УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 вересня 2019 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві скаргу Громадської організації «ТОМ 14» на постанову слідчого третього слідчого відділу Другого управління організації досудових розслідувань Центрального апарату Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 від 04.04.2019 року про закриття кримінального провадження №0000093 від 19.02.2019 року, за фактом кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

До слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва надійшла скарга Громадської організації «Том14» про скасування постанови слідчого відділу другого управління організації досудових розслідувань центрального апарату Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 від 04.04.2019 про закриття кримінального провадження № 0000093 від 19.02.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

Копія постанови, яка оскаржується, отримана Громадською організацією «Том14» 22.07.2019.

Згідно вимог п.4 ч.1 ст.303 КПК України вказане у скарзі рішення слідчого може бути оскаржено на досудовому провадженні.

В обґрунтування скарги представник заявника зазначає, що рішення про закриття кримінального провадження вважає необґрунтованим, оскільки уважають, слідчим не досліджено в повному обсязі обставини кримінального провадження. Так, не встановлено та не допитано службових осіб на той час Печерської районної в м.Києві державної адміністрації, які повинні були перевірити фактичне проживання ОСОБА_4 та його сім*ї в зазначеній службовій квартирі, не встановлено та не допитано керівника апарату Вищого господарського суду України щодо обставин виключення зазначеної квартири з числа службової та підстав звернення до відділу приватизації житлового фонду управління ЖКГ Печерської районної в місті Києві державної адміністрації щодо приватизації квартири, не встановлено та не допитано осіб, які на момент подання ОСОБА_4 заяви про поліпшення житлових умов входили до житлово побутової комісії Вищого господарського суду України,Ж щодо обставин, на підставі яких прийнято рішення про постановку на квартирний облік ОСОБА_4 .

Представник заявника належним чином повідомлений про час та місце розгляду скарги. Представник ГО «ТОМ 14» направив до суду клопотання про розгляд скарги без участі представника.

Слідчий в ході судового розгляду заперечував проти доводів скарги. Надав суду матеріали кримінального провадження № 0000093, на підставі яких він прийняв рішення про закриття кримінального провадження з підстав відсутності в діях ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України. Вказав, що ним визначено увесь необхідний обсяг доказів документи, показання ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_5 , на підставі яких він дійшов висновку про законність способу набуття суддею Вищого господарського суду України ОСОБА_4 квартири в м.Києві. Рішення, на підставі яких здійснено процедуру передачі житла, є колегіальними, вони є дійсними, не скасовані. Зазначив, що за таких обставин встановлювати та допитувати вказаних в скарзі осіб немає процесуальної необхідності.

Дослідивши доводи скарги, думку слідчого, матеріали кримінального провадження № 0000093, приходжу до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги, виходячи із такого.

Відповідно до ч.1,2 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч.1, 3 ст.26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст.93 Кримінального процесуального кодексу України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора, та у встановлених цим Кодексом випадках потерпілого.

З матеріалів кримінального провадження убачається, що постановою слідчого відділу другого управління організації досудових розслідувань центрального апарату Державного бюро розслідувань 04.04.2019 прийнято рішення про закриття кримінального провадження № 0000093 від 19.02.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

Слідчий при цьому керувався п.2 ч.1 ст.284 КПК України, дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_4 складу вказаного кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч.4 ст.190 КК України.

В постанові слідчий надав оцінку доводам, викладеним в заяві про злочин ГО «Том14» щодо заволодіння суддею ВГСУ ОСОБА_4 квартирою за адресою : АДРЕСА_1 шахрайським шляхом, які при перевірці доказами не знайшли свого підтвердження. Слідчий на підставі досліджених даних в документах, допитах свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 дійшов висновку, що вказана квартира передана судді ВГСУ ОСОБА_4 у відповідності до правил, встановлених Законом України «Про судоустрій і статус суддів», згідно Положення про порядок надання суддям ВГСУ службового житла і користування ним, Положення про житлово-побутову комісію ВГСУ, а також процедура грунтується на рішеннях та розпорядженнях колегіальних органів - зборів суддів Вищого господарського суду України та органу приватизації Печерської районної у м. Києві державної адміністрації, які не скасовано.

Щодо доводів скарги заявника, то слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість висновків слідчого в рішенні про закриття кримінального провадження. З урахуванням дослідження фактичних даних, які містяться в чинних рішеннях органу приватизації Печерської районної у м.Києві державної адміністрації, зборів суддів Вищого господарського суду України, вважати, що допит наведених в скарзі осіб службових осіб Печерської районної у м.Києві державної адміністрації, керівника апарату Вищого господарського суду України, членів житлово побутової комісії ВГСУ в якості свідків - є необхідним для доказування обставин, що підлягають доказуванню згідно ст. 91 КПК України в даному кримінальному провадженні, і без допиту таких осіб досудове розслідування є неповним чи неправильним, - відсутні підстави. Слідчий допитав в якості свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які надали показання про обставини щодо потреб ОСОБА_4 в забезпеченні житлом після обрання у лютому 2009 року на посаду судді Вищого господарського суду України, здійснення приватизації квартири у відповідності до установленого порядку. При цьому ОСОБА_4 до державних органів чи органів місцевого самоврядування з питання зміни юридичного статусу житла не звертався, ні він, ні члени його сім*ї раніше участі у приватизації державного житлового фонду не приймали.

Отже, слідчим в ході досудового розслідування було здійснено всі необхідні процесуальні дії: допитані свідки, витребувані та досліджені документи, які необхідні для повного, всебічного розгляду матеріалів для встановлення обставин, які підлягають доказуванню, у даному кримінальному провадженні.

Як встановлено ст.94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
В мотивувальній частині постанови слідчий зазначає висновки та обставини, які дають підстави для закриття кримінального провадження у відповідності до ст. 284 КПК України. Зміст постанови відповідає фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи. Керуючись ст.ст.22, 26 КПК України щодо засад змагальності та диспозитивності кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для скасування постанови слідчого з наведених підстав.

Керуючись ст.ст. 110, 284, 303, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Скаргу Громадської організації «ТОМ 14» про скасування постанови слідчого третього слідчого відділу Другого управління організації досудових розслідувань Центрального апарату Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 від 04.04.2019 року про закриття кримінального провадження №0000093 від 19.02.2019 року, за фактом кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України, залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним, який знаходиться під вартою, - в той же строк із моменту отримання ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1