Справа № 472/1200/16-к
Номер провадження 1-кп/473/274/2019

УХВАЛА

"18" червня 2019 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4

учасники процесу:

прокурор ОСОБА_5 ,
обвинувачений ОСОБА_6

захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7

представники потерпілих: Веселинівської районної державної адміністрації Миколаївської області ОСОБА_8 , Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Миколаївській області ОСОБА_9

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Вознесенська із застосуванням засобів аудіо та відео фіксації процесу кримінальне провадження

за № 0000024 за обвинуваченням ОСОБА_6

уродженця с. Новосвітлівка Веселинівського району Миколаївської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працює головою Веселинівської районної державної адміністрації Миколаївської області, депутата Веселинівської районної ради Миколаївської області сьомого скликання, не судимого,
у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.27 ч.1 ст.366, ч.4 ст.358, ч.1 ст.190 КК України,

В С Т А Н О В И В:
До Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від Миколаївського апеляційного суду надійшло кримінальне провадження за № 0000024 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.27 ч.1 ст.366, ч.4 ст.358, ч.1 ст.190 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор заявила відвід на підставі положень п.1 ч.2 ст.78 КПК України адвокату ОСОБА_7 , який представляє інтереси в межах кримінального провадження обвинуваченого ОСОБА_6 і всупереч вимогам п.1 ч.4 ст. 47 КПК України не відмовився від виконання своїх обов`язків через здійснення ним захисту обвинуваченого ОСОБА_10 , (свідка в цьому кримінальному провадженні).
Вислухавши думки учасників справи щодо заявленого відводу адвокатуОСОБА_7 , суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.
Згідно ч.1 ст. 46 КПК України, захисник не має права взяти на себе захист іншої особи або надавати їй правову допомогу, якщо це суперечить інтересам особи, якій він надає або раніше надавав правову допомогу.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що у даному кримінальному провадженні № 0000024 ОСОБА_6 обвинувачується у підбурюванні 20.11.2015 р. лікаря-терапевта ординатора терапевтичного відділення Веселинівської ЦРЛ ОСОБА_10 до службового підроблення медичної картки стаціонарного хворого та листка непрацездатності.
Захист обвинуваченого ОСОБА_6 у суді першої інстанції здійснював адвокат ОСОБА_7 .
Як видно з оскаржуваного вироку Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 березня 2018 року, лікар ОСОБА_10 був допитаний судом в якості свідка та надавав пояснення про те, що у терапевтичне відділення прийшов ОСОБА_6 з направленням лікаря - ендокринолога, історією хвороби та санаторно-курортною карткою для стаціонарного лікування, але фактично на стаціонарному лікуванні у ЦРЛ не перебував. Потім він дізнався, що ОСОБА_6 поїхав в санаторій, але з цього часу він, на прохання ОСОБА_6 , вів його історію хвороби. 04.12.2015 р. медсестра ОСОБА_11 звернулася з проханням виписати лікарняний лист ОСОБА_6 . ОСОБА_10 заповнив історію хвороби та передав старшій медсестрі, яка заповнила лікарняний лист і ОСОБА_10 його підписав.
У матеріалах судового провадження мається копія вироку Веселинівського районного суду Миколаївської області від 10 березня 2016 року у відношенні ОСОБА_10 (т.1, а.п. 142).
За цим вироком затверджена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним ОСОБА_10 у кримінальному провадженні за № 0000004 від 20.01.2016 р. за ч.1 ст. 366 КК України. Згідно зазначеного судом у даному вироку формулювання обвинувачення, ОСОБА_10 обіймаючи посаду лікаря-терапевта, ординатора терапевтичного відділення Веселинівського центральної районної лікарні у період з 23.11.2015 р. до 04.12.2015 р. здійснив до історії хвороби ОСОБА_6 неправдиві відомості, а саме: робив записи щодо лікарських призначень, ходу лікування та стану хворого, хоча останній у вказаний період знаходився на санаторно-профілактичному лікуванні у санаторії «Днестр», а не у терапевтичному відділенні лікарні. Крім того, 04.12.2015 р., знаючи, що відомості у листку непрацездатності ОСОБА_6 не відповідають тим, що передбачені Інструкцією про прядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, підписав його та завірив власною печаткою.
ОСОБА_10 вину визнав. Суд визнав доведеною вину ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України. Захист ОСОБА_10 у суді здійснював адвокат ОСОБА_7 .
Отже, ОСОБА_10 був засуджений за дії, до яких його, згідно обвинувачення, визнаного судом доведеним, підбурив ОСОБА_6 . Саме за ці дії ОСОБА_6 обвинувачується у даному кримінальному провадженні № 0000024. В суді першої інстанції ОСОБА_6 вину не визнав.
У зв`язку із цим, захист ОСОБА_6 адвокатом ОСОБА_7 , який раніше здійснював захист ОСОБА_10 , порушує вимоги ч.1 ст. 46 КПК України, згідно якої захисник не має права взяти на себе захист іншої особи або надавати їй правову допомогу, якщо це суперечить інтересам особи, якій він надає або раніше надавав правову допомогу.
Оскільки захисник ОСОБА_7 раніше надавав правову допомогу ОСОБА_10 , тому з урахуванням вищевикладеного він не мав права здійснювати захист обвинуваченого ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні № 0000024,оскільки інтереси останнього суперечить інтересам ОСОБА_10 , якому захисник раніше надавав правову допомогу.
Вимогами п.1 ч.2 ст.78 КПК України регламентовано, що особа не має права брати участь у кримінальному провадженні, якщо вона у цьому провадженні надає або раніше надавала правову допомогу особі, інтереси якої суперечать інтересам особи, яка звернулася з проханням про надання правової допомоги.
Питання конфлікту інтересів, як загальної правової категорії, знаходиться у сфері правового регулювання Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року і Правил адвокатської етики, затверджених Установчим З`їздом адвокатів України 17 листопада 2012 року.
Відповідно до п.7 ч.1 ст.28 вказаного закону, адвокату забороняється укладати договір про надання правової допомоги і він зобов`язаний відмовитися від виконання договору, укладеного адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням, у разі, якщо: адвокат надає правову допомогу іншій особі, інтереси якої можуть суперечити інтересам особи, яка звернулася щодо укладення договору про надання правової допомоги.
Захисник після його залучення відповідно до п.1 ч.4 ст. 47 КПК має право відмовитися від виконання своїх обов`язків лише у випадках:

1) якщо є обставини, які згідно з КПК виключають його участь у кримінальному провадженні. До таких обставин п.1 ч.2 ст.78 КПК України відносить випадки коли: захисник у цьому провадженні надає або раніше надавав правову допомогу особі, інтереси якої суперечать інтересам особи, яка звернулася з проханням про надання правової допомоги;

Проте в даному кримінальному провадженні захисник ОСОБА_7 всупереч вимогам п.1 ч.4 ст. 47 КПК України не відмовився від виконання своїх обов`язків.

Керуючись п.1 ч.4 ст. 47, п.1 ч.2 ст.78 КПК України, Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Арбузинського відділу Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 про відвід адвоката ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000024 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.27 ч.1 ст.366, ч.4 ст.358, ч.1 ст.190 КК України задовольнити, відвести адвоката ОСОБА_7 .

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя

Судді