УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 серпня 2019 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0011578 від 06.10.2018 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

До Шевченківського районного суду м.Києва надійшло клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0011578 від 06.10.2018 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 Кримінального кодексу України. В клопотанні слідчий просить накласти арешт на 78 вантажних вагонів.

В обґрунтування підстав накладення арешту на майно вказав, що Слідчим управлінням ГУНП у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0011578 від 06.10.2018 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 358 Кримінального кодексу України.

Згідно інформації з автоматизованого банку даних парку вантажних вагонів ПАТ «Укрзалізниця», належні ТОВ «Риф-Транс ЛТД» вантажні вагони станом на 25.10.2018 віднесені за власником ПП «Чудсервіс» (). Засновником вказаного підприємства зазначено ОСОБА_5 батька ОСОБА_6 .

01.02.2019 винесено постанову про визнання вказаних вантажних вагонів речовими доказами у зазначеному кримінальному провадженні оскільки вони являються предметом кримінального правопорушення, яке розслідується.

Крім того, 78 вантажних вагонів, відповідно до інформації з автоматизованого банку даних парку вантажних вагонів ПАТ «Укрзалізниця», віднесені за власником ПП «Чудсервіс» (), в результаті укладення договору купівлі-продажу, були набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення та на них було спрямоване кримінальне правопорушення, а також те, що арешт майна може передбачати заборону для особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його, а також те, що незастосування вказаних заходів стосовно вантажних вагонів, може призвести до втрати майна, відчуження на користь інших осіб, що може перешкодити кримінальному провадженню, виникла необхідність у накладенні арешту на вказане майно.

Крім того, 28.05.2019 в межах кримінального провадження заявлено цивільний позов на відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 87360000 гривень.

Арешт необхідно накласти з метою збереження речового доказу, оскільки дане майно відповідає критеріям, вказаним у ст. 98 КПК України та є об`єктом кримінального правопорушення.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити клопотання.

Вивчивши доводи клопотання, матеріали, надані в його обґрунтування, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Статтею 131 КПК України передбачено вичерпний перелік видів заходів забезпечення кримінального провадження, серед яких є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Так, в клопотанні слідчий наводить підставу застосування арешту відповідність вказаного майна критеріям, визначеним ст. 98 КПК України щодо речового доказу, яке є об`єктом кримінально протиправних дій, майно, що набуте в результаті вчинення кримінального правопорушення. Необхідність накладення арешту пов`язується з метою збереження речового доказу.
У відповідності до вимог ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Матеріали клопотання в обґрунтування доводів про необхідність накладення решту не містять достатніх фактичних даних на підтвердження факту підроблення документів, печаток, штампів та бланків, збут чи використання підроблених документів, печаток, штампів. Відповідними достовірними даними, отриманими в межах досудового розслідування в даному кримінальному провадженні такі обставини не підтверджуються.

Отже, відсутні достатні підстави вважати, що вчинено злочин, передбачений ч.1 ст. 358 КК України, а наведені дані в протоколі допиту, договору купівлі-продажу, заяві про злочин не є тому достатнім підтвердженням, надані матеріали клопотання не є достатніми для вжиття такого виду обмеження як арешт майна на даній стадії кримінального провадження.

Крім того, клопотання про арешт майна третіх осіб подане слідчим. Натомість за таких обставин повноваженням подавати таке клопотання наділений прокурор, відповідно до ч.2 ст. 64-2 КПК України

Інших фактичних даних, отриманих у передбаченому КПК України порядку в ході слідчих (розшукових) дій, матеріали клопотання не містять.

При накладенні арешту на майно слідчий суддя має також обов`язково переконатись на підтвердження вчинення кримінального правопорушення в наявності доказів, які мають давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведене, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування таких заходів забезпечення кримінального провадження.

Таким чином, доводи в клопотанні, що 78 вантажних вагонів відповідають критеріям, визначеним ст.98 КК України, у кримінальному провадженні, в якому ведеться досудове розслідування, - ґрунтуються на припущеннях.

Постанова слідчого про визнання вказаного майно речовими доказами не може бути єдиним підтвердженням підстави накладення арешту.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку про недоведеність необхідності накладення арешту на нерухоме майно, співрозмірності такого виду забезпечення завданням кримінального провадження.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0011578 від 06.10.2018 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1