Провадження № 274/1759/19
ВИРОК Провадження № 1-кп/0274/428/19

І м е н е м У к р а ї н и
15.10.2019 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання . . . . ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 274/830/19 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мена Чернігівської області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, неодруженого, на даний час працює неофіційно, на час подій військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ч. 4 ст. 407, ч. 4 ст. 407, ч. 4 ст. 407 КК України,

за участі прокурора . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_4

обвинуваченого . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, обіймаючи посаду номера обслуги другої обслуги першого гаубичного самохідно-артилерійського взводу четвертої гаубичної самохідно-артилерійської батареї другого самохідно-артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , в порушення статей 11, 16, 30, 35, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та статей 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, без дозволу відповідних командирів та поважних причин, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, 11 червня 2018 року о 08 год. 00 хв. не з`явився вчасно на службу до військової частини НОМЕР_1 , розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , після чого до 11 липня 2018 року проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з проходженням військової служби та виконанням службових обов`язків.

Крім того, ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем строкової військової служби військової частини НОМЕР_1 , обіймаючи посаду гранатометника другого відділення охорони другого взводу охорони четвертої роти охорони батальйону охорони, в порушення вимог статей 11, 16, 49, 127, АДРЕСА_3 , 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 1-4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, повторно, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитися від військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, в умовах особливого періоду, 14 січня 2019 року о 12 год. 50 хв. самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , що дислокується за адресою АДРЕСА_2 , та проводив час на власний розсуд за місцем фактичного проживання родичів у м. Мена Чернігівської області, не пов`язуючи його із виконанням службових обов`язків, до 19 січня 2019 року, коли о 05 год. 50 хв. прибув до військової частини НОМЕР_1 , де приступив до виконання службових обов`язків.

Також ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем строкової військової служби військової частини НОМЕР_1 , обіймаючи посаду гранатометника другого відділення охорони другого взводу охорони четвертої роти охорони батальйону охорони, в порушення вимог статей 9, 11, 16, 28, 49, 127, АДРЕСА_3 , 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 1-4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, повторно, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від проходження військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, 17 квітня 2019 року самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , та проводив час на власний розсуд за місцем фактичного проживання родичів у м. Мена Чернігівської області, не пов`язуючи його з виконанням службових обов`язків до 19 липня 2019 року, коли був доставлений працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 до військової прокуратури Житомирського гарнізону.

Кримінальна відповідальність за злочини, у вчиненні яких ОСОБА_3 визнається винуватим, передбачена ч. 4 ст. 407 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнав повністю та показав, що він був призваний на військову службу. З 28.02.18 уклав контракт на проходження військової служби. Служив у військовій частині НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 , був на посаді номера обслуги. У нього в сім`ї вже близько двох років існують сімейні проблеми, пов`язані з тим, що сестра з цивільним чоловіком поділили будинок, виникла заборгованість за комунальні послуги. 11 червня 2018 року він не повернувся з відпустки, так як вирішував сімейні проблеми. Командира про неповернення не повідомляв, жив не за місцем проживання, а у товаришів у м. Мена, адреси не пам`ятає. В подальшому його спіймали працівники військкомату, доставили у військову частину. У зв`язку зі скоєним його було звільнено з контрактної служби, переведено на строкову, на посаду гранатометника. В січні 2019 року його не відпускали у відпустку, тоді він, нікому не кажучи, переліз через огорожу та втік із частини. Поїхав до м. Мена, жив у друзів, де знову його піймали працівники військкомату. По третьому епізоду, в квітні, після суду він вернувся в частину, а 17 числа знову через огорожу втік з частини. Для того, щоб підзаробити і його не знайшли, скориставшись тим, що м. Мена знаходиться неподалік кордону і там легко перетнути кордон неофіційно, вирішив поїхати на заробітки в Росію. Коли перетинав кордон, його спіймали російські прикордонники. Його взяли під варту і півтора місяці він чекав суд. До нього в Бердянське СІЗО приїжджали слідчі з адвокатом. Приходили працівники ФСБ, які застосовували до нього фізичний, психологічний тиск, вербували, пропонували підірвати військову частину. Далі в червні, числа 20-го, його перевели до іншого СІЗО, доставили на суд, йому було призначено покарання за незаконний перетин кордону у виді штрафу в розмірі 300000 крб. і надано 10 днів на видворення під заставу військового квитка. Після цього його ще завезли до відділу поліції, перевірили, чи не притягувався до адміністративної відповідальності. Приблизно о 17 годині його відпустили, він маршрутками дібрався до селища, де незаконно перетинав кордон, і вже опівночі він був вдома. Про події він нікому не повідомив, продовжував знаходитися у м. Мена у друзів, займався сімейними справами. Поштою йому з Росії повернули військовий квиток. В липні його знову піймали працівники військкомату. Розуміє, що зробив неправильно, кається, прагне спокутувати провину, відбуваючи покарання, виправиться.

Крім повного визнання вини обвинуваченим, його винуватість повністю підтверджується сукупністю зібраних та досліджених у судовому засіданні доказів:

*даними копії витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 114 від 07.05.18, згідно з яким військовослужбовця військової служби за контрактом солдата ОСОБА_3 , номера обслуги другої обслуги першого гаубичного самохідно-артилерійського взводу четвертої гаубичної самохідно-артилерійської батареї другого гаубичного самохідно-артилерійського дивізіону, зараховано до списків особового складу частини та вважати таким, що з 07.05.18 приступив до виконання службових обов`язків за посадою (т. 1, а.п. 18, 42);

*даними копії витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 118 від 14.05.18, згідно з яким військовослужбовця військової служби за контрактом солдата ОСОБА_3 , номера обслуги другої обслуги другого гаубичного самохідно-артилерійського дивізіону вважати таким, що вибув у щорічну основну відпустку з 14 травня до 08 червня 2018 року (т. 1, а.п. 25);

*даними копії витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 163 від 12.07.18, згідно з яким військовослужбовця військової служби за контрактом солдата ОСОБА_3 , номера обслуги другої обслуги першого гаубичного самохідно-артилерійського взводу четвертої гаубичної самохідно-артилерійської батареї другого гаубичного самохідно-артилерійського дивізіону вважати таким, що повернувся після самовільного залишення розташування частини 11 липня 2018 року (т. 1, а.п. 55);

*даними копії наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 1253 від 17.07.18, згідно з яким за самовільне залишення військової частини, відсутність на військовій службі без поважних причин з 11.06.18 до 11.07.18, особисту недисциплінованість солдату ОСОБА_3 накладено дисциплінарне стягнення у виді звільнення з військової служби за службовою невідповідністю (т. 1, а.п. 34);

*даними копії витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 176 від 26.07.18, згідно з яким військовослужбовця військової служби за контрактом солдата ОСОБА_3 , колишнього номера обслуги другої обслуги першого гаубичного самохідно-артилерійського взводу четвертої гаубичної самохідно-артилерійської батареї другого гаубичного самохідно-артилерійського дивізіону, звільненого з військової служби за контрактом, з 26 липня 2018 року направлено для проходження строкової військової служби як такого, що не вислужив встановлений строк строкової військової служби, призначено на посаду гранатометника другого відділення охорони другого взводу охорони четвертої роти охорони батальйону охорони (т. 2, а.п. 14, 15, 87);

*даними копії витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 65 від 14.01.19, згідно з яким призначено службове розслідування за фактом самовільного залишення військової частини 14.01.19 військовослужбовцем військової строкової служби гранатометником батальйону охорони солдатом ОСОБА_3 (т. 2, а.п. 16);

*даними копії витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 136 від 23.01.19, згідно з яким за самовільне залишення військової частини, відсутність на військовій службі без поважних причин з 14.01.19 до 18.01.19 військовослужбовцю військової строкової служби гранатометнику батальйону охорони солдату ОСОБА_3 оголошено сувору догану (т. 2, а.п. 85);

*даними копії витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 806 від 03.05.19, згідно з яким за самовільне залишення військової частини, відсутність на військовій службі без поважних причин з 17.04.19 військовослужбовцю військової строкової служби гранатометнику батальйону охорони солдату ОСОБА_3 оголошено сувору догану (т. 3, а.п. 28).

За клопотанням прокурора, проти задоволення якого не заперечили інші учасники судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

На підставі викладеного, оцінивши наведені докази в їхній сукупності, суд вважає винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 , в межах висунутого обвинувачення, доведеною повністю та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 407 КК України, як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, а також самовільні залишення військової частини, вчинені в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинені військовослужбовцем (крім строкової служби) та військовослужбовцем строкової служби.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає: щире каяття, з`явлення із зізнанням, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину внаслідок збігу тяжких сімейних обставин.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому, суд визнає: вчинення злочину особою повторно.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд керується загальними засадами призначення покарання, визначеними у ст. 65 КК України, і враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують його покарання.

Відповідно до статті 12 частин 3, 4 КК України злочини, передбачені ч. 4 ст. 407 КК України, є тяжкими злочинами.

Обвинувачений до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, зареєстрований з матір`ю, братом і дідом, працює неофіційно, за місцем служби характеризувався спочатку посередньо, в подальшому - негативно.

З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги ступінь суспільної небезпеки та санкцію кримінального закону, суд призначає покарання у виді позбавлення волі. Обговоривши питання можливості звільнення від відбування покарання з випробуванням, суд не вбачає підстав для такого звільнення, оскільки обвинувачений продовжував свою злочинну діяльність, навіть будучи під слідством, а потім і після призначення щодо нього судового розгляду, намагався уникнути суду, переховуючись на території країни-агресора, самостійно до правоохоронних органів не звернувся, що вказує на підвищену суспільну небезпечність як особи, так і скоєних ним злочинних посягань. Разом з тим, враховуючи, що обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, вину визнав, розкаявся, сприяв розкриттю злочинів, приймаючи до уваги особу обвинуваченого, який є молодим за віком, як встановлено органом досудового розслідування вчинив злочин внаслідок збігу тяжких сімейних обставин, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому строк покарання ближчий до нижньої межі санкції закону про кримінальну відповідальність. На думку суду саме призначене покарання буде необхідним й достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.

Цивільний позов у провадженні не подано, дані про процесуальні витрати матеріали провадження не містять.

Підстав для зміни чи скасування обраного щодо обвинуваченого запобіжного заходу, враховуючи особу обвинуваченого і його процесуальну поведінку, що передувала скоєнню злочинів, а саме те, що ОСОБА_3 протягом невеликого проміжку часу вчинив ряд умисних тяжких злочинів, будучи під досудовим слідством та судовим розглядом, приймаючи до уваги призначене покарання, до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Керуючись статтями 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у скоєнні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 407 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

Початок строку відбування призначеного покарання ОСОБА_3 обчислювати з 15 жовтня 2019 року.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченого ОСОБА_3 залишити попередній - тримання під вартою.

Зарахувати ОСОБА_3 у строк покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 19.07.19 до 14.10.19 з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок протягом тридцяти днів з дня проголошення може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учаснику, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий - суддя ОСОБА_1