Провадження №1-кс/760/242/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2019 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі адвоката ОСОБА_3 (свідоцтво № 21/1810 від 08.12.2018р. про право на заняття адвокатською діяльністю, ордер та договір про надання правової допомоги),

розглянув у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_4 на постанову від 16.05.2018р. детектива Національного бюро Четвертого відділу детективів Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0000037 від 18.01.2018р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшла зазначена скарга.

Подана скарга обґрунтована тим, що постановою від 16.05.2018р. детектива Національного бюро Четвертого відділу детективів Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 було закрито кримінальне провадження № 0000037 від 18.01.2018р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

На думку адвоката ОСОБА_4 , прийняте детективом рішення про закриття кримінального провадження не ґрунтується на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження.

Зокрема, в ході проведення досудового розслідування детективом не проведено ряд слідчих дій, а саме: не допитано Генерального прокурора ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ; не допитано детективів НАБУ, що здійснювали досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000784, у якому ОСОБА_6 визначив підслідність за Службою безпеки України; не витребувано матеріали кримінального провадження № 0000784 для встановлення наявності підстав визначення підслідності за СБУ, на які посилається ОСОБА_6 у постанові про визначення підслідності від 17.11.2017р.; не допитано першого заступника Директора НАБУ ОСОБА_8 , у зв`язку з наявністю у нього потенційного конфлікту інтересів у кримінальному провадженні № 0000784, де він нібито може стати потерпілим, як зазначає ОСОБА_6 у постанові від 17.11.2017; не витребувано матеріали судової справи № 826/821/17, на яку посилався ОСОБА_9 у своїй заяві про вчинення кримінального правопорушення від 23.11.2017р., за позовом ОСОБА_10 до НАЗК про визнання протиправною бездіяльність при розгляді заяв ОСОБА_10 від 23 та 28 вересня 2016 року, поданих до НАЗК, про вчинення ОСОБА_6 адміністративних правопорушень, передбачених ст. 172-7 КУпАП та інш.

Крім того, в матеріалах досудового розслідування міститься вимога детектива до Генеральної прокуратури про надання документів з матеріалів кримінального провадження № 0000637, однак жодних матеріалів слідчими Генеральної прокуратури надано не було.

Також, адвокат ОСОБА_4 зазначає, що детективами не витребувано матеріали кримінального провадження № 0001998 з прокуратури Черкаської області та матеріали кримінального провадження № 0000266 з Генеральної прокуратури України, що розслідується за заявами ОСОБА_6 як і кримінальне провадження № 0000637.

Адвокат ОСОБА_4 просив скасувати оскаржувану постанову від 16.05.2018р. про закриття кримінального провадження № 0000037, оскільки, на його думку, вона є немотивованою та необґрунтованою.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримала подану скаргу та просила скасувати оскаржувану постанову.

Детектив НАБ України ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, проте надіслав свої письмові заперечення з приводу поданої скарги. Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України його неявка не є перешкодою для розгляду скарги, у зв`язку з чим слідчий суддя ухвалив проводити судовий розгляд у його відсутності.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання здійснювалось за допомогою технічних засобів кримінального провадження.

Вислухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження № 0000037 від 18.01.2018р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, слідчий суддя вважає, що скарга адвоката ОСОБА_4 підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України під час досудового розслідування заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником може бути оскаржене рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Закриття кримінального провадження відповідно до положень Глави 24 КПК України є формою закінчення досудового розслідування, яке здійснюється в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або при наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після проведення всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.

З метою виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, прийняттю слідчим рішення про закриття кримінального провадження має передувати вжиття ним всіх можливих заходів в порядку, передбаченому КПК України, для з`ясування обставин, які мають значення для кримінального провадження.

Змістом досудового розслідування є діяльність слідчого, спрямована на збирання, дослідження, оцінку, перевірку і використання доказів, попередження, запобігання та розкриття злочинів, встановлення об`єктивної істини, забезпечення правильного застосування закону, охорону прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб.

Основним засобам збирання доказів, а отже - основним засобом всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, досягнення його завдань, є проведення слідчих дій.

Відповідно до ч. 1-2 та 6 ст. 223 КПК України слідчими (розшуковими) є дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для їх проведення є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Доказуванню у кримінальному провадженні згідно із ч. 1 ст. 91 КПК України підлягають, зокрема, подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. Процесуальними джерелами доказів відповідно до ч. 2 ст. 84 КПК України є показання, речові докази, документи та висновки експертів.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливо лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

В ході судового розгляду скарги встановлено, що у провадженні Національного антикорупційного бюро України перебували матеріали кримінального провадження № 0000037 від 18.01.2018р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

16.05.2018р. постановою детектива Національного бюро Четвертого відділу детективів Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 було закрито кримінальне провадження № 0000037 від 18.01.2018р., у зв`язку з відсутністю в діях Голови Національного агентства з питань запобігання корупції ОСОБА_7 та Генерального прокурора України ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

Вказана постанова обґрунтована детективом тим, що 27.07.2016р. Генеральним прокурором України з посиланням на норми законодавства у кримінальному провадженні № 0000637 від 18.07.2014р. винесено постанову про самоусунення від виконання повноважень керівника органу прокуратури та Генерального прокурора України у вказаному кримінальному провадженні. Згідно вказаної постанови повноваження керівника органу прокуратури та Генерального прокурора України у кримінальному провадженні № 0000637 від 18.07.2014р. на час перебування ОСОБА_6 на посаді Генерального прокурора України покладено на першого заступника Генерального прокурора України.

Тому, детектив прийшов до висновку, що ОСОБА_6 було вжито всіх можливих заходів до самостійного врегулювання конфлікту інтересів в кримінальному провадженні № 0000637 від 18.07.2014р.

Крім того, детектив зазначив, що вказані обставини були також враховані НАЗК при проведенні перевірки за результатами розгляду звернень ОСОБА_10 від 23 та 28 вересня 2016р. стосовно можливих порушень Генеральним прокурором України ОСОБА_6 вимог Закону України «Про запобігання корупції» щодо запобігання і врегулювання конфлікту інтересів.

Також детектив зазначив, що Національним антикорупційним бюро України здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000784 від 10.11.2017р. за фактом можливого вчинення службовими особами НАЗК кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

Постановою Генерального прокурора України ОСОБА_6 від 17.11.2017р. визначено підслідність у вказаному кримінальному провадженні за Головним слідчим управлінням Служби безпеки України, тому детектив прийшов до висновку, що наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 визначив підслідність у кримінальному провадженні № 0000784 від 10.11.2017р. у межах наданих йому законом повноважень.

Крім того, детектив зазначив, що реєстрація у ЄРДР кримінального провадження № 0000784 та визначення Генеральним прокурором України у ньому підслідності відбулося більш ніж через одинадцять місяців після розгляду НАЗК звернень ОСОБА_10 стосовно можливих порушень Генеральним прокурором України ОСОБА_6 вимог Закону України «Про запобігання корупції» щодо запобігання і врегулювання конфлікту інтересів. Тому, детектив прийшов до висновку, що на момент підписанням Головою НАЗК ОСОБА_7 листа від 05.12.2016р. № 40-09/6905 остання не могла усвідомлювати про майбутнє досудове розслідування щодо неї НАБУ у рамках кримінального провадження № 0000784 від 10.11.2017р.

Вказані обставини, на думку детектива, свідчать про те, що між підписанням Головою НАЗК ОСОБА_7 листа від 05.12.2016р. № 40-09/6905 та винесенням 17.11.2017р. Генеральним прокурором України постанови про визначення підслідності у кримінальному провадженні № 0000784 від 10.11.2017р. відсутній причинно-наслідковий зв`язок.

Крім того, детектив зазначив, що в ході досудового розслідування не підтвердилось припущення заявника про те, що в результаті вказаних дій ОСОБА_7 та ОСОБА_6 державним інтересам заподіяно істотної матеріальної шкоди у вигляді витрат на заробітну плату працівників, залучених до досудового розслідування кримінального провадження № 0000784 від 10.11.2017р., оскільки зміна підслідності, на думку детектива, у кримінальному провадженні не може впливати на розмір заробітної плати осіб, які приймали участь у його розслідуванні.

Крім цього, детектив зазначив, що в ході досудового розслідування заявником на відповідну вимогу в порядку ст. 93 КПК України не надано відомостей чи документів стосовно підтвердження його позиції щодо завдання йому в результаті дій Голови НАЗК ОСОБА_7 та Генерального прокурора України ОСОБА_6 моральної шкоди.

Таким чином у ході досудового розслідування, детектив прийшов до висновку про відсутність злочинних наслідків (істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб) та причинно-наслідкового зв`язку в діях Голови НАЗК ОСОБА_7 та Генерального прокурора України ОСОБА_6 , які є обов`язковими ознаками об`єктивної сторони складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України на слідчого суддю покладається функція здійснення контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Основна мета функції судового контролю полягає в захисті прав і законних інтересів учасників кримінального судочинства. Для її досягнення перед судовим контролем постає низка завдань: а) запобігти неправомірним діям і рішенням, що порушують конституційні права і свободи громадян; б) відновлювати права, безпідставно порушені органами досудового розслідування; в) надавати правомірним діям і рішенням особи, що провадить дізнання, слідчого, прокурора юридичної сили, легалізувавши, тим самим, отримані докази.

Враховуючи те, що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчий суддя при розгляді скарги на відповідні постанови, з`ясовує питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Правова природа аналізованого виду оскарження процесуального рішення слідчого чи прокурора, передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими органами досудового розслідування, а й підстави його закриття.

В ході судового розгляду скарги, з метою з`ясування питання щодо дотримання детективом вимог законодавства про всебічне та повне дослідження всіх обставин, які підлягають доказуванню в даному провадженні, були досліджені матеріали кримінального провадження № 0000037 від 18.01.2018р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, відповідно до яких, слідчий суддя прийшов до висновку, що доводи адвоката ОСОБА_4 щодо неповноти проведеного досудового розслідування, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду скарги, а також, що вказана постанова детектива не мотивована належним чином та не відповідає вимогам процесуального законодавства.

На думку слідчого судді, обґрунтованими є доводи адвоката з приводу неповноти досудового розслідування, оскільки в даному кримінальному провадженні детективом не було навіть опитано самого заявника ОСОБА_4 , так як і не відібрано пояснень у зазначених заявником свідків, зокрема у Генерального прокурора України ОСОБА_6 , Голови НАЗК ОСОБА_7 , першого заступника директора НАБ України ОСОБА_8 , а також детективів НАБУ, які здійснювали досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000784 щодо обставин, викладених у заяві про кримінальне правопорушення.

Крім того, заслуговують на увагу доводи заявника з приводу того, що детективом в оскаржуваній постанові не було надано оцінку документам, які були надані адвокатом ОСОБА_11 на запит детектива, та які, на думку заявника, підтверджують викладені у заяві обставини вчинення злочину та підтверджують його позиції щодо завдання ОСОБА_4 , в результаті дій Голови НАЗК ОСОБА_7 та Генерального прокурора України ОСОБА_6 , моральної шкоди.

На думку слідчого судді, вказані обставини свідчать про той факт, що детективом не було проведено достатньої кількості слідчих (розшукових) дій в даному кримінальному провадженні, які є необхідними для встановлення істини у ньому, що суперечить дієвості проведеного досудового розслідування та призвело до передчасних та необґрунтованих висновків.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що державні органи завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (рішення у справі «Ассенов та інші проти Болгарії» (Assenov and Others v. Bulgaria), пп. 103 et seq.).

Крім того, вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, серед іншого, покази свідків та висновки судових експертиз (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини» (Tanrikulu v. Turkey) [ВП], заява № 23763/94, пп. 104 et seq., ECHR 1999-IV, та «Гюль проти Туреччини» (Gul v. Turkey), заява № 22676/93, п. 89, від 14 грудня 2000 року).

Враховуючи вказане, слідчий суддя вважає, що винесена детективом постанова від 16.05.2018р. про закриття кримінального провадження, ґрунтується на неповному та поверхневому досудовому розслідуванні, та не відповідає завданням та засадам кримінального провадження, передбаченим ст.ст. 2, 9 КПК України, а також практиці Європейського суду з прав людини стосовно проведення ефективного розслідування, та призвело у результаті до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

За таких обставин, скарга адвоката ОСОБА_4 підлягає задоволенню, а постанова від 16.05.2018р. скасуванню.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 9, 40, 84, 91, 110, 223, 284, 303, 304, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Скаргу адвоката ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову від 16.05.2018р. детектива Національного бюро Четвертого відділу детективів Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0000037 від 18.01.2018р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1