Справа № 562/275/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31.07.2019 року.

Здолбунівський районний суд Рівненської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Здолбунів Рівненської області кримінальне провадження №0000020 про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Здолбунів Рівненської області, громадянина України, з загальною середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , судимості не має,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, -

в с т а н о в и в :

05 січня 2019 року близько 22:00 години неподалік будинку АДРЕСА_2 ОСОБА_5 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, під приводом необхідності зателефонувати незаконно заволодів належним ОСОБА_4 мобільним телефоном марки «Samsung J5» з чохлом чорного кольору вартістю 2092 грн. 53 коп., чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненому злочині визнав повністю та по суті пояснив, що 05 січня 2019 року близько 22:00 години неподалік будинку АДРЕСА_2 він зустрівся з ОСОБА_4 та під приводом необхідності зателефонувати заволодів належним останньому мобільним телефоном марки «Samsung J5», який наступного дня повернув. У вчиненому щиро кається. Цивільний позов потерпілого про відшкодування моральної шкоди не визнає.

Його показання щодо обставин скоєного повністю узгоджуються з показаннями допитаного у судовому засіданні потерпілого, який цивільний позов по стягнення моральної шкоди в сумі 10000 грн., завданої неправомірними діями обвинуваченого, якими на тривалий час позбавив його права користування належним йому майном, в якому знаходилися особиста конфіденційна інформація, підтримав повністю та просить задоволити.

У зв`язку з тим, що учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини справи, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України вважає за можливе визнати дослідження доказів щодо цих обставин недоцільним, і проти цього вони не заперечують. При цьому суд переконався у тому, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, які б підлягали б доказуванню і ними не заперечуються, та сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого у скоєному кримінальному правопорушенні доведена повністю.

Таким чином, судом встановлено, що своїми умисними діями, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою, ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.190 КК України.

При обранні виду та визначенні міри покарання обвинуваченому, суд відповідно до положень ст.65 КК України враховує, що злочин, в якому він обвинувачуються, згідно ст.12 КК України є невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого, не вбачається.

За таких умов суд рахує, що виправлення обвинуваченого та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.

Питання про долю речових доказів вирішено відповідно до ст.100 КПК України.

Розмір витрат на залучення експерта у зв`язку з проведенням судової товарознавчої експертизи №3.2-82/18 від 25 січня 2019 року становить 858 грн., які відповідно до ч.2 ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини.

Згідно ст.23 ЦК України, роз`яснень, що містяться у п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин, враховуються вимоги розумності і справедливості.

Установлено, що належний позивачу мобільний телефон марки «Samsung J5» з чохлом чорного кольору вартістю 2092 грн. 53 коп. вибув з його законного володіння 05 січня 2019 року та повернутий відповідачем наступного дня, який ОСОБА_4 добровільно видав 06 січня 2019 року слідчим для проведення відповідних слідчих дій та переданий останньому на відповідальне зберігання 25 січня 2019 року.

Будь-яких належних та допустимих у розумінні ст.ст.77-78 ЦПК України доказів копіювання наявної у телефоні потерпілого його конфіденційної інформації з метою подальшого використання чи її розголошення суду не надано та відповідач такі обставини заперечує.

А відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін і кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
З огляду на викладене позовні вимоги ОСОБА_4 про стягнення на його користь моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, які він зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою ОСОБА_5 щодо нього через позбавлення його можливості користуватися належним йому телефоном, у якому знаходилася особиста конфіденційна інформація, щодо якої відповідач висловлювався про її копіювання, глибину цих страждань за таких обставин,суд, з урахуванням обставин справи приходить до висновку про те, що позов у цій частині підлягає частковому задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.368-371, 374-376, 395 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 /п`ятдесят/ неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Запобіжний захід обвинуваченому до вступу вироку в законну силу не обирати.

Речові докази по справі, а саме: мобільний телефон марки «Samsung J5» з чохлом чорного кольору, який належить ОСОБА_4 та знаходиться у нього на відповідальному зберіганні, залишити законному володільцю.

Документи кримінального провадження №0000020 залишити у матеріалах кримінальної справи протягом усього часу їх зберігання.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення моральної шкоди задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 (паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 20 листопада 2013 року Здолбунівським МВ УДМС України в Рівненській області, зареєстрований по АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків відсутній, зареєстрований по АДРЕСА_3 ) 1000 (одна тисяча) грн. моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

У решті вимог позивачу відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експертів на загальну суму 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) грн. 00 коп.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Здолбунівський районний суд Рівненської області протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення.

Суддя: