Номер провадження:1-кс/521/6090/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2019 року м.Одеса

Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Малиновського ВП в місті Одесі ГУ НП України в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, українця, громадянина України, офіційно працевлаштованого, маючого на утриманні двох дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного в кримінальному провадженні за №0001537 від 03.05.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

захисників - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання старшого слідчого СВ Малиновського ВП в місті Одесі ГУ НП України в Одеській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором, та доданих до клопотання матеріалів, 13.02.2018, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , знаходячись на території Територіального сервісного центру №5142, за адресою: вул. Аеропортівська, 29-А у Малиновському районі м. Одеси, за усною домовленістю отримав у тимчасове користування від раніше знайомої особи на ім`я ОСОБА_8 транспортний засіб автомобіль марки «MAN» модель «TGA 26.430», 2006 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , червоного кольору, державний реєстраційний номер якого НОМЕР_2 , з метою в подальшому використовувати зазначений автомобіль в особистих цілях для перевезення вантажів, за що ОСОБА_5 зобов`язувався відраховувати ОСОБА_8 заздалегідь обговорену певну грошову суму.

Так, наприкінці квітня 2018 року, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_8 зателефонував ОСОБА_5 з вимогою повернути належний йому на праві власності (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 ) вище зазначений транспортний засіб, який надавав у тимчасове користування, у зв`язку із тим, що ОСОБА_5 порушив умови усного договору та не відраховував ОСОБА_8 грошові кошти. На вимогу ОСОБА_8 повернути транспортний засіб ОСОБА_5 відповів відмовою та позначив, що отримані грошові кошти від перевезення вантажів він буде витрачати на особисті потреби.

Таким чином, ОСОБА_5 , зловживаючи довірою ОСОБА_8 , з яким протягом тривалого проміжку часу був знайомий та перебував у довірчих відносинах, отримавши в користування вказаний раніше транспортний засіб, без наміру в подальшому повертати його, вирішив привласнити зазначений транспортний засіб.

Так, ОСОБА_5 , у проміжок часу з кінця квітня 2018 року по 05.05.2018, більш точного часу не встановлено, діючи умисно, незаконно, проти волі власника транспортного засобу марки «MAN» модель «TGA 26.430», 2006 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , червоного кольору, д/н НОМЕР_2 , належного ОСОБА_8 , з метою обернення зазначеного транспортного засобу на свою користь та його використання у подальшому для перевезення вантажів, з корисливих мотивів, які полягали у привласненні зазначеного транспортного засобу, зателефонував ОСОБА_9 , який з середини лютого 2018 року працював водієм на зазначеному транспортному засобі та за вказівкою ОСОБА_5 вчиняв на ньому перевезення вантажів, та наказав ОСОБА_9 замінити номерні знаки, які були закріплені на автомобілі ( НОМЕР_2 ), на інші НОМЕР_4 , які перебували у кабіні автомобіля. ОСОБА_9 в свою чергу не був обізнаний про злочинний умисел ОСОБА_5 щодо заволодіння цим автомобілем, та зробив так, як той йому наказав, та продовжив рух на транспортному засобі із заміненими номерними знаками. В подальшому виявилось, що державні номерні знаки НОМЕР_4 відносяться до іншого транспортного засобу, зареєстрованого на дружину ОСОБА_5 ОСОБА_10 .

Таким чином, ОСОБА_5 , керуючись раніше виниклим злочинним корисливим умислом, спрямованим на заволодіння транспортним засобом, діючи умисно, незаконно, протиправно, зловживаючи довірою потерпілого ОСОБА_8 , привласнив автомобіль марки «MAN» моделі «TGA 26.430», 2006 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , червоного кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , виконав дії направленні на заміну державних номерних реєстраційних знаків з НОМЕР_2 на НОМЕР_4 , в результаті цього заміна знаків відбулась, після чого використовував зазначений автомобіль з власних потреб, не маючи наміру повертати транспортний засіб власнику, тим самим заволодів автомобілем марки «MAN» модель «TGA 26.430», 2006 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , червоного кольору, д/н НОМЕР_2 , вартість якого згідно висновку експерта №208 від 23.10.2018 складає 649 666 гривень 66 копійок, чим спричинив майнової шкоди потерпілому ОСОБА_8 на зазначену суму.

24 листопада 2018 року ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України за ознаками: незаконне заволодіння транспортним засобом.

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_10 , мотивуючи клопотання тим, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_10 інкримінованого йому злочину повністю підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, а саме: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 03.05.2018, протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_8 , протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , протоколом огляду місця події від 06.07.2018 в ході якого виявлено та вилучено автомобіль; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_8 ; висновком експерта № 208 від 23.10.2018, протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 15.11.2018.

Таким чином, на думку слідчого є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_10 вчинив умисний злочин середньої тяжкості, що згідно п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України, дозволяє обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_10 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи викладене, а також дані, що характеризують особу підозрюваного, слідчий вважає, що відносно ОСОБА_10 необхідно застосувати запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою, оскільки інші (менш суворі заходи) не забезпечать виконання ним процесуальних обов`язків, передбачених чинним Кримінальним процесуальним кодексом України і його належної поведінки, слідчий просив клопотання задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні вважав необхідним клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_10 задовольнити.

В судовому засіданні захисники та підозрюваний заперечували проти задоволення клопотання та просив обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.
Слідчий суддя, вислухавши позиції сторін, дослідивши матеріали клопотання, надходить до наступних висновків.

ОСОБА_10 є підозрюваним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

Слідчий суддя надходить до висновку, що матеріалами, зібраними в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні та долученими до клопотання підтверджується на даній стадії слідства обґрунтованість повідомленої ОСОБА_10 , підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно вимог ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладення на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Стаття 176 КПК України визначає, що запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Щодо наявності передбачених ст. 177 КПК України ризиків відносно підозрюваного, слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

Слідчий суддя вважає доведеними в ході розгляду клопотання наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема існує ризики передбачені п.1 п.4 ч.1 ст.177 КПК України, а саме пеховування підозрюваного від органів досудового розслідування та перешкоджання кримінальному провадженню, шляхом ухилення від проведення слідчих дій за його участю.

Однак, слідчий суддя вважає що прокурором в судовому засіданні не доведено, що ОСОБА_5 буде незаконно впливати на потерпілого та свідків, так як не надано доказів які би підтвердили, що підозрюваний мав намір чи вживав спроби на такі дії.

При цьому, відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Разом з цим, з огляду на особу підозрюваного, який має на утримані двох дітей та постійне місце реєстрації та проживання, офіційно працевлаштований, тобто має міцні соціальні зв`язки, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, та враховуючи фактично спричинені наслідки злочину, а саме фактичну відсутність спричиненої злочином шкоди, оскільки майно повернуто власнику, слідчий суддя вважає недоведеним, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання встановленим ризикам та не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного, а тому вважає відсутніми підстави для застосування до підозрюваний такого запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Тому слідчий суддя, надавши оцінку поясненням учасників судового розгляду та матеріалам, що містяться разом з клопотанням, взявши до уваги обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, а саме: наявність обґрунтованої підозри, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, стан здоров`я, його соціальні зв`язки, наявності постійного місця проживання, приходить до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволенню не підлягає.

Разом з цим, виходячи з доведеності обґрунтованості підозри на даній стадії слідства та наявності існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, вважаю наявними всі підстави для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, якого на думку суду буде достатньо, для недопущення перешкоджання кримінальному провадженню, шляхом ухилення від проведення слідчих дій за участю ОСОБА_5 , з покладенням на підозрюваного передбачених ч.5 ст. 194 КПК України зобов`язань.

На підставі та керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 176-178, 182-184, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 376, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

В задоволені клопотання слідчого,- відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1)прибувати до слідчого Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, прокурора Одеської місцевої прокуратури № 2 та до слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси за першою вимогою;

2) не відлучатися за межі Одеської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

Строк дії ухвали слідчого судді та термін дії обов`язків, покладених слідчим суддею, визначити в межах строку досудового розслідування - до 30 листопада 2019 року.

ОСОБА_5 , звільнити з - під варти в залі суду.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до підозрюваного може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатниз осіб.
Контроль за виконанням обов`язків покласти на слідчого.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1