Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/3837/19
У Х В А Л А

30 травня 2019 року суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси заяву ОСОБА_4 про відвід слідчого судді ОСОБА_5 , -

встановив:

До Придніпровського районного суду м. Черкаси 28 листопада 2018 року надійшла скарга ОСОБА_4 , подана відповідно до ст. 303 КПК України.

Згідно атоматизованої системи документообігу суду вказана скарга передана на розгляд слідчого судді ОСОБА_4 .

Під час розгляду скарги ОСОБА_4 подав заяву про відвід слідчого судді, посилаючись на те, що дії судді є злочинними .

ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечував.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного.

Статтею 75 КПК України наведені вичерпні підстави для відводу слідчого судді.

Зокрема, п.п.3, 4 ч.1 цієї статті зазначено, що слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному проваджені якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно Закону України «Про судоустрій та статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

Статтями 126, 129 Конституції України передбачено, що судді, при здійсненні правосуддя є незалежні і підкоряються тільки закону, вплив на них у будь - який спосіб забороняється.

Статтею 2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що рішення Європейського суду з прав людини є обов`язковими для виконання Україною. Вказаний Закон прямо закріплює, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (надалі також - "Конвенція") та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Частина 1 статті 6 Конвенції містить вимоги щодо неупередженості суду. Так ЄСПЛ розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому (рішення у справах PiersacvsBelgium, Grievesvs UK). Крім того, згідно принципу, який є стабільним та викладеним в Рішенні ЄСПЛ, суд має бути неупередженим і безстороннім.

При цьому щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Стосовно об`єктивної складової неупередженості суддів, то у справі "Фей проти Австрії" суд вказав, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди у демократичному суспільстві повинні апріорно викликати в учасників процесу.

Також суд вказує, що у відповідності до положень п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя підлягає відводу від участі в розгляду справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

За змістом п. 23, п. 60, п. 61 Рекомендації CM/Rec (2010) 12 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов`язки, ухваленої Комітетом Міністрів Ради Європи 17 листопада 2010 р. на 1098 засіданні заступників міністрів, - принцип незалежності судової влади означає незалежність кожного судді при здійсненні ним функцій прийняття судових рішень. Під час розгляду всіх справ судді повинні діяти незалежно та неупереджено. Судді мають приймати рішення у справах, які передані їм на розгляд. Вони можуть відмовитися від справи або її розгляду лише якщо для цього є поважні причини.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Суд вважає, що ОСОБА_4 не наведено конкретних фактів, які свідчать про упередженість судді.

Незгода з процесуальними діями судді не може бути підставою для відводу слідчого судді від розгляду вказаної скарги.

За таких обставин суд приходить до висновку про відсутність підстав для відводу слідчого судді ОСОБА_5 від розгляду скарги ОСОБА_4 щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Керуючись ст.ст. 77, 81 КПК України, -

ухвалив:

В задоволенні заяви ОСОБА_4 про відвід слідчого судді ОСОБА_5 від розгляду скарги ОСОБА_4 , поданої відповідно до ст. 303 КПК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає

Суддя: ОСОБА_1