Справа № 308/1264/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 серпня 2019 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність процесуального керівника у кримінальному провадженні №0000003 від 03.02.2019 року,-

ВСТАНОВИВ:
Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах: ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду із скаргою на бездіяльність процесуального керівника у кримінальному провадженні №0000003 від 03.02.2019 року.
Скарга обґрунтовано наступним:
Адвокат вказує, що слідчим управлінням фінансових розслідувань ГУ ДФС у Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені №0000003 від 03.02.2019 року за ч.1 ст.204 КК України.
Процесуальним керівником у вказаному проваджені являється ОСОБА_5 (прокурор відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби управління нагляду у кримінальному провадженні).
18 червня 2019 року слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду було частково задоволено клопотання адвоката ОСОБА_3 та скасовано арешт на транспортний засіб «DAF», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , моделі FT XF 105.460, 2008 року випуску, який був накладений на тимчасово вилучене майно у кримінальному проваджені №0000003 від 03.02.2019 року, власником якого являється ОСОБА_4 .
Адвокат вказує, що 18.07.2019 року була написана заява про видачу транспортного засобу, оскільки на вимоги щодо добровільного повернення такого ні слідчий ні процесуальний керівник ( ОСОБА_5 ) не реагують, тобто не повертають таке майно його власнику. Однак, як вказано в скарзі, в порушення норм КПК України, та умисно, на дуку адвоката, не виконуючи ухвалу слідчого судді слідчий та ОСОБА_5 не реагує ні на усні, ні на письмові вимоги щодо повернення транспортного засобу «DAF», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , моделі FTXF 105.460, 2008 року випуску, не маючи на це жодних правових підстав.
18.07.2019 року, адвокатом ОСОБА_3 , було подану заяву про видачу майна в інтересах ОСОБА_4 процесуальному керівнику про видачу майна, однак ОСОБА_5 навмисно, на думку адвоката, не виконує Ухвалу слідчого судді від 18.06.2019 року та на подану заяву повідомила що вона відмовляє в поверненні ОСОБА_4 його транспортного засобу.
На підставі викладеного, заявник просить: визнати дії процесуального керівника, ОСОБА_5 , у кримінальному проваджені №0000003 від 03.02.2019 року за ч.1 ст.204 КК України, щодо видачі транспортного засобу «DAF», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , моделі FTXF 105.460, 2008 року випуску, який належить ОСОБА_4 , неправомірними. Зобов`язати процесуального керівника ОСОБА_5 по кримінальному провадженню Єдиний реєстр досудових розслідувань №0000003 від 03.02.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, повернути негайно транспортний засіб - «DAF», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , моделі FTXF 105.460, 2008 року випуску , його власнику ОСОБА_4 .
Прокурор в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Тому, слідчий суддя розглянув скаргу у їх відсутності на підставі ч. 3 ст. 306 КПК України.
01.08.2019 року з Прокуратури Закарпатської області до суду надійшли заперечення по справі №308/1264/19 про бездіяльність процесуального керівника у кримінальному провадженні №0000003. Зокрема в запереченні вказано, що дана скарга подана передчасно, оскільки заяву з копією ухвали процесуальним прокурором отримано 22.07.2019 року, тоді як скаргу ОСОБА_3 який діє в інтересах ОСОБА_4 , датовано 23.07.2019 року. Окрім того, прокурор ОСОБА_5 , у запереченнях вказує на те, що зі змісту норм КПК України, зокрема ст.ст.303,169 вбачається, що законодавцем надано право особі в якої було тимчасово вилучено майно подати скаргу на бездіяльність слідчого з його не повернення, в той же час вказано, що така особа має бути саме володільцем вказаного майна. Єдиним документом, що посвідчує особу є паспорт громадянина, а документом що посвідчує право власності на транспортний засіб є свідоцтво про право власності. Прокурор вказує, що зібраними у матеріалах кримінального провадження № 0000003 доказами встановлено що власником транспортного засобу є громадянин ОСОБА_4 , що підтверджено свідоцтвом НОМЕР_2 . Та на підставі викладено прокурор просить відмовити адвокату ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , у задоволенні поданої ним скарги в повному обсязі.
В судове засідання ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не з`явилися, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлялися належним чином. Від адвоката ОСОБА_3 , надійшла заява в якій він просив розглянути скаргу за його відсутності, підтримує в повному обсязі.
Прокурор, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні ОСОБА_6 , в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином. З прокуратури області надійшов лист в якому вказано, що прокурор, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні ОСОБА_6 перебуває у плановій щорічній відпустці, з 05.08.2019 по 04.09.2019 року а тому в судове засідання з`явитися не може, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Тому, слідчий суддя розглянув скаргу у їх відсутності на підставі ч. 3 ст. 306 КПК України.
Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
З матеріалів клопотання встановлено, що у провадженні слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Закарпатській області перебувають матеріали досудового розслідування за №0000003 від 03.02.2019 року за попередньою правовою кваліфікацією за ч.1 ст. 204 КК України.
Слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 11.02.2019 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000003 від 03.02.2019, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1ст.204 КК України, накладено арешт на транспортний засіб - автомобіль марки «DAF» реєстраційний номер НОМЕР_3 з напівпричепом-рефрижератором марки «Schmitz» реєстраційний номер НОМЕР_4 , тютюнових виробів марки «Марбле» без марок акцизного податку України в загальній кількості 21320 пачок, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 CXO № 928043 2 шт., CMR A № НОМЕР_6 від 30.01.2019р 1 арк.; рахунок фактура № 91 від 30.01.2019р 1 арк.; копію пакувального листа № 91 від 30.01.2019р 1 арк.; контрольний талон №338588 1 арк.; телефон чорного кольору марки «SAMSUNG» - 1 шт., ключі до транспортного засобу 2 шт., роздруківку показників тахометра 8 шт..
Ухвалою слідчого судді від 18 червня 2019 року клопотання адвоката ОСОБА_7 , який діє за довіреністю в інтересах ОСОБА_4 , про часткове скасування арешту майна задоволено частково. Скасовано частково накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 лютого 2019 року, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000003 від 03.02.2019, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1ст.204 КК України, арешт на майно, а саме: транспортний засіб - автомобіль марки «DAF» реєстраційний номер НОМЕР_3 , моделі FT XF 105.460, рік випуску 2008 та ключів на нього.
Так, заявник вказує, що він неодноразово, в тому числі і письмово, звертався до прокурора ОСОБА_5 , із клопотанням в якому просив повернути вказаний транспортний засіб. Однак, такі вимоги прокурором ігноруються, на час розгляду скарги в суді, ухвала слідчого судді від 18.06.2019 року не виконана.
Згідно ч. 1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена, зокрема, бездіяльність прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, у нездійсненні інших процесуальних дій володільцем тимчасово вилученого майна.
В ст.169 КПК України, вказано, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним ; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених ч.5 ст.171 та ч.6 ст.173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.
Стаття 174 КПК України передбачає, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до матеріалів, що були надані слідчому судді до матеріалів скарги, встановлено наступне.
Як вбачається зі змісту ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 18.06.2019 року при вирішенні питання про скасування накладеного арешту на майно було встановлено наступне.
Відповідно до відповіді РСЦ МВС в Закарпатській області №31/7-15а/з від 15.05.2019 року на запит адвоката, вказано, що згідно наявного регіонального інформаційного масиву та бази даних підсистеми НАІС Єдиного державного реєстру МВС України в Закарпатській області станом на 15.05.2019 року за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровані дві реєстраційні операції із транспортним засобом марки «DAF» реєстраційний номер НОМЕР_3 моделі FT XF 105.460, рік випуску 2008.
Згідно доданих копій реєстраційних карт ТЗ власником транспортного засобу марки «DAF» 2008 р.в., реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 є громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .
Згідно копії паспорту заявника, прізвище такого вказано як ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нижня Апша, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .
Згідно витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання № 3-2018 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нижня Апша, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .
Згідно доданих копій реєстраційних карт ТЗ 23.12.2016 року за заявою власника ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , передано вказаний транспортний засіб в користування громадянину ОСОБА_8 в термін до 23.12.2019 року, та видано свідоцтво про реєстрацію для поїздки за кордон НОМЕР_5 .
Крім того, слідчим суддею враховано, що під час досудового розслідування, слідчим було відібрано пояснення у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як власника вказаного в клопотанні транспортного засобу.
Відповідно до картки платників податків (копію якої надано до матеріалів клопотання), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб платників податків НОМЕР_7 , дата реєстрації 07.10.1999 року.
При цьому, згідно наданих заявником до матеріалів скарги відповіді на звернення 0- з інформаційного ресурсу igov.gov.ua, за результатами пошуку за запитом по фізичній особі з ІПН НОМЕР_7 зареєстрованими значиться зокрема й транспортний засіб марки «DAF» моделі FT XF 105.460, рік випуску 2008, дата реєстрації вказана 23.12.2016.
Слідчий суддя констатує, що ідентифікаційний код НОМЕР_7 , зазначений в реєстраційних картці ТЗ DAF FT XF 105.460, шасі НОМЕР_8 збігається з тим що вказаний в картці платників податків (копію якої надано до матеріалів клопотання), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
З урахуванням наведених вище обставин та даних про особу, ОСОБА_4 , є власником майна транспортного засобу марки «DAF» 2008 р.в., реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 та вказані відомості спростовують доводи слідчого та прокурора про неналежність майна ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно ч. 1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Зворотного в судовому засіданні слідчим або прокурором слідчому судді надано не було, та наведених вище обставин не спростовано стороною обвинувачення .
Відповідно до ч.1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Частиною 2 ст. 167 КПК України передбачено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Згідно ч.1 ст.169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.
Згідно ч.1 ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.
Оскільки, накладений арешт на спірне майно скасовано ухвалою слідчого судді, тому тимчасово вилучене майно підлягає поверненню особі у якої воно було вилучене або володільцю майна.
Згідно п. 21 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься розумність строків.
З огляду на вказане вище, слідчий суддя вважає, що скарга в частині вимог про повернення транспортного засобу - «DAF», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , моделі FTXF 105.460, 2008 року випуску , його власнику є обґрунтованою та підлягає до задоволення.
Разом із тим, слідчий суддя констатує, що вимоги заявника щодо: визнання неправомірними дії процесуального керівника прокурора у кримінальному проваджені №0000003 від 03.02.2019 року за ч.1 ст.204 КК України, не є предметом розгляду в межах передбачених ст. 303 КПК України.
Частиною 2 ст.307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Вимогами ст. 307 КПК України, визначено перелік рішень, що можуть прийматися слідчим суддею за результатами розгляду скарги, кримінальний процесуальний кодекс не регламентує процедури вирішення слідчим суддею питання визнання дій неправомірними. Тому в задоволенні вимог скарги в цій частині слід відмовити.
Також, при вирішені питання по вимозі скарги, слідчий суддя враховує, що скаржником не наведено, а у слідчого судді відсутні дані, який конкретно слідчий, прокурор мав здійснити відповідну дію та не здійснив, з урахуванням наявного витягу з ЄРДР по вказаному кримінальному провадженню.
За таких обставин враховуючи вищенаведене, приходжу до висновку, що скарга підлягає задоволенню частково.
Керуючись ст.ст. 303 - 307 КПК України, слідчий суддя,-
ПОСТАНОВИВ:
Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність процесуального керівника у кримінальному провадженні №0000003 від 03.02.2019 року - задовольнити частково.
Зобов`язати уповноважену службову особу, слідчого у провадженні якого перебуває кримінальне провадження або прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000003 від 03.02.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, повернути транспортний засіб - автомобіль марки «DAF», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , моделі FTXF 105.460, 2008 року випуску, його власнику ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_7 ), який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .
В іншій частині скарги відмовити.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1