Справа №701/1047/19
Провадження №1-кс/701/344/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 серпня 2019 року Маньківський районний суд Черкаської області

у складі: головуючого слідчого-судді - ОСОБА_1
за участю секретаря - ОСОБА_2
з участю прокурора - ОСОБА_3
розглянувши у судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 про зміну місця зберігання майна та передачу його на відповідальне зберігання,
В С Т А Н О В И В :
Захисник ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про зміну місця зберігання майна та передачу його на відповідальне зберігання.

В своєму поданні вказує на те, що 10 червня 2019 року слідчим суддею Маньківського районного суду Черкаської області було розглянуто справу № 701/724/19 /провадження 701/225/19 за клопотанням слідчого Маньківського відділення поліції Уманського відділу поліції Головного управління національної поліції України в Черкаській ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Маньківського відділу Уманської місцевої прокуратури Черкаської області про накладення арешту на тимчасове вилучене майно, поданого в межах кримінального провадження, внесеного до єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000139 від 09.06.2019 року, відносно ОСОБА_5 , який керував автомобілем марки «CHRYSLER VOYAGER, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками підроблення ідентифікаційного номера вказаного автомобіля та свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 .

В цей же день ухвалою Маньківського районного суду накладено арешт на вказаний автомобіль та місцем його зберігання визначено територію майданчика для тимчасового зберігання транспортних засобів при Маньківському відділенні поліції Уманського відділу поліції Головного управління національної поліції України в Черкаській області за адресою: вул. Соборна, 24 смт. Маньківка Маньківського району Черкаської області.

Обов`язок по виконанню даної ухвали покладено на слідчого СВ Маньківського ВП Уманського ВП ГУНПУ в Черкаській області ОСОБА_6 .

Відповідно до ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

2. Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

Як випливає з положень вказаної статті арешт накладається з метою збереження речових доказів, що власне і стало причиною звернення слідчого з відповідним клопотанням та винесення судом ухвали про арешт майна.

Разом з тим речовий доказ зберігається в Маньківському ВП з порушення «Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду».

Так, відповідно до вимог п.19 «Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду» зберігання транспортних засобів та інших самохідних машин, а також пристроїв і механізмів, які використовувалися як знаряддя для вчинення злочинів і визнані речовими доказами, а також транспортних засобів, на які накладено арешт, якщо вони не можуть бути передані на зберігання власникові, його родичам або іншим особам, а також організаціям, проводиться за постановою слідчого, прокурора, судді, за ухвалою суду протягом досудового слідства або судового розгляду відповідними службами органів внутрішніх справ, служби безпеки, підрозділів податкової міліції (у справах, що перебувають у її провадженні відповідно до компетенції), керівники яких дають про це розписку, яка приєднується до справи. В розписці вказується, хто є персонально відповідальним за зберігання прийнятого транспортного засобу.

При вилученні, а також при передачі на зберігання транспортного засобу за обов`язковою участю співробітника Державної автомобільної інспекції або спеціаліста, а при можливості і за участю його власника складається документ про технічний стан транспортного засобу.

Цією ж Інструкцією визначено, що для обліку речових доказів та інших вилучених у кримінальних справах предметів і цінностей, а також готівкових коштів, які не є речовими доказами, у кожному органі прокуратури, внутрішніх справ, податкової міліції, служби безпеки ведеться книга за встановленою формою, а в судах - журнал. Призначається особа, відповідальна за зберігання і облік речових доказів та іншого вилученого майна і цінностей.

Книга (журнал) нумерується, прошнуровується і скріплюється печаткою, а також підписом керівника відповідної прокуратури, органу внутрішніх справ, податкової міліції, служби безпеки, керівником апарату суду. Запис у книзі обліку речових доказів та інших вилучених у ході дізнання та досудового слідства предметів, а також грошових коштів готівкою, які не є речовими доказами, проводиться працівниками органів дізнання або слідчими, відповідальними за їх зберігання, на підставі протоколу, у якому відображено їх вилучення.

Особа, яка відповідає за зберігання речових доказів, цінностей та іншого майна в органі дізнання або досудового слідства, при реєстрації в книзі обліку перевіряє відповідність предметів і цінностей, що приймаються, записам у постанові про приєднання їх до справи.

Такі вимого передбачені саме для належного зберігання речових доказів, але працівниками поліції не створені умови для належного зберігання транспортного засобу як речового доказу.

Так, в матеріалах кримінального провадження відсутні дані щодо наявності обладнаного майданчика для тимчасового зберігання транспортних засобів при Маньківському ВП, як території для зберігання речових доказів, відсутня розписка з вказівкою, хто є персонально відповідальним за зберігання прийнятого транспортного засобу як речового доказу, відсутні дані про внесення вказаного транспортного засобу до книги обліку речових доказів. Відсутність обладнаного майданчика для тимчасового зберігання транспортних засобів підтверджується листом Маньківського ВП №2805/52/01/-2019 від 24.07.2019 . Крім цього при розміщенні автомобіля в дворі Маньківського відділення поліції не був проведений огляд автомобіля, що є грубим порушенням Інструкції, що в свою чергу вже є загрозою збереження майна, яке знаходиться в автомобілі і самого автомобіля, як речового доказу в цілому. Вказаний автомобіль не занесений до книги обліку речових доказів, відповідальною особою не перевірена наявність майна, що приймається на зберігання записам у постанові про приєднання його до справи, не призначена особа відповідальна за зберігання речових доказів, а слідчий в сулу своїх професійних обов`язків об`єктивно невзмозі забезпечити зберігання речового доказу, що знаходиться на відкритому майданчику, до якого мають вільний доступ сторонні особи.

Частиною. 3 ст. 170 КПК встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Стаття 98 КПК України в свою чергу підкреслює, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

А ні в клопотанні слідчого, а ні в ухвалі слідчого судді не вказано, які конкретно відомості, сліди, інші дані, за якими необхідно провести експертизи, містить вилучений автомобіль та свідоцтво про його реєстрацію.

В клопотанні про арешт майна, як підставу для арешту, слідчий зазначив, що під час перевірки вказаного автомобіля водій ОСОБА_5 надав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на автомобіль марки «CHRYSLER VOYAGER, реєстраційний номер НОМЕР_3 , із номером кузова НОМЕР_4 на праві власності належить ОСОБА_7 , жителю АДРЕСА_1 .

08.06.2019 року було оглянуто вказаний автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу після чого транспортний засіб було доставлено до Маньківського ВП за адресою вул. Соборна,24 в смт. Маньківка та в цей же день слідчим винесено постанову про визнання вилученого транспортного засобу та свідоцтва про реєстрацію речовими доказати та приєднано їх в цій якості до матеріалів кримінального провадження.

Разом з тим, при огляді ніяких даних щодо виявлення ознак підроблення ідентифікаційного номера вказаного автомобіля та свідоцтва про реєстрацію, наприклад таких як перебивання номера, зміни цифр та інше не виявлено та в матеріалах кримінального провадження таких даних не має.

Відповідно п.10,11 ст. 170 КПК не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

ОСОБА_5 придбав вказаний автомобіль на законних підставах, придбавши автомобіль не знав та не мав підозри про будь які невідповідності свідоцтва про реєстрацію автомобіля номерам кузова автомобіля, ніяких дій по зміні номера кузова чи свідоцтва про реєстрацію не вчиняв. Таким чином ОСОБА_5 , можна вважати добросовісним набувачем.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Можливість передачі транспортного засобу на зберігання власникові передбачено і «Інструкцією про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду».

При направленні до суду клопотання про арешт майна слідством не наведені обставини, які підтверджують, що не застосування заборони, або обмеження користування майном призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Таких даних слідством не наведено і в суді, разом з тим зберігання вилученого автомобіля з порушенням діючого законодавства та інструкцій вже становить загрозу його збереження.

У відповідності до ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких спів мірні їх вартості, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню повертаються власнику (законному володільцю), або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Відповідно до положень діючого законодавства в окремих випадках орган дізнання, досудового слідства, суд може повернути власникам вилучені у них речі для зберігання і до прийняття рішення у справі, якщо буде визнано, що це не призведе до виникнення перешкод для успішного провадження у справі.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК слідчий має навести підстави і мету відповідно до положень статті 170 КПК та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Як зазначено вище слідчим не наведено доказів, які підтверджують, що не застосування заборони, або обмеження користування майном призведе до приховування, пошкодження, псування, втрати, знищення речового доказу.

В клопотанні слідчий посилається на необхідність проведення ряду експертиз та слідчих дій. Разом з тим до теперішнього часу не призначено жодної експертизи.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з мстою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації, 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

З огляду на обмеження встановлені ч. 3-6 ст. 170 КПК України, враховуючи, що особа у якого було вилучено автомобіль не є підозрюваним у кримінальному провадженні 0000139 від 08.06.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, може бути накладено арешт лише на підставі ч. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України - з метою забезпечення збереження речових доказів.

Враховуючи, що в Маньківському ВП не має спеціального майданчика для зберігання вилучених транспортних засобів, на даний час автомобіль знаходиться на відкритій місцевості і на нього впливають зовнішні фактори у вигляді вітру, дощу, снігу, що негативно впливає на технічний стан автомобіля, до автомобіля як речового доказу мають вільний доступ сторонні особи, що в таких умовах унеможливлює подальше зберігання автомобіля, а Маньківське ВП не має можливості зберігати автомобіль належним чином, що ставить під загрозу збереження речового доказу та майна в цілому, доцільно було б передати вилучений автомобіль під відповідальне зберігання користувачеві автомобіля, тобто ОСОБА_5 .

Останній не має намір якимись чином пошкодити, знищити, здійснити відчуження майна, перешкодити проведенню досудового розслідування оскільки вважає, що придбав це майно на законних підставах, зацікавлений у встановленні об`єктивної істини у справі та зобов`язується зберегти майно до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні.

В п. 86 вказаної інструкції зазначено, що у разі пошкодження, втрати вилучених речових доказів, цінностей та іншого майна заподіяні їх власникам збитки підлягають відшкодуванню на підставі Положення про застосування Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду", затвердженого наказами Міністерства юстиції України N 6/5 ( z0106-96 ), Генеральної прокуратури УкраїниN3 ( z0106-96 ), Міністерства фінансів України N 41 ( z0106-96 ) від 04.03.1996 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 6 березня 1996 р. за N 106/1131).

Незабезпечення належного обліку та умов зберігання, передачі речових доказів, цінностей та іншого майна, яке спричинило їх втрату, пошкодження, є підставою для притягнення до передбаченої законом відповідальності осіб, з вини яких настали вказані наслідки.

Використання речових доказів, цінностей та іншого вилученого майна для службових та інших цілей категорично забороняється.

Слід зазначити, що користувачеві майна було не відомо про звернення слідчого з клопотанням про арешт майна, а ухвала про його арешт та визначення місця зберігання виносилась без його участі.

Згідно із ч.ч.1 і 2 ст.174 КПК особи, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту останнього повністю або частково. Відповідна заява під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Постановою пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 3.06.2016 №5 передбачено, що за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності в загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник, у тому числі й особа, котра не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому ст. ст. 174, 539 КПК, до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

Відповідно до п. 18 ст. 3 КПК України , до повноважень слідчого судді першої інстанції належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
В ст.16 КПК однією з основних засад кримінального провадження визнано недоторканність права власності. Позбавлення або обмеження цього права під час кримінального провадження можливе тільки на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому кодексом, що і змусило захисника звернутися з даним клопотанням до суду.

Захисник ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , в судовому засіданні підтримав заявлене клопотання та наполягав на його задоволені.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував на задоволення клопотання.

Слідчий в судовому засіданні у вирішенні даного клопотання поклався на думку суду, та аргументів на заперечення проти задоволення клопотання суду не надав.

Суд, вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини:10 червня 2019 року слідчим суддею Маньківського районного суду Черкаської області було розглянуто справу № 701/724/19 /провадження 701/225/19 за клопотанням слідчого Маньківського відділення поліції Уманського відділу поліції Головного управління національної поліції України в Черкаській ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Маньківського відділу Уманської місцевої прокуратури Черкаської області про накладення арешту на тимчасове вилучене майно, поданого в межах кримінального провадження, внесеного до єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000139 від 09.06.2019 року, відносно ОСОБА_5 , який керував автомобілем марки «CHRYSLER VOYAGER, реєстраційний номер НОМЕР_3 , з ознаками підроблення ідентифікаційного номера вказаного автомобіля та свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 .

В цей же день ухвалою Маньківського районного суду накладено арешт на вказаний автомобіль та місцем його зберігання визначено територію майданчика для тимчасового зберігання транспортних засобів при Маньківському ВП Уманського ВП ГУНП України в Черкаській області за адресою: вул. Соборна, 24 смт. Маньківка Маньківського району Черкаської області.

Обов`язок по виконанню даної ухвали покладено на слідчого СВ Маньківського ВП Уманського ВП ГУНПУ в Черкаській області ОСОБА_6 .

Вказаний автомобіль визнано речовим доказом. Але, в матеріалах кримінального провадження відсутні дані щодо наявності обладнаного майданчика для тимчасового зберігання транспортних засобів при Маньківському ВП, як території для зберігання речових доказів, відсутня розписка з вказівкою, хто є персонально відповідальним за зберігання прийнятого транспортного засобу як речового доказу, відсутні дані про внесення вказаного транспортного засобу до книги обліку речових доказів. Вказане підтверджується листом Маньківського ВП №2805/52/01/-2019 від 24.07.2019. Надана копія журналу обліку вилучених транспортних засобів не є журналом обліку речових доказів. Крім цього при розміщенні автомобіля в дворі Маньківського відділення поліції не був проведений огляд автомобіля, що є грубим порушенням Інструкції, що в свою чергу вже є загрозою збереження майна, яке знаходиться в автомобілі і самого автомобіля, як речового доказу в цілому.

Відповідно положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості приховування, знищення, використання, перетворення, пересування та відчуження. З метою забезпечення схоронності речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним в статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 100 КПК України речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 1 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 19.11.2012 № 1104 (далі - Порядок), цей Порядок визначає правила зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, та схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження.

Відповідно до п. 4 Порядку, речові докази, крім тих, що повернуті власнику або передані йому на відповідальне зберігання, реалізовані, знищені, технологічно перероблені, зберігаються до передачі їх суду в органі, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, або інших місцях зберігання, визначених у цьому Порядку. Якщо через громіздкість чи з інших причин речові докази не можуть бути передані суду, вони зберігаються в органі, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, або інших місцях зберігання, визначених у цьому Порядку, до набрання законної сили судовим рішенням, яким закінчується кримінальне провадження або вирішується спір про їх належність у порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п. 20 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ від 19.11. 2012 року за № 1104, зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках територіальних органів Національної поліції для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.

Враховуючи викладене, наслідки арешту майна для власника майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, суд приходить до висновку про наявність правових підстав до задоволення вказаного клопотання, та вважає можливим змінити місце зберігання арештованого майна та передати його на відповідальне зберігання користувачу майна ОСОБА_5 , з покладенням на нього обов`язку забезпечити зберігання вказаного транспортного засобу за адресою: АДРЕСА_2 до скасування арешту майна у встановлену КПК України порядку, та попередити останнього про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 350, 371, 372, 392 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Клопотання захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 про зміну місця зберігання майна та передачу його на відповідальне зберігання - задоволити.
Змінити місце зберігання автомобіля "CHRYSLER VOYAGER", державний номерний знак НОМЕР_3 , та передати його на відповідальне зберігання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з покладенням на нього обов`язку забезпечити зберігання вказаного транспортного засобу за адресою: АДРЕСА_2 - до скасування арешту майна у встановлену КПК України порядку.

Зобов`язати слідчого СВ Маньківського відділення поліції Уманського відділу поліції ОСОБА_6 передати вище вказане майно під зберігальну розписку ОСОБА_5 для зберігання.

Попередити ОСОБА_5 про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду оголошено 21.08.2019р.

Слідчий суддя ОСОБА_1