Провадження №11-кп/801/912/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 листопада 2019 рокум. Вінниця

Колегія суддів Вінницького апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000013 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 03.06.2019, яким засуджено

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гавришівка Вінницького району Вінницької області, громадянина України, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України;
-за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 1 рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік.
На підставі п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язано періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирішено долю речових доказів.

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Згідно вироку суду, 22.12.2018 близько 21:00 год. ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_7 перебували біля банкомату самообслуговування ПАТ КБ «Приват Банк», що розташований біля відділення АТ «АКЦЕНТ-БАНК», по вул. Замостянській, 8, в м. Вінниці. ОСОБА_8 в присутності ОСОБА_7 дістав належну йому пластикову банківську картку АТ «АКЦЕНТ-БАНК» № НОМЕР_1 , золотистого кольору, та ввівши захисний код доступу зняв з неї грошові кошти у сумі 100 гривень. В цей період ОСОБА_7 , перебуваючи поряд, скориставшись нагодою побачив пін-код, який вводив ОСОБА_8 та запам`ятав його.
В подальшому, ОСОБА_7 знаходячись за місцем проживання ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_2 , вийшовши з кімнати, в якій вони розпивали спиртні напої, побачив в коридорі на ручці дверей куртку, яка належала ОСОБА_8 . Під час перевірки зовнішніх кишень куртки, у верхньому зовнішньому правому кармані, ОСОБА_7 виявив пластикову банківську картку АТ «АКЦЕНТ-БАНК» № НОМЕР_1 , золотистого кольору, яка належала ОСОБА_8 , яку він привласнив з метою подальшої крадіжки грошових коштів, які знаходились на ній.
22.12.2018 о 22:21 год., ОСОБА_7 реалізовуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання негативних наслідків, використовуючи вищевказану банківську картку, яка належить ОСОБА_8 , без відома останнього, шляхом здійснення транзакції, зняв з вказаної банківської картки готівку у сумі 5000 гривень в банкоматі, що знаходиться за адресою: вулиця Замостянська, 8 в м. Вінниці.
22.12.2018 о 22:23 год. ОСОБА_7 шляхом здійснення транзакції, зняв з вище вказаної банківської картки готівку у сумі 200 гривень, через банкомат, що знаходиться за адресою: Замостянська, 8, в м. Вінниці.
22.12.2018 о 22:25 год. ОСОБА_7 , продовжуючи свій злочинний намір, спрямований на протиправне заволодіння чужим майном, використовуючи банківську картку АТ «АКЦЕНТ-БАНК» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_8 , без відома останнього, шляхом здійснення транзакції, зняв з вказаної банківської картки готівку у сумі 150 грн., через банкомат, що знаходиться за адресою: вулиця Замостянська, 8, в м. Вінниці.
Після чого, ОСОБА_7 з місця вчинення злочину разом з викраденими грошовими коштами зник, в подальшому викраденим розпорядився на власний розсуд, тим самим завдав матеріальний збиток потерпілому ОСОБА_8 на загальну суму 5350 грн.
Таким чином, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи висновків суду щодо винуватості обвинуваченого, ставить питання про скасування вироку в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок м`якості.
На думку прокурора, суд першої інстанції не врахував, що обвинувачений ОСОБА_7 вчинив умисний злочин середньої тяжкості, матеріальної шкоди потерпілому не відшкодував, раніше вже засуджувався за тяжкі злочини, але по відбуттю покарання належних висновків не зробив та вчинив нове кримінальне правопорушення через жагу до легкої наживи.
Зазначає про неможливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 без повної ізоляції від суспільства та вважає необґрунтованим висновок суду про можливість застосування щодо обвинуваченого ст. 75 КК України, а тому просить ухвалити новий вирок, яким засудити ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки, виключити з вироку вказівку про щире каяття як обставину, що пом`якшує покарання, в решті - залишити вирок без змін.

Позиції учасників судового провадження.
Заслухавши доповідача, прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу, обвинуваченого ОСОБА_7 , який просив апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, перевіривши матеріали справи в межах апеляційної скарги та обговоривши її доводи, колегія суддів дійшла наступного.

Мотиви Суду.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки місцевого суду щодо фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, доведеності вини та кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 185 КК України не оскаржується та не переглядається.
Згідно вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При призначенні ОСОБА_7 покарання суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, а також відсутність обтяжуючих покарання обставин і вірно визначив розмір покарання за вчинення злочину в межах санкції частини 1 статті 185 КК України, тому підстав для призначення більш суворого покарання немає.
Згідно позиції Верховного Суду, викладеній у рішенні від 22.03.2018 у справі №759/7784/15-к, розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.
До апеляційного суду 27.11.2019 надійшла заява потерпілого ОСОБА_8 про те, що обвинувачений ОСОБА_7 відшкодував у повній мірі завдану йому матеріальну шкоду з урахуванням банківських відсотків у загальній сумі 7 800 грн., а тому жодних претензій до нього не має.
Відповідно до ст. 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Згідно роз`яснень, які містяться в п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року, рішення суду про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням має бути належним чином мотивоване.
На думку колегії суддів, суд першої інстанції належним чином мотивував прийняте рішення, а факт відшкодування завданої потерпілому шкоди у повному розмірі свідчить про наявність у ОСОБА_7 щирого каяття у скоєному та дає підстави не призначати реальне відбування покарання, оскільки виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства.
Щодо доводів апеляційної скарги прокурора про те, що обвинувачений раніше був судимий за вчинення тяжких умисних злочинів, Суд звертає увагу, що судимість має строковий характер та припиняється після її погашення або зняття. Як погашення, так і зняття судимості пов`язані зі спливом певних термінів, протягом яких особа повинна перетерпіти негативні наслідки та своєю поведінкою довести остаточне виправлення.
Верховний Суд у постанові від 27.09.2018 (справа 647/1831/15-к) зазначив, що припинення судимості анулює всі кримінально-правові та загальноправові наслідки засудження та призначення покарання.
У даному випадку попередні судимості ОСОБА_9 погашені та не підлягають врахуванню судом при призначенні покарання.
З огляду на вказане, апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а :
апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 03.06.2019 щодо ОСОБА_7 без змін.

Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судові рішення апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту проголошення.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3