печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах АТ «КИЇВОБЛГАЗ» про скасування арешту майна, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13.02.2019 року у кримінальному провадженні № 0000006 від 16.01.2019, -
ВСТАНОВИВ:

08.07.2019 в провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах АТ «КИЇВОБГАЗ» про скасування арешту майна, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13.02.2019 року у кримінальному провадженні № 0000006 від 16.01.2019.

Мотивуючи подане клопотання про скасування арешту майна, заявник вказує, що звикладених слідчим суддею фактів у своїй ухвалі про накладення арешту тверджень не можливо встановити, яким чином посадові особи АТ «КИЇВОБЛГАЗ», причетні до подій кваліфікованих в рамках кримінального провадження № 0000006 від 16.01.2019 року, а також яким чином арештоване майно може забезпечити об`єктивне проведення досудового розслідування.
Особи, що подали клопотання в судове засідання не з`явилися, про місце і час розгляду клопотання повідомлялися належним чином. Адвокат ОСОБА_4 через канцелярію суду подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Представник військової прокуратури Київського гарнізону у судове засідання не з`явився, про розгляд клопотання повідомлявся належним чином, заяви, клопотання або письмові заперечення не були подані, про причини неявки до суду не повідомлено.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання слідчим суддею не здійснювалась.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, матеріали, якими воно обґрунтовується, приходить до наступного.

Судовим розглядом встановлено, що Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000006 від 16.01.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 368-3 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13.02.2019 року накладено арешт із забороною користування та розпорядження на майно, що виявлено та вилучено в ході обшуку в приміщенні АТ «КИЇВОБЛГАЗ» за адресою: м. Києва, пр-т Свободи, 2-Г, та вилучено речі відповідно до протоколу обшуку.

У відповідності до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про наявність у АТ «КИЇВОБЛГАЗ» права на звернення до суду з клопотанням про скасування арешту майна.
Так, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».
Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.
Як вбачається з мотивувальної частини ухвали Печерського районного суду м. Києва від 13.02.2019 при накладенні арешту слідчий суддя виходив з того, що на час розгляду клопотання у органу досудового розслідування були достатні підстави вважати, що вилучене майно є речовим доказом, а відтак з метою збереження речових доказів, слідчий суддя прийшов до переконання про необхідність накладення арешту.
Між тим, статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.
Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).
За встановлених обставин слід дійти висновку, що вказане майно не має відношення до предмету досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000006 від 16.01.2019, тобто відсутні підстави вважати, що вказане майно містить ознаки речових доказів та як наслідок співвідносяться з предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні, з чого вбачається, що дана версія органу досудового розслідування належним чином не досліджена та не підтверджена допустимими в розумінні ст. 86 КПК України доказами, а спростована наданими доказами в обґрунтування скасування арешту майна.
Наряду з вказаним, аналізуючи доводи клопотання про скасування арешту накладеного на речі які було вилучено під час обшуку слідчий суддя приходить до висновку, що означені доводи не вказують на необґрунтованість накладення арешту на майно, так як вказане майно співвідноситься з предметом досудового розслідування.
Слідчий суддя приймаючи до уваги ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, приходить до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню, з підстав наведених вище.
Керуючись ст. ст. 98, 167, 170,171, 172, 173, 174 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах АТ «КИЇВОБЛГАЗ» про скасування арешту майна, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13.02.2019 року у кримінальному провадженні № 0000006 від 16.01.2019 - задовольнити частково.

Скасувати арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13.05.2019 року № 757/7160/19-к на:

- технічні умови до газорозподільної системи щодо об`єкту: м. Ірпінь, вул. Новооскольська, 2ц на 1 арк. та їх копії;

- список підлеглих організацій на 1 арк.;

- робочий проект ТОВ «Газопостачальна компанія 2000» №672 на 20 арк.;

- робочий проект ТОВ «Газопостачальна компанія 2000» №673 на 19 арк.; реєстр передачі погоджених проектів на 1 арк.;

- робочий проект №671 ТОВ «Газопостачальна компанія 2000» на 21 арк.;

- робочий проект №63 ТОВ «Газопостачальна компанія 2000» на 23 арк.;

- робочий проект №1261 ТОВ «Газопостачальна компанія 2000» на 24 арк.; робочий проект №б/н ТОВ «Газопостачальна компанія 2000» на 14 арк.;

- робочий проект №850 ТОВ «Газопостачальна компанія 2000» на 26 арк.; робочий проект №б/н ТОВ «Газопостачальна компанія 2000» на 11 арк.;

- робочий проект №б/н ТОВ «Газопостачальна компанія 2000» на 13 арк.; аркуш паперу жовтого кольору із рукописними надписами « ОСОБА_5 » на 1 арк.;

аркуші паперу формату A4 із рукописним надписом виконаного олівцем на 8 арк.;

- аркуш паперу формату A4 із рукописним надписами щодо проектів планування на 1 арк.;

- аркуш паперу формату A4 із виконаними надписами ручкою синього кольору на 5 арк.;

аркуш паперу A4 із інформацією щодо газопостачальної діяльності на 6 арк.;

- аркуш паперу на 5 арк. із зазначенням контактних даних ПІБ осіб;

- два аркуші формату A4 із чорновими записами щодо суб`єктів підприємницької діяльності на 2 арк.;

- список підприємств із позиками, яким видані технічні умови та погоджено проектну документацію на 10 арк.;

- системний блок інв. №24200026 Impresion computers;

- листи щодо коригування технічних умов головним інженером на 7 арк.;

- штатний розклад по філіалом ПАТ «Київоблгаз» на 8 арк.;

- металевий сейф.

В решті вимог клопотання відмовити.

Ухвала слідчого судді не підлягає оскарженню.

Слідчий суддя ОСОБА_1