериментів за його участі. Однак дані обставини не пояснюють утворення всіх на трупі тілеснихушкоджень (том 4 а.к.п. 156-160)

Показаннями експерта ОСОБА_40 в судовому засіданні , згідно яких останній зазначив, що в висновку експерта № 442 від 16.01.2016 року була допущена технічна помилка в даті висновку , а саме помилково зазначений 2011 рік замість вірного 2016 року. Треба розуміти 16.01.16 р. це дата закінчення експертизи. Крім того, це не впливає на оцінку ступеню і давності тілесних ушкоджень. Розрахунок ведеться від початку експертизи. Це механічна помилка.Гістологічна експертиза являється додатковою лабораторною експертизою і не завжди є обов`язковою для врахування. В даному випадку макроскопічно були встановленні численні внутрішні ушкодження. Згідно тих ушкоджень і були дані відповіді на питання, які ставились перед експертом. В самій експертизі не описане гістологічне дослідження і є зноска з цього приводу що в разі, коли потребуються додатково результати гістологічної експертизи, то вони будуть надані.

В висновку визначалася кількість алкоголю в крові на момент смерті і кількість алкоголю в гематомі на момент травми. З медичної точки зору кількість алкоголю в гематомі, тобто у внутрішньотчерепній гематомі, відображає наявність і кількість алкоголю в момент її утворення, тобто травми. Кількість алкоголю в крові відображає кількість і наявність алкоголю в момент смерті. Розбіжність в кількості алкоголю в крові та гематомі може пояснюватися тим, що після отримання травми потерпілий певний час міг жити. Крім того, в результаті діяльності, медичних маніпуляцій алкоголь в крові може дещо зникати, зменшуватись. В гематомі він не зменшується, оскільки там є гематоцефалічний бар`єр, який перешкоджає цьому. За цими ознаками висновок про час настання смерті не можна зробити, оскільки ці показники залежать від індивідуальних особливостей організму, тощо. Крім того, таке питання перед експертизою не ставилось. Питання щодо розбіжності вмісту алкоголю в крові та гематомі перед експертом не ставилось. Було питання щодо отримання всієї взагалі черепно-мозкової травми, і в даному випадку не можна брати до уваги лише гематому, а треба брати ще і показники субарахноїдального крововиливу, зовнішніх тілесних ушкоджень. Такий час можна встановити, зважаючи на характер самої гематоми, яка не була спаяна з твердою мозковою оболонкою, на показники зовнішніх тілесних ушкоджень можна сказати, що давність черепно-мозкової травми може коливатись до однієї -двох діб, не більше. Тобто, з моменту утворення ЧМТ до моменту смерті до 1-2 доби. Зазначив, що він більше схиляється до однієї доби. Час між утворенням ЧМТ та моментом смерті в годинах вказати неможливо, оскільки людина знаходиться в алкогольному сп`янінні, по-друге індивідуальні особливості, по-третє пора року. Тобто, категорично час смерті по годинах немає можливості встановити, а тільки в межах доби.

У трупа ОСОБА_41 виявлено субарахноїдальний крововилив, а не гематома. У висновку так і написано субарахноїдальна гематома і субарахноїдальний крововилив. Гематома стискає головний мозок, оскільки це значна кількість крові в порожнині черепу. Субарахноїдальний крововилив викликає набряк головного мозку і в подальшому перешкоджає його нормальній діяльності. Гематоми також викликають набряк головного мозку. Ці два ушкодження головного мозку знаходяться в одній групі, яка називається черепно-мозкова травма, комплекс ушкоджень. Вони можуть знаходитись і в різних частинах, однак певні механізми травми допускають те, що вони можуть знаходитись і разом, і окремо. В даному випадку гематома була в області склепіння, тобто, випуклої поверхні голови, а саме ліва тім`яна доля головного мозку. Субарахноїдальний крововилив один був в правій тім`яній долі, інший на основній поверхні головного мозку. Ці ушкодження могли виникнути від однієї травмуючої дії. Саме така внутрішньо-черепна травма могла виникнути від однієї травмуючої дії. Однак, треба зважати іще і на зовнішні ушкодження.Зовнішні тілесні ушкодження також були описані в підрозділі висновку «Зовнішнє дослідження» і в кінці мається зноска «ушкодження», і тут всі зовнішні тілесні ушкодження описані, в тому числі і ті, які розташовувались в області голови. Крововиливи і гематоми не виникають посмертно, це по-перше. По-друге, якби вони виникали б посмертно, то вони б не викликали набряку головного мозку.

Щодо тілесних ушкоджень в виді перелому ребер у трупа ОСОБА_41 , то давність їх утворення до трьох діб до смерті, не більше. Хоча, можна допускати, що це було і година і дві до смерті.

У мертвої людини не утворюються синці, садна, гематоми, оскільки немає кровообігу, і навіть при пошкодженні судин кров не витікає.

Деякі переломи ребер могли виникнути від неправильного проведення реанімаційних заходів. Однак, переломи ребер були виявлені саме зліва перелом другого і третього ребра посередині ключичної лінії. Переломи мали ознаки локального впливу, тобто, в тому числі і в результаті непрямого масажу серця. При проведенні непрямого масажу серця руки кладуться в область тіла грудини і поряд з переломом повинні виникати крововиливи в області м`яких тканин. Однак, таких крововиливів не було в області грудини. Тому підстав казати, що проводився непрямий масаж серця, хоч і не кваліфікований, у нього немає. Категорично виключати цю обставину не може, але вона не досить ймовірна.

З правого боку були переломи восьмого, дев`ятого, десятого ребер. Ці ребра були ушкоджені за непрямим механізмом і в нижніх відділах. При проведенні непрямого масажу серця, зазвичай, проводиться стискання в області середньої третини тіла грудини. При стисканні в дану ділянку майже ніколи не ламаються настільки низькі ребра восьме, дев`яте, десяте з правого боку. Це дуже низько для проведення непрямого масажу. Крім того, вони були з правого боку, не там де серце.

Між переломами ребер відмінностей і особливостей не мається. Однак, маються крововиливи в області міжреберних м`язів. В висновку зазначено: «В проекції зазначених переломів відзначаються темно-червоні крововиливи у міжреберні м`язи». Крововиливи такого кольору можуть бути за давністю не більше трьох діб, бо в подальшому вони міняють свій колір. В цьому випадку градації від однієї до трьох діб немає, є тільки не більше трьох діб. Якщо таким крововиливам більше трьох діб, то такі крововиливи набувають більш буруватого забарвлення.

По експертизі № 442/1 від 11.02.2016 року експерт ОСОБА_42 пояснив, що груповими ознаками травмуючого предмету є те, що предмет належить до категорії тупих твердих предметів. Однак, казати про розміри, вагу, рельєф не можна, оскільки ці ознаки не відбились в ушкодженнях.Тілесні ушкодження, перелічені в експертизі № 442/1, які були виявлені на трупі ОСОБА_41 зліва садна лівого кульшового суглобу, лівого плеча, лівого ліктя, лівого надпліччя, спини зліва, і так далі. Тут вказано, що вони могли виникнути до однієї доби до моменту смерті. При переміщенні людини (це вже зазначено в одній з експертиз) садна можуть виникати, оскільки вони викликаються тангенсальним впливом тупого твердого предмета або поверхні з такими ознаками. Синці, як правило, виникають в результаті прямого впливу даного предмету, і в повільному переміщенні, зазвичай, синці не повинні виникати. Садна можуть виникати в результаті переміщення.Не виключено, що тілесні ушкодження, виявлені у трупа ОСОБА_41 , могли утворитись або одномоментно, або напротязі певного часу.

По висновку експерта № 442/2 від 20.02.2016 р. питання № 5 щодо кількості травматичних дій по кожному тілесному ушкодженню та яка послідовність заподіяних ушкоджень надано відповідь, що, зокрема, черепно-мозкова травма могла утворитись в результаті не менше трьох-чотирьох травматичних впливів. Ці удари, три-чотири травматичних впливи, могли бути нанесені руками, ногами, тупими твердими предметами.

Висновки цієї експертизи були зроблені і за результатами проведення слідчого експерименту з ОСОБА_8 , в ході якого залучався судово-медичний експерт. Але були виявлені і інші зовнішні тілесні ушкодження, окрім синця на підборідді. А від одного удару в підборіддя, на який вказує ОСОБА_8 , що він наніс ОСОБА_43 лише цей удар, не можуть виникати синці в області вилиці, або повіки, або верхньої губи, куди, згідно слідчого експерименту, ОСОБА_8 і не вдаряв.Внутрішня ЧМТ, тобто ушкодження самої тканини головного мозку, могла виникнути як в результаті сукупності цих ударів в область голови, так і від кожного з них, але не менше трьох-чотирьох ударів.

В результаті удару сила проявляє себе як ударним механізмом, і в подальшому, на долю секунди, так би мовити, мається там іще і стискання, в результаті якого пошкоджуються і судини. Від цього, власне, і виникають синці.

Показники ректальної температури вказують на те, що смерть ОСОБА_41 настала не менше ніж за 16-17 годин до початку експертизи, що не суперечить проміжку часу настання смерті з 1-ї до 2-ї години 20 грудня 2015 р.

При наданні ОСОБА_25 потерпілому ОСОБА_43 домедичної допомоги у виді непрямого масажу серця, такі переломи ребер, що виявлені у ОСОБА_41 , не могли з`явитись, оскільки вони мають локальний характер, тобто, там, куди вдарили людину, або натиснули, то там і зламалося. Зліва був перелом другого і третього ребра і переломи розташовувались по середньоключичній лінії. Тобто, це лінія, яка проходить, так би мовити, через сосок. А в слідчому експерименті вказувалось на натискання в область грудини. Тобто, лінії не співпадають з переломами. Крім того, з правого боку переломи 8-10 ребер розташовувались по передньопахвинній лінії, це по передньому рівні пахви проходить ця лінія. Тут так само, лінія не співпадає з натисканням в область грудини, як зазначалось в слідчому експерименті. Крім того, ці переломи були ще й нижчі.

На слідчому експерименті на його питання до ОСОБА_22 : «Тобто, під час події Ви зробили один поштовх?», ОСОБА_21 сказав: «Так». Питання експерта: «Ще якість удари чи ушкодження Ви наносили?», відповідь ОСОБА_44 : «Ні. Не наносив». Тобто, обвинувачений зазначає, що був поштовх, а потім було падіння. ЧМТ могла утворитись і при падінні зі стільця на підлогу за обставин, на які вказує ОСОБА_37 . Крім того , зазначає, що не при вільному падінні, а з прискоренням. Прискорення викликане поштовхом ОСОБА_45 .

Травмуючі удари в область голови були. Згідно експертизи був субарахноїдальний крововилив, який розташовувався в області основи головного мозку по базальній поверхні лівої скроневої долі мозку. Зазвичай, крововиливи і ушкодження головного мозку, які розташовуються по базальній поверхні, тобто основа черепу , відбувається за ротаційним механізмом, тобто в результаті удару в область, наприклад, підборіддя. Тоді запрокидується голова і мозок зміщується відносно кісток черепу. Так виникають такі крововиливи. Тобто, навіть від удару в область підборіддя як мінімум один крововилив міг утворитись. Була ще виявлена гематома. Гематома, зазвичай, утворюється в місці прикладання сили. В даному випадку гематома була в області лівої тім`яної долі. Тобто, при падінні і ударі даною ділянкою могла виникнути гематома. А могло бути, що і від падіння, і від удару в комплексі могла виникнути гематома.

На слідчому експерименті ОСОБА_8 відтворював, пояснював механізм утворення гематоми у ОСОБА_46 .. Він пояснив: « ОСОБА_36 не стримався, прикрив долонею рота (показав долонею правої руки) та кажу «Закрий рот.» і вийшов поштовх. Він перекинувся зі стільця і, падаючи, вдарився головою об тумбу. Там мийка, умивальник, а знизу дерев`яна тумба». Тобто, в результаті падіння було контактування волосистої частини голови, там і була виявлена гематома. Черепно-мозкова травма утворилась від 3-4 впливів локального характеру. Тобто, навіть при падінні та хоча б на умивальник (як зазначив ОСОБА_21 ), людина може битись декількома ділянками тіла. ОСОБА_21 щодо цього пояснював те, що він бачив. Не виключається 3-4 травматичні впливи, оскільки там були сторонні предмети. Тобто, один удар в область підборіддя, падіння і контактування зі сторонніми предметами, від яких могли виникнути синці. ОСОБА_21 на відтворенні зазначав, що ОСОБА_47 вдарявся головою об тумбу, а не просто сповзав.Черепно-мозкова травма має такий проміжок, на протязі якого людина може вчиняти якісь активні дії, і навіть при наявності внутрішньочерепної гематоми, внутрішньочерепного крововиливу людина може зберігати можливість до цілеспрямованих активних рухів, дій, говорити, і тому подібне.

На трупі ОСОБА_41 виявлені тілесні ушкодження, які могли утворитись від дії не менше як 12 травматичних впливів. Травматичні впливи можуть наноситись в одну і ту саму точку.

Всі в сукупності тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_41 , не притаманні для утворення при падінні на площину з положення стоячи, оскільки вони розташовувались по різних поверхнях тіла.

Суд критично відноситься до показань обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що він не наносив удари потерпілому ОСОБА_12 і він не причетний до його смерті, а також що тілесні ушкодження останній міг отримати в результаті його падіння або волочіння , коли він його затягував в хату , робив реанімаційні заходи, а потім тягнув труп до літньої кухні. Дані показання спростовуються висновками судово-медичних експертиз та поясненнями експерта в судовому засіданні. щодо відсутності тілесних ушкоджень , які притаманні при проведенні таких заходів , а також , що черепно-мозкова травма могла утворитись в результаті не менше трьох-чотирьох травматичних впливів . Час настання смерті ОСОБА_12 співпадає з часом перебування останнього в домоволодінні ОСОБА_8 .
ОСОБА_8 підтвердив , що потерпілий ОСОБА_12 знаходився у них вдома і між ними виник конфлікт.Теща ОСОБА_8 є інвалідом та пересувається лише на інвалідній колясці і відповідно позбавлена можливості вчиняти будь-які дії , направлені на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_12 . В судовому засіданні ОСОБА_8 теж зазначив, що його теща не могла нанести тілесних ушкоджень ОСОБА_12 і останній прийшов до них без тілесних ушкоджень і на стан здоров`я не скаржився. В ході розгляду справи не підтверджено належними та допустимими доказами заподіяння потерпілому ОСОБА_12 тяжких тілесних ушкоджень іншими особами. Обвинувачений ОСОБА_8 зазначив, що він ОСОБА_12 не бив, останній відсахнувся від нього, впав і вдарився. Поштовху не було. Зазначив в дебатах , що на нього здійснювався тиск з боку працівників поліції і він надав визнавальні покази під час слідчого експерименту. Але суд враховує, що обвинувачений під час слідчого експерименту за його участі, який проводився в присутності його захисника ОСОБА_11 не зазначав, що він наносив тілесні ушкодження ОСОБА_12 , а лише говорив, що намагався закрити рот останньому і відбувся поштовх.Тобто не надавав визнавальні покази. Тому суд розцінює позицію ОСОБА_8 як спосіб захисту з метою уникнення відповідальності.
Суд не погоджується з позицією сторони захисту, що дії ОСОБА_8 невірно кваліфіковані, так як фактично ОСОБА_8 вчинено необережне спричинення тяжких тілесних ушкоджень і тому його необхідно виправдати по пред`явленому йому обвинуваченню.
Так, ст. 128 КК України передбачає відповідальність за необережне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень. Але якщо внаслідок необережного тяжкого тілесного ушкодження сталася смерть потерпілого, дії особи кваліфікуються як вбивство через необережність за ст. 119 КК України.
Норма, передбачена частиною другою статті 121 КК, - умисне тяжке тілесне ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого (кваліфікований вид складу злочину), встановлює обсяг (стан, зміст, конкретну сукупність) суспільних відносин, які охороняються її дією, разом із тим, вона визначає умови, характер, підстави застосування заходів кримінального примусу до суб`єктів, які порушили встановлений нею (нормою) обов`язок утримуватися від учинення дій певного змісту.
Об`єктом захисту зазначеної норми є здоров`я іншої особи незалежно від її стану та аномалій.
Склад злочину, передбачений частиною другою статті 121 КК, належить до особливих (складних) злочинів і виділений законодавцем в окремий вид необережного заподіяння смерті, тому що за своєю суттю, природою речей заподіяння смерті відбувається єдиним засобом - завданням тілесних ушкоджень.
Умисне тяжке тілесне ушкодження (стаття 121 КК) є злочином із матеріальним складом і змішаною формою вини.
Вчиняючи умисний злочин із матеріальним складом, особа інколи приводить у рух певні сили, які поза межами її волі тягнуть настання додаткових більш тяжких, небажаних наслідків. Ці наслідки, які перетворюють простий склад у кваліфікований, інкримінуються особі лише за умови встановлення щодо них (наслідків) необережної вини.
Складність об`єктивної сторони цього злочину полягає в тому, що передбачене законом умисне діяння спричиняє два різні похідні наслідки: первинний з них (найближчий) тяжкі тілесні ушкодження (обов`язкова ознака об`єктивної сторони) знаходяться у необхідному причинному зв`язку з наслідками вторинними (віддаленими) смертю потерпілої особи (кваліфікуюча ознака). У цьому злочині згідно із законом і щодо діяння, і щодо першого, обов`язкового наслідку суб`єктивна сторона виражається в умислі (прямому чи непрямому), а стосовно другого (кваліфікованого) наслідку тільки в необережності (самовпевненості чи недбалості). У цілому цей злочин визнається умисним, бо саме умисне ставлення до діяння і найближчого наслідку визначає спрямованість злочину, його суспільну небезпечність.
Значення змішаної форми вини полягає в тому, що вона дає можливість: а) конкретизувати ступінь суспільної небезпечності злочину; б) визначити правильну кваліфікацію; в) відмежувати близькі за об`єктивними ознаками склади злочинів, зокрема умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, від убивства через необережність, коли винуватий не усвідомлював можливості настання похідного вторинного (віддаленого) наслідку в результаті настання похідного первинного (найближчого).
Прояв ознак умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, та вбивства через необережність, їх відмінність між собою полягає у фактичних підставах кваліфікації конкретного суспільно небезпечного діяння.
В аспекті сказаного слід звернути увагу на роз`яснення, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 7 лютого 2003 року № 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», в якій зазначено, що для відмежовування умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, від убивства через необережність суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного.
Обвинувачений ОСОБА_8 , наносячи потерпілому удари руками та ногами з значною силою , об`єктивно усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав можливість настання наслідків у виді спричинення будь-якої за тяжкістю шкоди здоров`ю потерпілого , хоча й не конкретизував у своїй свідомості, якою саме буде така шкода. Тобто він діяв з неконкретизованим (невизначеним) умислом, за яким, незалежно від того, чи є такий умисел прямим або непрямим, настає відповідальність за фактично спричинену шкоду, у даному випадку - за умисне заподіяння ОСОБА_12 тяжких тілесних ушкоджень, що спричинило смерть потерпілого .

Що стосується смерті потерпілого, то в її настанні присутня лише необережна форма вини, бо хоча він і не бажав цього настання і навіть свідомо не допускав його, але повинен був і міг передбачити, що внаслідок його злочинних дій може настати і такий наслідок, як смерть потерпілого.
Отже, у даному випадку має місце вчинення ОСОБА_48 злочину з так званими похідними наслідками (з кваліфікуючими наслідками), суб`єктивна сторона якого полягає у змішаній формі вини, коли умисно спричинений особою так званий прямий (безпосередній) наслідок (тяжкі тілесні ушкодження) тягне за собою ще один опосередкований (похідний) наслідок (смерть потерпілого), психічне ставлення до якого з боку винного полягає лише в необережній формі вини злочинній недбалості. Саме тому суд вважає, що у діях ОСОБА_8 є ознаки злочину, передбаченого частиною другою статті 121 КК. Фактичні обставини справи виключають можливість кваліфікації дій ОСОБА_8 за частиною першою статті 119 КК, оскільки природа його діянь (насильства), спрямованість та зміст умислу не дають підстав вважати, що ОСОБА_8 діяв необережно стосовно самого діяння і тих наслідків, що наступили, як про це стверджується стороною захисту. Така правова позиція міститься і в постанові ВСУ від 28.05.2015 року по справі № 5-25кс15.
Про умисний характер дій обвинуваченого ОСОБА_8 свідчить і його поведінка після вчинення злочину, так як обвинувачений не повідомив поліцію про вчинений злочин, а навпаки намагався приховати сліди злочину, спаливши одяг потерпілого.
За таких обставин , суд вважає, що дані, які містять протоколи огляду місця події, протоколи слідчих експериментів, відеозаписи слідчих експериментів ,показання свідка , висновки експертів , пояснення експерта в судовому засіданні є належними, допустимими та достовірними доказами, а їх сукупність такою, що з усією достатністю доводить спрямованість умислу ОСОБА_8 на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_12 , що привели до смерті останнього.
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає доведеною повністю вину обвинуваченого в інкримінованому йому злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, що потягло смерть потерпілого.

Крім цього органом досудового розслідування ОСОБА_8 обвинувачується за п.12 ч.2 ст.115 КК України, у вчиненні вбивста, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині вчинене за попередньою змовою групою осіб, за таких обставин.
В період з 2005 року по лютий 2010 року за адресою: АДРЕСА_5 , мешкали власник будинку ОСОБА_49 та її онук ОСОБА_50 . За час проживання за вказаною адресою ОСОБА_51 систематично зловживав алкогольними напоями і вчиняв сварки та побиття ОСОБА_52 . Остання неодноразово скаржилась ОСОБА_8 на образи зі сторони ОСОБА_53 ОСОБА_8 неодноразово спілкувався з ОСОБА_54 з приводу припинення останнім образ ОСОБА_52 .

В період з 08 по 23 січня 2010 року, точної дати в ході слідства не встановлено, ОСОБА_55 в черговий раз звернулась до ОСОБА_8 і поскаржилась на агресивну поведінку відносно неї з боку ОСОБА_56 . Обвинувачений погодився допомогти та разом з ОСОБА_55 прийшов до її будинку, де на той час перебував ОСОБА_51 , і почав спільно з останнім вживати алкогольні напої в одній з кімнат.

В цей час ОСОБА_51 в присутності ОСОБА_8 став ображати ОСОБА_55 наніс їй удари скрученою газетою по голові та почав стягувати з неї верхній одяг, після чого, на підставі образливих дій ОСОБА_53 , між обвинуваченим та потерпілим виникла сварка, яка продовжилась в кухні будинку. Під час сварки ОСОБА_55 взяла в одній з кімнат будинку металевий лапчастий лом та передала його ОСОБА_8 , при цьому словесно спонукаючи останнього до спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_57 .

Погодившись із ОСОБА_55 , діючи умисно, з метою заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень, не сумісних з життям, ОСОБА_8 , тримаючи в руці отриманий від ОСОБА_55 лапчастий лом, наніс ним один цілеспрямований удар в життєво важливий орган потиличну частину голови зліва ОСОБА_58 , який стояв обличчям до нього.

Згідно висновку судово-медичної експертизи внаслідок удару ломом ОСОБА_58 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді насічок та врубів зовнішніх кісткових пластинок черепа, які у живих осіб несуть ознаки середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, за умови, що вони не супроводжувалися загрозливими для життя явищами.

Від отриманого удару потерпілий впав на підлогу.

Не погодившись виконати прохання ОСОБА_55 продовжити нанесення ударів, ОСОБА_8 залишився в приміщенні кухні.

Скориставшись безпорадним станом ОСОБА_53 , який лежав горілиць, ОСОБА_55 взяла до рук сокиру, обухом якої нанесла не менше тридцяти ударів по голові і тулубу ОСОБА_53 , спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді:

-переломів ребер справа та зліва, які у живих осіб несуть ознаки середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень,

-вдавленого перелому потиличної кістки, дірчастого перелому в області потиличного шву зліва, тріщини кісток склепіння черепу, які у живих осіб несуть ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент заподіяння,

-переломів кісток обличчя справа і зліва, які у живих осіб несуть ознаки середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, за умови, що вони не супроводжувалися загрозливими для життя явищами.

Під час нанесення ОСОБА_55 тілесних ушкоджень ОСОБА_58 обвинувачений перебував поруч та спостерігав за тим, що відбувається.

Після отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_51 знаходився на підлозі без ознак життя.

ОСОБА_55 , впевнившись в настанні смерті ОСОБА_53 , надала ОСОБА_8 підручні матеріали поліетиленову плівку, в яку обвинувачений загорнув труп ОСОБА_53 і закріпив на тілі, зв`язавши електричним шнуром та мотузками, після чого переніс труп до гаража, який розташований на території домоволодіння ОСОБА_55 , і, з метою приховування слідів вчиненого ними злочину, закопав в ґрунт оглядової ями гаража.

Дії обвинуваченого ОСОБА_8 кваліфіковані органом досудового розслідування за п.12 ч.2 ст. 115 КК україни як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений пояснив, що в січні 2010 року біля 10-11 години ранку до них прийшла ОСОБА_55 і попросила його допомогти покласти її онука ОСОБА_59 на диван, так як останній в п`яному виді лежить в кухні на підлозі і заважає їй переміщатися. Він погодився і через 40 хвилин прийшов до ОСОБА_55 додому. Коли він зайшов до кухні, то побачив замотане в поліетилен тіло.Підлога була вимита, крові не було.На його питання що сталося , ОСОБА_55 повідомила, що ОСОБА_60 був п`яний і вона це зробила. Попросила його допомогти віднести тіло до сараю, але він відмовився.Коли він виходив з хати, то ОСОБА_55 його просила нікому нічого не розказувати , що її ОСОБА_60 сильно мучив, убивав, віднімав кошти і вона хотіла хоча б перед смертю спокійно пожити.Він нікому про дану подію не розповідав. Потім 25 вересня 2012 року його затримали працівники поліції, відвезли до поліції, почали розпитувати про ОСОБА_56 .Від працівників поліції він дізнався, що знайшли труп ОСОБА_56 . Спочатку з ним працювали оперативні працівники, це продовжувалося довго.З захисником він зустрівся у слідчого. З захисником спілкувався в присутності слідчого, окремо з захисником не спілкувався. Він почав розповідати оперативним працівникам про події того дня.Але працівників поліції не влаштувало його пояснення, вони почали погрожувати йому, наполягали, щоб він свідчив про те, що він один раз вдарив ОСОБА_56 . Йому пообіцяли, що він отримає мінімальне покарання, якщо визнає вину.Він, побоюючись за себе, погодився з пропозицією працівників поліції і сказав, що один раз вдарив ОСОБА_56 . Захисника викликали тоді, коли він погодився давати такі показання. Згодом він скаржився в прокуратуру на здійснення на нього тиску з боку працівників поліції під час досудового розслідування, але дії працівників поліції не були визнані неправомірними.Рішення прокуратури він не оскаржував.Він в протоколі слідчого експерименту власноручно написав, що він себе обмовив. За наполяганням працівників поліції він надав показання, що наніс удар ОСОБА_58 цвяхосмиком коли останній замахнувся на нього совком.Захисника викликали тоді, коли він погодився давати такі показання. Декілька разів він допомагав ОСОБА_55 по господарству.А ОСОБА_61 допоміг працевлаштуватися.Було таке, що він телефонував ОСОБА_58 , але не погрожував йому.Не допомагав вбивати останнього та закопувати його тіло. ОСОБА_55 йому не повідомляла, яким чином перетягла тіло ОСОБА_59 до гаражу.Ввважає, що вона не могла сама цього зробити.При відтворенні обстановки та обставин події було багато людей. Йому була вручена підозра і коли він прочитав в чому його обвинувачують, то він злякався і коли йому дали підписати протокол , він зробив запис в протоколі, що він себе обмовив. Даний запис був зроблений в присутності слідчого ОСОБА_62 . Захисника ОСОБА_63 при цьому не було, він то приходив, то виходив. Коли захисник дізнався, що він зробив такий запис в протоколі, то він заявив самовідвід. Працівники поліції говорили, що як він визнає що вдарив один раз ОСОБА_59 , то оформлять це як самозахист.Тому при відтворенні обстановки та обставин події він все вигадав.Йому було шкода ОСОБА_55 і він не повідомив про злочин.

В судовому засіданні були допитані свідки обвинувачення.

СвідокОСОБА_14 показав, що йому відомо, що сталось у ОСОБА_64 , але він не бачив щоб ОСОБА_65 ходила до ОСОБА_45 . Пам`ятає, що ОСОБА_66 ходив до ОСОБА_22 , а ОСОБА_21 ходив до них.

Свідок ОСОБА_67 показала, що вони із чоловіком у 2012 році придбали у ОСОБА_68 будинок АДРЕСА_6 . У дворі домоволодіння було дуже брудно і було багато сміття. У 20 числах вересня її чоловік відчув неприємний запах у гаражі та коли там прибирав і заліз у оглядову яму,то виявив труп. Потім вони викликали працівників поліції, а від сусідів дізналися, що виявлений труп може бути онуком баби, яка проживала у будинку.

Свідок ОСОБА_69 показав, що він придбав будинок у ОСОБА_70 , який діяв на підставі довіреності, виданої від імені ОСОБА_71 . І будинок і подвір`я були у дуже занедбаному стані. Приблизно у вересні 2012 року , коли він прибирав у гаражі,то відчув дуже неприємний сморід. Коли спустився у оглядову яму, земля у ній почала просідати під ногами. Він викликав працівників поліції, які приїхали і з оглядової ями вилучили труп, який був загорнутий у плівку. Він особистої участі у проведенні слідчих дій не приймав, але всі вони проводилися із його дозволу. Під час проведення слідчого експерименту ОСОБА_22 заводили і до будинку і до гаража.Від сусідів дізнався, що виявлений труп може бути онуком бабці, яка проживала у будинку.

Свідок ОСОБА_72 показала, що 23 січня о 23 год.30 хв. ОСОБА_51 їй зателефонував і повідомив, що їде на заробіткиДалі вона чула його вигуки, звуки ударів. Чула тільки голос ОСОБА_59 .Зрозуміла, що його б`ють і відключила телефон . Вона знову зателефонувала, але трубку ніхто не взяв і вона не змогла з ним зв`язатися по телефону.Вона раніше співмешкала з ОСОБА_73 в с.Новостародуб. Але потім останній переїхав проживати до своєї бабусі в м.Олександрію. Вони спілкувалися по телефону. Від ОСОБА_59 вона дізналася, що останній спілкується з ОСОБА_8 , якого боявся, пив з ним, говорив, що ОСОБА_8 його бив.Приблизно 13 лютого вона приїхала до ОСОБА_55 щоб з`ясувати де ОСОБА_60 , так як він не телефонував їй.Бабуся сказала, що ОСОБА_60 поїхав на заробітки. При цьому вона не була стривожена.Їй відомо, що коли ОСОБА_60 випивав, то вони з бабусею ОСОБА_55 сварилися. Остання зламала руку за 4 місяці до подій в січні. Не могла нічого рукою робити.Перелом був на зап`ясті, їй наклали гіпс.Коли гіпс зняли, то ОСОБА_55 їй говорила, що нічого даною рукою не може робити.Знає, що ОСОБА_8 приходив в двір до ОСОБА_52 . Були випадки, що остання виганяла його з двору.Коли в квітні вона приїхала в м.Олександрію, то від сусідки дізналася, що ОСОБА_55 померла.

На підтвердження вини ОСОБА_8 стороною обвинувачення надані письмові докази, які були досліджені в судовому засіданні.

Протокол огляду місця події від 25.09.2012 року із фототаблицею, відповідно до якого в оглядовій ямі гаражу домоволодіння АДРЕСА_5 виявлені поліетиленовий згорток з трупом чоловіка , а саме його фрагменти з ознаками гниття (том 1 а.с.138-154).

Протокол огляду трупа від 26.09.2012 року із фототаблицею, згідно якого встановлено, що труп чоловіка знаходиться в напівскелетованому стані зі слідами тілесних ушкоджень. В ході огляду були вилучені кисті рук з метою подальшого дактилоскопічного дослідження та інші об`єкти ( том 1 а.с.173-175).

Протокол відтворення обстановки і обставин події від 26.09.2012 року з фототаблицею та відеозаписом, відповідно до якого ОСОБА_8 показав, що всі події відбувались у 2010 році у домоволодінні АДРЕСА_5 . Він із потерпілим сидів за столом у великій кімнаті і пив лимонад. Потім він почав запитувати у потерпілого, чому він не пускає бабу до хати. Потерпілий відповів, що це не його справи. Потім потерпілий почав говорити бабі, щоб вона дала йому грошей, скрутив газету і декілька разів вдарив нею бабу по голові. Коли баба почала виходити із кімнати, потерпілий підбіг до неї, смикнув за спідницю, у якій баба була одягнена і почав із неї сміятися. Він, ОСОБА_8 , «вскипів», схопив потерпілого за плечі та притиснув до стіни цієї кімнати, при цьому сказав: «Що ти робиш негідник, зараз від мене отримаєш». В цей час потерпілий вдарив його ногою у центральну частину живота. Від цього удару, він, ОСОБА_8 , ослаб й потерпілий почав наносити йому удари в область голови і тулубу. Потім ОСОБА_8 відштовхнув потерпілого від себе і побіг до кухні, яка була розташована перед вхідними дверима будинку. Коли він забіг до кухні, то почав утримувати двері, щоб туди не потрапив потерпілий. В той час баба була у веранді, а потерпілому все ж вдалось прорватись до кухні, де він схопив металевий совок і почав ним погрожувати, замахувався, намагаючись нанести удар. В цей момент він попросив у ОСОБА_55 щось важке і вона дала йому цвяходер. І коли ОСОБА_51 хотів вдарити його совком, то він , тримаючи в обох руках цвяходер, наніс ним удар ОСОБА_58 по голові. Удар був нанесений приблизно під кутом 45 градусів по відношеню до підлоги і прийшовся потерпілому у ліву область волосистої частини голови, вище лівого вуха. Після удару ОСОБА_51 впав на підлогу, він нічого не говорив, але ще дихав. Із його голови текла кров. ОСОБА_55 сказала, що ОСОБА_53 необхідно добити, він відповів: «Якщо вам треба, то добивайте». На що баба взяла сокиру із веранди і обухом наносила ОСОБА_58 удари в різні частини тіла. В цей час він вийшов до іншої кімнати, а коли повернувся, потерпілий вже не дихав. Під час нанесення ОСОБА_52 ударів потерпілому він лежав спиною на підлозі, обличчям догори. Вона наносила йому удари ,тримаючи сокиру в обох руках, удари наносила в область лівої волосистої частини голови, в область правої волосистої частини голови, в центральну частину грудної клітини та в область проміжності. ОСОБА_8 вказав, що він бачив не всі удари, які наносила баба потерпілому, але він бачив, як вона нанесла 3 удари в праву область волосистої частини голови, 4 удари в область проміжності, 2-3 удари в область грудної клітини, а потім почала бити в ліву область волосистої частини голови. Коли він запитав у баби, що вони будуть робити із тілом потерпілого, вона сказала, що його треба заховати. Баба сказала, що його треба перетягнути у літню кухню, що він і зробив. В подальшому він, ОСОБА_8 , загорнув труп ОСОБА_53 в поліетиленову плівку, яку принесла баба та обв`язав якоюсь мотузкою і пішов додому. Наступного дня, коли знову прийшов до баби, вона сказала, щоб він закопав труп в оглядовій ямі гаражу., що він і зробив. Потім він пішов до магазину, придбав горілку і коли вони із бабою відсвяткували, він пішов додому. На питання щодо суперечливості в показаннях про випивку, пояснив, що в дійсності пив з ОСОБА_54 лимонад і пиво, а раніше говорив неправду, що пив самогон і пиво, з тією метою, щоб видати себе за неосудного.

Після завершення слідчої дії відтворення обстановки і обставин події від 26.09.2012 року ОСОБА_8 власноручно в протоколі написав: «Під час відтворення обстановки і обставин події я себе обговорив, вбивства не вчиняв. Дав покази, яких насправді не було». (том 1 а.с. 178-188)

Висновком судово-медичної експертизи від 03.12.2012 року № 368, яка була розпочата 26.09.2012 року , згідно якої при судово-медичній експертизі трупу ОСОБА_53 виявлені наступні ушкодження :

А) перелом ребер справа та зліва. Вказані ушкодження могли виникнути від дії тупих твердих предметів, за механізмом є розгинальними, у живих осіб самі по собі несуть ознаки середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, за умови, що вони не супроводжувалися загрозливими для життя явищами. Судити про наявність та характер причинного зв`язку даних ушкоджень із смертю неможливо через скелетування трупу;

Б) вдавлені переломи потиличної кістки, дірчастий перелом в області потиличного шву зліва, тріщини кісток склепіння черепу. Вказані ушкодження могли виникнути від дії тупого твердого предмета з обмеженою контактуючою поверхнею, у живих осіб несуть ознаки тяжких тілесних ушкоджень як небезпечних для життя в момент заподіяння. Судити про наявність та характер причинного зв`язку даних ушкоджень із смертю неможливо через скелетування трупу;

В) насічки та вруби зовнішніх кісткових пластинок кісток черепу. Вказані ушкодження могли виникнути від дії предмету (предметів), яким притаманні рублячі властивості, у живих осіб самі по собі несуть ознаки середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, за умови, що вони не супроводжувалися загрозливими для життя явищами. Судити про наявність та характер причинного зв`язку даних ушкоджень із смертю неможливо через скелетування трупу;

Г) переломів кісток обличчя справа та зліва. Вказані ушкодження могли виникнути від дії тупого твердого предмета (предметів) з обмеженою контактуючою поверхнею, у живих осіб несуть ознаки середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, за умови, що вони не супроводжувалися загрозливими для життя явищами. Судити про наявність та характер причинного зв`язку даних ушкоджень із смертю неможливо через скелетування трупу.

Колір країв переломів може указувати на їх зажиттєве утворення. Враховуючи скелетування трупу та відсутність м`яких тканин в області переломів, судити про давність їх утворення не є можливим. Виявлені ушкодження могли утворитись не менше ніж від 31 травматичного впливу. Судити про безпосередню причину смерті ОСОБА_53 неможливо через скелетування трупу та аутоліз внутрішніх органів. Виходячи із скелетування трупу та наявності жировоску можна казати про те, що давність смерті ОСОБА_53 може складати не менше 1,5 років до початку експертизи. При судово-криміналістичному дослідженні вилучених зразків встановлено: ушкодження , виявлені на черепі з нижньою щелепою трупа невстановленого чоловіка, мають ознаки численних травмуючи впливів різних видів предметів : вдавлений перелом лускатої частини потиличної кістки виник в результаті одноразового травмуючого впливу тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, що представляє собою дві симетричні, розташовані на одній лінії та відстоячих одна від одної на 6 мм частини, що клиноподібно розширюються. Поперечне січіння кожної з них на рівні занурення в кісткову тканину має продовгувату форму, розміри не більше чим близько 11*3 мм, одним звуженим та протилежним розширеним кінцем. Переважне направлення травмуючого впливу ззаду наперед, знизу вверх та зліва направо; ушкодження в області потиличного краю лівого тім`яного бугра, в області передньої стінки верхньої щелепи зліва, в правій виличній області та в області спинки носу зліва, виникли у результаті не менше ніж п`яти тупих травмуючи впливів: ділянка сплощення кісткової тканини в області потиличного краю лівої тім`яної кістки та ділянка вдавлення переданьої стінки верхньої щелепи зліва, виникли внаслідок прямого, ударного, незначного за силою впливу предмету, вірогідно із сплющеною обмеженою контактуючою поверхнею; ушкодження в правій виличній області виникли в результаті локального, достатнього за силою травмуючого впливу тупого предмету в переважному направленні справа на ліво; в результаті сформувалося відділення правої виличної кістки по трьом швам ушкодження стінок верхньої щелепи справа та решітчастої кістки справа, непрямі переломи виличного паростку правої виличної кістки та кінцевого паростка нижньої щелепи справа, а також перелом суглобового паростку нижньої щелепи справа з ознаками первинного зламу з боку внутрішньої поверхні; ушкодження в області лівого тім`яного бугра із включеннями у просвіт тріщин, що нагадують фрагменти текстильного волокна, та ушкодження в області спинки носа зліва характеризують місце прикладення тупого травмуючого впливу та не відбили характер та форму травмуючої поверхні. В лівій тім`яно-скроневій області черепу виявлено чисельність ушкоджень у вигляді насічок та врубів, які виникли в результаті не менше ніж 23 травмуючих впливів предмету, що має гострий край та має рублячі властивості, з відносно пласкою робочою частиною, без ознак клиноподібної дії та ширину леза не менше ніж 41 мм. Основна частина ізольованих одне від одного ушкоджень розташована на поверхні лівої тім`яної та лівої скроневої кісток, друга частина ушкоджень зформувала «дефект» потиличного краю лівої тім`яної кістки та ушкоджень в області лівої виличної дуги у вигляді згинально-розгинального перелому.

Індивідуальні ознаки предмету (предметів), під впливом якого утворилися переломи ребер в ушкодженнях не відбилися. Взаєморозташування потерпілого та нападника в момент утворення ушкоджень могло бути різноманітним, яке б дозволило утворення ушкоджень виявленої локалізації та направлення.

При судово-токсикологічному дослідженні в м`язів від трупа ОСОБА_53 етиловий спирт не виявлений.

Виявлені при судово-медичній експертизі трупу ОСОБА_53 ушкодження могли утворитись і за тих обставин, на які вказує ОСОБА_8 в протоколі відтворення обстановки і обставин події (том 1 а.с. 211-219)

Висновок судово-криміналістичної експертизи № 193 від 08.11.2012 року, відповідно до якого, ушкодження , виявлені на черепі з нижньою щелепою трупа ОСОБА_53 , мають ознаки числених травмуючих впливів різних видів предметів : вдавлений перелом лускатої частини потиличної кістки виник в результаті одноразового травмую чого впливу тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, що представляє собою дві симетричні, розташовані на одній лінії та відстоячих одна від одної на 6 мм частини, що клиноподібно розширюються. Поперечне січіння кожної з них на рівні занурення в кісткову тканину має продовгувату форму, розміри не більше чим близько 11*3 мм, одним звуженим та протилежним розширеним кінцем. Переважне направлення травмуючого впливу ззаду наперед, знизу вверх та зліва направо; ушкодження в області потиличного краю лівої тім`яного бугра, в області передньої стінки верхньої щелепи зліва, в правій виличній області та в області спинки носу зліва, виникли у результаті не менше ніж п`яти тупих травмуючих впливів: ділянка сплющення кісткової тканини в області потиличного краю лівої тім`яної кістки та ділянка вдавлення переданьої стінки верхньої щелепи зліва, виникли внаслідок прямого, ударного, незначного за силою впливу предмету, вірогідно із сплощеною обмеженою контактуючою поверхнею; ушкодження в правій виличній області виникли в результаті локального, достатнього за силою травмуючого впливу тупого предмету в переважному направленні справа на ліво; в результаті сформувалося відділення правої виличної кістки по трьом швам ушкодження стінок верхньої щелепи справа та решітчастої кістки справа, непрямі переломи виличного паростку правої виличної кістки та кінцевого паростка нижньої щелепи справа, а також перелом суглобового паростку нижньої щелепи справа з ознаками первинного зламу з боку внутрішньої поверхні; ушкодження в області лівого тім`яного бугра із включеннями у просвіт тріщин, що нагадують фрагменти текстильного волокна, та ушкодження в області спинки носа зліва характеризують місце прикладення тупого травмуючого впливу та не відбили характер та форму травмуючої поверхні; В лівій тім`яно-скроневій області черепу виявлено чисельність ушкоджень у вигляді насічок та врубів, які виникли в результаті не менше ніж 23 травмуючих впливів предмету, що має гострий край та має рублячі властивості, з відносно пласкою робочою частиною, без ознак клиноподібної дії та ширину леза не менше ніж 41 мм. Основна частина ізольованих одне від одного ушкоджень розташована на поверхні лівої тім`яної та лівої скроневої кісток, друга частина ушкоджень зформувала «дефект» потиличного краю лівої тім`яної кістки та ушкоджень в області лівої виличної дуги у вигляді згинально-розгинального перелому. Ймовірні предмети (сокира, цвяходер) для проведення експертизи надані не були (том 1 а.с. 224-239);

Висновок судової дактилоскопічної експертизи № 179 від 19.10.2012 року, відповідно до якого ілюстрація нігтьової фаланги пальця руки, яка зафіксована та вилучена шляхом фотографування 26.09.2012 року під час проведення огляду трупа ОСОБА_53 , придатна для ідентифікації по ній особи. Дана ілюстрація нігтьової фаланги пальця руки належить безіменному пальцю лівої руки ОСОБА_74 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (том 1 а.с.242-247).

Експерт ОСОБА_42 в судовому засіданні зазначив, що не встановлена конкретна причина смерті потерпілого ОСОБА_75 через скелетування трупу. Неможливо встановити, чи прижиттєво, чи посмертно були отримані ним тілесні ушкодження, які були виявлені. Їх неможливо розмежувати через скелетування трупу.

Навіть при наявності тих тілесних пошкоджень, що були виявлені на трупі, не можна казати, що вони були причиною смерті. Органи вже підлягали гнилісним змінам, м`які тканини підлягали гнилісним змінам. Тому він не має права і не може припускати думки щодо причин смерті.

Суд присяжних не погоджується з думкою обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що його дії необхідно перекваліфікувати на ч.1 ст. 396 КК України по даному злочину, так як в даному випадку буде порушено право обвинуваченого на захист, про що зазначено в ухвалі апеляційного суду Кіровоградської області від 29.04.2014 року.

Положенням ст. 94 КПК України передбачено, що суд під час прийняття відповідного процесуального рішення за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - із точки зору достатності та взаємозв`язку.
При вирішенні питання щодо достатності встановлених під час змагального судового розгляду доказів для визнання особи винуватою суди мають керуватися стандартом доведення (стандартом переконання), визначеним частинами другою та четвертою статті 17 КПК, що передбачають:
«2. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом…
Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи».
Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.
Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.
Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.
Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.
Так, будучи допитаним під час судового розгляду обвинувачений повністю заперечив свою причетність до вчинення інкримінованого йому злочину . Не можна вважати, що обвинувачений визнавав свою вину під час досудового розслідування під час проведення процесуальної дії відтворення обстановки і обставин події від 26.09.2012 року, так як ОСОБА_8 в протоколі даної слідчої дії власноручно написав: «Під час відтворення обстановки і обставин події я себе обговорив, вбивства не вчиняв. Дав покази, яких насправді не було».

Відповідно до ст.87 КПК недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією, законами та міжнародними договорами, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою. Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод у випадках, коли такі докази було отримано внаслідок катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність особи, поводження або погрози застосування такого поводження, чи коли було порушено право особи на захист, а також у випадку отримання показань чи пояснень від особи, яку не було повідомлено про її право відмовитися від давання показань та не відповідати на запитання, або їх отримання з порушенням цього права.

В судовому засіданні не знайшло підтвердження, що на ОСОБА_8 здійснювався тиск під час досудового розслідування. Заява обвинуваченого про здійснення на нього тиску з боку працівників поліції з метою змусити його надати визнавальні покази , яку обвинувачений озвучив при розгляді справи іншим складом суду перевірялася прокуратурою. По результатам перевірки була винесена постанова 26.11.2013 про закриття кримінального провадження№ 0000207 з приводу повідомлення обвинуваченого про застосування до нього незаконних дій і примушування давати показання за відсутності діянні працівників Олександрійського МВ УМВС України в Кіровоградській області та УМВС України в Кіровоградській області, під час розслідування кримінальної справи та у подальшому кримінального провадження відносно ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 364, 365, 373 КК України . Дана постанова ОСОБА_8 та його захисником не оскаржувалася.

Відповідно до ст.23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим кодексом.
Згідно з ч.4 ст.95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому ст.225 цього Кодексу, і не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.
За правилами ст.86 КПК України , доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Згідно п.8 розділу ХІ перехідних положень діючого КПК України 2012 року допустимість доказів, отриманих до набрання чинності цим Кодексом, визначається у порядку, що діяв до набрання ним чинності.
Допустимість доказів це властивість (ознака, якість), яка визначає здатність (придатність) фактичних даних бути використаними у розгляді судової справи. Ця властивість забезпечується дотриманням таких правил: доказ повинен бути отриманий належним суб`єктом; із належного джерела; із додержанням належної правової процедури; доказ не повинен бути отриманий на підставі неприпустимого джерела та не повинен засновуватись на чутках.
Виходячи із такого визначення цього поняття, фактичні дані, здобуті з дотриманням процесуальної форми та умов, установлених КПК 1960 р., мають визнаватися і можуть бути використані як допустимі докази при прийнятті процесуальних рішень під час дії КПК 2012.
У разі коли особа під час досудового слідства була допитана як підозрюваний та обвинувачений за правилами КПК 1960 р. то, якщо кримінальна справа надійде до суду для розгляду по суті за цим Кодексом, показання обвинуваченого, дані під час досудового слідства, не можуть мати доказового значення і не повинні визнаватися допустимими доказами при розгляді справи
Відповідно суд не може прийняти як допустимі докази протоколи допиту підозрюваного ОСОБА_8 від 25.09.2012 року та протокол допиту обвинуваченого ОСОБА_8 від 02.10.2012 року під час досудового розслідування.
Крім того,висновком судово-медичної експертизи від 03.12.2012 року № 368 не встановлено безпосередню причину смерті ОСОБА_53 через скелетування трупу та аутоліз внутрішніх органів.

ОСОБА_55 під час досудового розслідування не допитувалася, так як померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть( т.2 а.с. 21)

Свідок ОСОБА_76 в судовому засіданні зазначала, що чула по телефону крик ОСОБА_59 і зрозуміла, що його б`ють, але не чула голосів інших осіб і відповідно не може стверджувати хто був з ОСОБА_77 під час їхньої телефонної розмови. Крім того, даний свідок зазначила, що ОСОБА_55 за 4 місяці до даної події зламала руку і відповідно не могла щось робити даною рукою і після зняття гіпсу. Відповідно не доведено належними і допустими доказами , що обвинувачений наніс один удар ОСОБА_58 по голові чи серію і інших ударів, від яких настала смерть потерпілого , враховуючи вік та стан здоров`я ОСОБА_52 . Відповідно всі сумніви повинні тлумачитися на користь обвинуваченого.

Знаряддя злочину цвяходер, яким ОСОБА_8 міг нанести удар ОСОБА_58 , в ході розслідування не знайдений.

Приписи ч. 4 ст. 95 КПК України забороняють суду обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них та вказують на обґрунтування своїх висновків лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання.

Як вказують положення ч. 2 ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. За положеннями ч. 4 даного закону усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь цієї особи.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні поряд з іншим підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення - час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення, а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення.
Таким чином, обов`язок доказування, у тому числі події кримінального правопорушення та вини особи покладається на сторону обвинувачення безпосередньо в судовому засіданні.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Частиною першою статті 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
Як вказують положення ч. 2 ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. За положеннями ч. 4 даного закону усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь цієї особи.
Відповідно до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Суд вважає ,що стороною обвинувачення не надано належних та допустимих доказів, які поза розумним сумнівом доводять винуватість обвинуваченого у вчинені інкримінованого йому злочину , передбаченого п.12 ч.2 ст. 115 КК України.
Тому суд, дотримуючись положень ст.17 КПК України щодо принципу презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини особи, а саме, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення, а також з дотриманням правил оцінки доказів, передбачених ст.94 КПК України, зокрема з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення та положень ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Право на свободу та особисту недоторканість»,ч.3 ст. 373 КПК України що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях , п.2 ч.1 ст. 373 КК України ,вважає, що обвинуваченого ОСОБА_8 за п.12 ч.2 ст.115 КК України необхідно виправдати , так як не доведено його участь у вчиненні даного злочину.

Відповідно до ст.ст.50,65 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким злочином, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не працює, неодружений, має співмешканку, не має на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має постійне місця проживання, за місцем постійного проживання характеризується позитивно.
Згідно заключення судово-наркологічної експертизи від 04.10.2012 року ОСОБА_8 страждає на психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю. Синдром залежності. Потребує протиалкогольного лікування. Протипоказань до такого лікування не знайдено .
Згідно заключення судово-наркологічної експертизи від 10.02.2016 року ОСОБА_8 страждає на психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю. Синдром залежності. Потребує протиалкогольного лікування. Протипоказань до такого лікування не виявлено .
Відповідно до судово-психіатричної експертизи № 721 від 20.11.2012 року ОСОБА_8 в момент своєння правопорушення виявляв і в даний час виявляє психічні розлади і розлади поведінки внаслідок вживання алкоголю. Проте вказані психічні розлади не досягають ступені душевного захворювання і недоумкуватості. Тому у відношенні інкримінованого йому діяння слід вважати осудним.Підпадає під дію ч.1 ст. 19 КК України. Застосування заходів медичного характеру не потребує.
Обставин, що пом`якшує покарання обвинуваченого , судом не встановлено.
Обставиною, що обтяжує покарання, є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
З урахуванням наведеного, враховуючи характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе при призначенні покарання в виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів. Підстав для застосування ст. 75 та ст. 69 КК України суд не вбачає.

ОСОБА_8 по даному кримінальному провадженню утримувався під вартою з 25 вересня 2012 року по 02 жовтня 2013 року.
До 24 грудня 2015 року в ч. 5 ст. 72 КК України, яка встановлювала правила зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання засудженому, було зазначено, що попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання в разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у ч. 1 ст. 72 КК України.
26 листопада 2015 року було прийнято Закон № 838-VIII.
Цим Законом було змінено ч. 5 ст. 72 КК України і визначено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, в якому до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Велика Палата Верховного Суду 29 серпня 2018 року у справі № 663/537/17 прийняла рішення ( далі рішення ) щодо застосування норми права, передбаченої ч. 5 ст. 72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання).
Згідно п.104 даного рішення якщо особа вчинила злочин в період до 23 грудня 2015 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (зворотна дія Закону № 838-VIII як такого, який «іншим чином поліпшує становище особи» у розумінні ч. 1 ст. 5 КК України).
Відповідно ОСОБА_8 необхідно зарахувати в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 25 вересня 2012 року по 02 жовтня 2013 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
По даному кримінальному провадженню обвинуваченому було обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту. Строк даного запобіжного заходу закінчився в процесі розгляду даного кримінального провадження. Прокурор в судових дебатах, висловлюючи свою позицію щодо призначення покарання, заявив лише про взяття під варту обвинуваченого. Однак клопотання про обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили , як це передбачено приписами КПК, прокурором не заявлялося. Враховуючи, що обвинувачений протягом тривалого часу розгляду справи з`являвся до суду, не має судимостей, має постійне місце проживання, суд вважає за можливе до набрання вироком законної сили не обирати обвинуваченому запобіжний захід.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Згідно ст. 16 Закону України «Про поховання та похоронну справу» поховання померлих одиноких громадян, осіб без певного місця проживання, громадян, від поховання яких відмовилися рідні, знайдених невпізнаних трупів здійснюється за рахунок коштів відповідних місцевих бюджетів.
Так як місцезнаходження матері та інших родичів ОСОБА_53 невідоме, то суд вважає за можливе доручити Олександрійській міській раді організувати поховання останків тіла ОСОБА_53 , які були визнані речовими доказами по справі, за рахунок коштів місцевого бюджету.
Керуючись ст.ст. 374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_8 визнати винуватим за ч.2 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі.
Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання.
ОСОБА_8 зарахувати в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 25 вересня 2012 року по 02 жовтня 2013 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (в редакції Закону № 838-VIII).
ОСОБА_8 визнати невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого п.12 ч.2 ст.115 КК України та виправдати його за цим обвинуваченням з підстав недоведеності вчинення ОСОБА_8 даного кримінального правопорушення.

Речові докази по кримінальному провадженню № 70000171 фрагмент тканини, вилку, металеву пластину, два паперових конверти з волоссям, фрагмент шнура, фрагмент кістки, фрагмент прозорої плівки, електричний дріт, спортивні штани, светр, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Олександрійського МВ УМВС України в Кіровоградській області згідно квитанцій № 1409 і № 1410 від 08 грудня 2012 року - знищити
- череп з нижньою щелепою, ребро та кисті рук ОСОБА_53 , які знаходяться в камері зберігання речових доказів Олександрійського МВ УМВС України в Кіровоградській області- передати Олександрійській міській раді для організації поховання за рахунок коштів місцевого бюджету.
Речові докази по кримінальному провадженню № 0003531 інвалідну палицю синього кольору, змиви РБК з підлоги у флігелі, зрізи нігтів ОСОБА_12 , чоловічі шкарпетки, дві пари чоловічих штанів, білизну, чоловічі кімнатні черевики коричневого кольору з гумовою підошвою , які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів при Олекскандрійському ВП ГУНП в Кіровоградській області знищити.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня проголошення вироку.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий

Суддя

Присяжні