Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/6375/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2019 року слідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :
Слідчий СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_4 , звернулась до слідчого судді із вищевказаним клопотанням, у якому просила накласти арешт на об`єкти нерухомості, а саме: квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00), квартиру АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00), та гараж № НОМЕР_1 розташований за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00), що на праві власності належать ТзОВ «НАКІБАЛ»(, адреса: Україна, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 58-а, кв. 23).

Клопотання обґрунтовано тим, що у СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001083 від 30.03.2019 року, за ознаками ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що невстановлені слідством особи, використовуючи завідомо підроблені документи шахрайським шляхом заволоділи чужим майном, а саме: квартирою АДРЕСА_1 що відповідно до свідоцтва про право власності № НОМЕР_2 від 21.07.2015 належить ОСОБА_5 , квартирою АДРЕСА_2 що відповідно до свідоцтва про право власності № НОМЕР_3 від 21.07.2015 належить ОСОБА_6 , та гаражем № НОМЕР_1 розташованим за адресою: АДРЕСА_3 що відповідно до свідоцтва про право власності № НОМЕР_4 від 21.07.2015 належить ОСОБА_6 .

Досудовим розслідуванням встановлено що 28.12.2018 зареєстровано ТзОВ «НАКІБАЛ» (код ЄДРППОУ 42728246), основним видом діяльності якого є надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого майна із статутним фондом 8 937 464 грн., директором якого призначено ОСОБА_7 .

В подальшому згідно актів прийому-передачі, до статутного фонду ТзОВ «НАКІБАЛ», на підставі підроблених документів передано: квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00), квартиру АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00), та гараж № НОМЕР_1 розташований за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00). Таким чином, згідно статутних документів, розмір внеску ОСОБА_6 до статутного фонду складає 60,12 %, а ОСОБА_5 39,88 %.

В подальшому 19.01.2019 директор ТзОВ «НАКІБАЛ» в особі ОСОБА_7 видає ПП «Веста-Сервіс»(ЄДРПОУ) простий вексель №АА2783007 на 10 000 000 грн. Так, 14.02.2019 директор ПП «Веста-Сервіс» в особі ОСОБА_8 , звернувся до приватного нотаріуса ОСОБА_9 з метою отримання виконавчого напису та стягнення за вказаним векселем з ТзОВ «НАКІБАЛ» на користь ПП «Веста-Сервіс», заборгованості в розмірі 10 000 000 грн. Так, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу 21.02.2019 директор ПП «Веста-Сервіс» звернувся до приватного виконавця ОСОБА_10 та пред`явив виконавчий напис нотаріуса ОСОБА_9 від 14.02.2019.

Допитаний в якості потерпілого ОСОБА_5 надав показання, що він та його матір ОСОБА_6 являються власником двох вищевказаних квартир та гаражу. У вказаних квартирах фактично не проживали, в орендне користування їх не надавали. Також ОСОБА_5 зазначив, що жодного відношення до ТОВ «НАКІБАЛ» не має, засновником його ніколи не був, до статутного фонду товариства ні він ні його матір нерухомість не передавали, жодні документи не підписували.

Отже, з викладеного вбачаються незаконні дії невстановлених досудовим розслідуванням осіб, спрямовані на позбавлення права власності ОСОБА_5 на квартиру квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00), та ОСОБА_6 на квартиру АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00), та гараж № НОМЕР_1 розташований за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000).

Враховуючи дані обставини 09.04.2019 слідчим Подільського УП ГУНП в м. Києві вищевказане нерухоме майно визнано речовим доказом.

Тому з метою забезпечення реалізації права власності на нерухоме майно, а також недопущення в подальшому будь-яких можливих протиправних дій, направлених на відчуження вищезазначеного майна що належить ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , на даний час виникла необхідність у його збереженні шляхом накладання арешту.

Клопотання про арешт майна слідчий просить розглянути без повідомлення особи для забезпечення арешту майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

В судове засідання слідчий не з`явилась, звернулась до суду із заявою, в якій просила розглянути клопотання без її участі, просила його задовольнити.

Враховуючи викладене, слідчий суддя на підставі ч. 1 ст. 172 КПК України, яка встановлює, що неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, дійшов висновку про можливість розгляду клопотання без участі прокурора та власника майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя встановив наступне.

СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування, відомості по якому внесені 30.03.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001083 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 131 КПК України передбачено, що заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий зазначала, що з метою збереження речових доказів необхідно застосувати такий вид забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Частиною 4 ст. 173 КПК України передбачено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Оцінюючи в сукупності надані стороною кримінального провадження докази, а також враховуючи можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, наслідки арешту майна для підозрюваних та третіх осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, застосування такого виду заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна є можливим.

Зважаючи на те, що слідчим доведено необхідність накладення арешту, вбачаю достатні обґрунтовані підстави для задоволення даного клопотання, оскільки документи додані до клопотання свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення збереження речових доказів, до того ж, будь-яких негативних наслідків, які можуть негативно позначитися на інтересах власника майна та інших осіб від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, слідчим суддею не встановлено.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 170 - 173 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на об`єкти нерухомості, а саме: квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00), квартиру АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00), та гараж № НОМЕР_1 розташований за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00), що на праві власності належать ТзОВ «НАКІБАЛ»(, адреса: Україна, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 58-а, кв.23) шляхом заборони відчужувати, розпоряджатись, вчиняти проведення будь-яких дій щодо реєстрації (перереєстрації) права власності щодо зазначеного об`єкту нерухомості з метою збереження речових доказів, до постановлення у кримінальному провадженні №0001083 від 30.03.2019 року кінцевого рішення.

Копію ухвали надіслати слідчому, прокурору, іншим заінтересованим особам не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення. Порядок оскарження ухвали визначено ст. 392, 395 КПК України.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1