Справа № 577/4089/19
Провадження № 1-кс/577/2657/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"03" вересня 2019 р. м. Конотоп

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

слідчого ОСОБА_3

користувача майна ОСОБА_4

розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Конотопського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно за матеріалами досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000918 від 01.09.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

02.09.2019 року до суду надійшло вищевказане клопотання, погоджене з прокурором, в якому ставиться питання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме автомобіль «ВАЗ 21011», д.н.з. НОМЕР_1 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , належних на праві користування ОСОБА_4 , з метою заборони на використання вказаного автомобіля, заборони розпоряджатися вищевказаним майном і збереження його в якості речового доказу, для проведення в подальшому відповідних експертиз.

На обгрунтування вимог у клопотанні вказано, що 31.08.2019 року надійшло повідомлення зі служби 102, від поліцейського СРПП Конотопського ВП, про те, що за адресою с. Грузьке був зупинений автомобіль марки «ВАЗ 21011», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням громадянина ОСОБА_4 , у якому виявлено невідповідність номера кузова автомобіля , який зазначений в свідоцтві про реєстрацію автомобіля.

01.09.2019 року відомості за даним фактом внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000918, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Опитаний ОСОБА_4 пояснив, що користується автомобілем близько 8 років, який придбав у осіб ромської національності, під час користування неодноразово проходив технічні огляди, про не відповідність номера кузова раніше не знав.

Беручи до уваги, що «ВАЗ 21011», д.н.з. НОМЕР_1 є предметом кримінального правопорушення, а також з метою заборони на використання вказаного автомобіля, заборони розпоряджатися таким майном щоб не призвести його зникнення, втрату або пошкодження чи інших наслідків, що можуть перешкоджати кримінальному провадженню, необхідно накласти арешт на автомобіль «ВАЗ 21011», д.н.з. НОМЕР_1 , та на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу .

З огляду на викладене і ставиться питання про накладення арешту на вилучене майно.

Слідчий СВ Конотопського ВП ГУНП ОСОБА_3 підтримав клопотання фактично пославшись на обставини викладені вище.

Користувач автомобілю ОСОБА_4 просить повернути автомобіль. При цьому вказав, що йому не відомо про жодні підробки документу на цей транспортний засіб, яким користується вже близько десяти років.

Ознайомившись з доводами сторін, дослідивши представлені докази суд приходить до такого висновку.

Під заходами забезпечення кримінального провадження прийнято розуміти передбачені КПК заходи примусового характеру, які застосовуються за наявності підстав та в порядку, встановленому законом, з метою запобігання і подолання негативних обставин, що перешкоджають або можуть перешкоджати вирішенню завдань кримінального провадження, забезпеченню його дієвості.

У ч.5 ст. 132 КПК України визначено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ст.223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Згідно витягу з ЄРДР правова кваліфікація кримінального провадження №0000918 від 01.09.2019 року визначена за ч.1 ст.358 КК України підроблення посвідчення або іншого офіційного документа. Із викладеної фабули вбачається, що підставою для внесення відомостей в ЄРДР стало виявлення невідповідності номера кузова автомобіля, який зазначений у свідоцтві про реєстрацію автомобіля.

Слід відмітити, що підозра нікому не висувалася.

Обєктом вказаного злочину є встановлений законодавством порядок обігу і використання офіційних та деяких приватних документів, який забезпечує нормальну діяльність підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, а також права і законні інтереси громадян, порядок документального посвідчення фактів, які мають юридичне значення.

Предметом цього кримінального правопорушення, зокрема є посвідчення або інший документ, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією незалежно від форми власності, громадянином-підприємцем, приватним нотаріусом, аудитором чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків.

У статтях 84, 86 КПК визначено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

За приписом ст.98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Клопотання про арешт тимчасово вилучених автомобіля «ВАЗ 21011», д.н.з. НОМЕР_1 , та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 обгрунтовується тим, що вони є предметом злочину.

У матеріалах справи відсутня постанова про визнання цих об`єктів речовими доказами.

Крім того, у клопотанні не зазначено за якими критеріями чи ознаками транспортний засіб може бути визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні за фактом підроблення документа свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, і за якими ознаками є предметом злочину, передбаченого ст.358 КК України та містить відомості, що можуть бути використані як доказ в рамках конкретного кримінального провадження. Також не вказано на якій підставі автомобіль підлягає експертному дослідженню.

Відповідно до частини 1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

При цьому у відповідності до частини 3 статті 132 КПК України, арешт майна, як один із заходів забезпечення кримінального провадження, не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що арештоване може бути майно лише те, зокрема, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом конкретного злочину.

Відповідно до ст.94 КПК слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

З огляду на викладене слід дійти висновку, що слідчим не надано доказів, які б давали достатні підстави вважати, що вилучений автомобіль є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину у конкретному кримінальному провадженні внесенного до ЄРДР за ознаками ч.1 ст.358 КК України, а тому клопотання в цій частині не підлягає задоволенню.

Разом з тим, вилучене свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу є предметом вказаного злочину, а наявність чи відсутність ознак його підроблення перевіряється правоохоронним органом в межах внесених до ЄРДР відомостей за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.358 КК України. Отже, може бути речовим доказом у кримінальному провадженні, що є підставою для накладення арешту на цей документ.

Керуючись: ст.ст. 98, 167, 170-173 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Конотопського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно задовольнити частково.

Накласти арешт на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , виданого на ім`я ОСОБА_5 , що зберігається в камері зберігання речових доказів Конотопського ВП ГУНП, по кримінальному провадженню №0000918 від 01.09.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України, вилучене 31.08.2019 року.

У задоволенні решти клопотання відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом п"яти днів з дня проголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1