Справа № 484/1231/19
Провадження: № 1-кп/484/257/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.06.2019р. Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді: - ОСОБА_1

секретар судового засідання : - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000375, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Соколівка Первомайського району Миколаївської області, громадянина України, не одруженого, який дітей не має, має неповну середню освіту, не працює, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених, ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України
за участю учасників судового провадження

прокурора: - ОСОБА_4

обвинуваченого: - ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

18.12.2018року приблизно о 15:00 години ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні літньої кухні свого знайомого ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , де тимчасово проживав, вирішив вчинити крадіжку майна. В цей же час у ОСОБА_3 виникла необхідність в речах, а саме в рушниках, які знаходились в приміщенні житлового будинку, розміщеного на території домоволодіння належного ОСОБА_5 . З цією метою ОСОБА_3 , зателефонував на мобільний телефон власнику будинку, який дозволив йому взяти ключ, щоб останній взяв там рушники. ОСОБА_3 достовірно знаючи, що ключ від вхідних дверей житлового будинку, знаходиться у шафі в приміщенні літньої кухні, оскільки неодноразово брав його з дозволу власника, відчинив вхідні двері будинку та, зайшовши до приміщення, побачив в кімнаті, де знаходились рушники, на підлозі, скляні бокали, які вирішив таємно викрасти. Виконуючи задумане, користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає та не чинить перешкод, розуміючи протиправний характер своїх дій, з корисливою метою, ОСОБА_3 шляхом вільного доступу таємно викрав 15 скляних бокалів, вартістю по 70 гривень кожний, які склав до сумки, яку заздалегідь приніс із собою, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 1050 гривень. Після цього з місця події зник та викраденим розпорядився на власний розсуд.

Крім, того на початку лютого 2019 року, точна дата не встановлена, ОСОБА_3 вирішив повторно вчинити корисливий злочин. Достовірно знаючи, що на території домоволодіння його знайомого ОСОБА_5 за вказаною вище адресою розміщені 5 демонтованих бетонних стовпиків, які на праві власності належать ОСОБА_5 , ОСОБА_3 вирішив їх викрасти. Виконуючи задумане, користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає та не чинить перешкоду, розуміючи протиправний характер своїх дій, з корисливою метою, ОСОБА_3 шляхом вільного доступу таємно підійшов до підсобного приміщення, де поряд на землі лежали 5 бетонних стовпчиків вартістю по 95,25 гривень, які в подальшому викрав, розпорядившись ними на власний розсуд в корисливих для себе цілях, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на загальною суму 476,25грн.

Зізнаючись у вчиненому обвинувачений вказав, що він вчинив злочин за обставин, вказаних у обвинувальному акті, в якому все викладено правильно, тому від дачі пояснень відмовився на підставі ст.. 63 Конституції України. У вичиненому розкаявся.
Потерпілий надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі та вказав, що претензій до обвинуваченого не має.
Враховуючи те, що обвинувачений визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, інкримінованих їм органами досудового розслідування за обставин, викладених в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, які не оспорюються учасниками судового провадження, та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, та роз`яснив, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, в апеляційному порядку.
Фактичні обставини злочину свідчать про те, що ОСОБА_3 шляхом вільного доступу 18.12.2018р. з будинку за адресою: АДРЕСА_1 вичнив крадіжку склянів бокалів загальною вартістю 1050грн., а на початку лютого 2019р. з території вказаного домоволодіння - 5 бетонних стовпчиків загальною вартістю 476,25грн., спричинивши тим самим ОСОБА_5 майнову шкоду.

Таким чином, суд вважає, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані органами досудового слідства за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Відповідно до вимог, викладених в п. п. 1, 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог ст.. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Згідно ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини Кримінального кодексу України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Статтею 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Обираючи міру покарання суд враховує, що обвинувачений вчинив злочини середньої тяжкості, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, вперше притягується до кримінальної відпоідальності.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає повне визнання своєї вини, щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлені.
Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, дані про його особу, обставини вчинення злочинів незважаючи на ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, дають підстави для призначення йому покарання в межа санкцій статей, які визначають відповідальність за вчинення злочинів, які йому інкримінують, із застосуванням ч.1 ст. 70 КК України та свідчать про можливість його виправлення без відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України.
На думку суду таке покарання є необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
Цивільний позов не заявлений. Речові докази та процесуальні витрати відсутні.
Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за:
-ч.1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік;
-ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки;
На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш сурового покарання більш суровим, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України обвинуваченого від відбуття призначеного покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік. Відповідно до ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом пробації.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Уразі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом 30 днів через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області з моменту його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Роз`яснити, що обвинувачений, захисник, потерпілий, його представник мають право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1