Провадження1-кс/991/1219/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2019 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу, ОСОБА_3 , старшого детектива ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у приміщенні Вищого антикорупційного суду скаргу ОСОБА_3 , на постанову старшого детектива Національного бюро відділу внутрішніх розслідувань Управління внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 від 26 червня 2019 року про закриття кримінального провадження №0001167 від 28.11.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 170 КК України,
у с т а н о в и в:
До слідчого судді Вищого антикорупційного суду надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову старшого детектива Національного бюро відділу внутрішніх розслідувань Управління внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 від 26 червня 2019 року про закриття кримінального провадження № 0001167 від 28.11.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 170 КК України.
Скарга обґрунтована тим, що Національним антикорупційним бюро України (далі-НАБУ) здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001167 від 28.11.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 170 КК України.
У скарзі зазначено, що постановою старшого детектива Національного бюро відділу внутрішніх розслідувань Управління внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 від 26 червня 2019 року закрито кримінальне провадження № 0001167 від 28.11.2018 у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 170 КК України.
ОСОБА_3 вважає вказану постанову передчасною та необґрунтованою, оскільки детективом не вчинено всіх необхідних слідчих (розшукових) дій, спрямованих на отримання (збирання) доказів та перевірку їх у кримінальному провадженні.
Враховуючи викладене, просить скасувати постанову детектива НАБУ від 26.06.2019, відновити досудове розслідування у кримінальному провадженні та повідомити СУ ДБР про систематичність зловживання повноваженнями та про приховування злочинів детективом ВВР УВК НАБУ ОСОБА_4 .
У судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав скаргу, просив задовольнити з викладених у ній підстав, детектив просив відмовити в задоволені скарги особи, яка її подала.
Заслухавши пояснення ОСОБА_3 , думку детектива, дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України під час досудового розслідування заявником може бути оскаржене рішення про закриття кримінального провадження.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Закриття кримінального провадження відповідно до положень Глави 24 КПК України є формою закінчення досудового розслідування, яке здійснюється в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або при наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після проведення всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.
З метою виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, прийняттю слідчим рішення про закриття кримінального провадження має передувати вжиття ним всіх можливих заходів в порядку, передбаченому КПК України, для з`ясування обставин, які мають значення для кримінального провадження.
Змістом досудового розслідування є діяльність слідчого, спрямована на збирання, дослідження, оцінку, перевірку і використання доказів, попередження, запобігання та розкриття злочинів, встановлення об`єктивної істини, забезпечення правильного застосування закону, охорону прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб.
Основним засобам збирання доказів, а отже - основним засобом всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, досягнення його завдань, є проведення слідчих дій.
Відповідно до ч. 1-2 ст. 223 КПК України слідчими (розшуковими) є дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для їх проведення є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.
Доказуванню у кримінальному провадженні згідно із ч. 1 ст. 91 КПК України підлягають, зокрема, подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. Процесуальними джерелами доказів відповідно до ч. 2 ст. 84 КПК України є показання, речові докази, документи та висновки експертів.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливо лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.
Слідчим суддею встановлено, що НАБУ здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001167 від 28.11.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 170 КК України.
Встановлено, що 26.06.2019 постановою детектива НАБУ ОСОБА_4 кримінальне провадження № 0001167 від 28.11.2018 закрито у зв`язку з встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 170 КК України.
Постанова обґрунтована тим, що ОСОБА_3 не надав жодних доказів перешкоджання статутній діяльності зазначеної громадської організації чи безпосередньо його діяльності як представника організації, а також про спричинення в результаті цього будь-якої шкоди та/або збитків діями ОСОБА_5 . Не здобуто даних на підтвердження цього і під час досудового розслідування у кримінальному провадженні. В постанові вказано, що ОСОБА_5 вживав заходів до належного з`ясування порядку виконання рішення суду та забезпечення його виконання, проте в силу ряду об`єктивних причин не міг його виконати безвідкладно, а в подальшому був позбавлений відповідних повноважень, що унеможливлює наявність будь-якої бездіяльності з його боку в контексті розслідуваного провадження. За таких обставин детектив дійшов висновку про необхідність закриття кримінального провадження №0001167 від 28.11.2018 у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 170 КК України.
Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України на слідчого суддю покладається функція здійснення контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Основна мета функції судового контролю полягає в захисті прав і законних інтересів учасників кримінального судочинства. Для її досягнення перед судовим контролем постає низка завдань: а) запобігти неправомірним діям і рішенням, що порушують конституційні права і свободи громадян; б) відновлювати права, безпідставно порушені органами досудового розслідування; в) надавати правомірним діям і рішенням особи, що провадить дізнання, слідчого, прокурора юридичної сили, легалізувавши, тим самим, отримані докази.
Враховуючи те, що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчий суддя при розгляді скарги на відповідні постанови, з`ясовує питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.
Правова природа аналізованого виду оскарження процесуального рішення слідчого чи прокурора, передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими органами досудового розслідування, а й підстави його закриття.
При дослідженні матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_3 звертався до НАБУ з заявою від 25.10.2018 вих. № 2681/25 про вчинення кримінальних правопорушень детективом НАБУ ОСОБА_5 , передбачених ст. 170, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 364 , ч. 3 ст. 382, ч. 2 ст. 256, ч. 1 ст. 396, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 27 КК України.
Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 20.11.2018 у справі №760/28539/18 зобов`язано уповноважену службову особу НАБУ внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінальних правопорушень, викладених в заяві ОСОБА_3 від 25.10.2017 вих. № 2681/25.
На підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 20.11.2018 детективом НАБУ внесено до ЄРДР відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 170 КК України, та розпочато досудове розслідування на підставі заяви ОСОБА_3 від 25.10.2018 у відповідній частині.
З матеріалів кримінального провадження встановлено, що 28.11.2018 старший детектив НАБУ ОСОБА_6 звертався з листом до заступника керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури України ОСОБА_7 для вирішення питання визначення підсудності кримінального провадження №0001167, посилаючись на те, що досудове розслідування відповідного злочину не підслідне детективам підрозділу внутрішнього контролю НАБУ.
Згідно листа Спеціалізованої антикорупційної прокуратури від 26.12.2018 кримінальне провадження №0001167 повернено детективу для виконання ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 20.11.2018 та проведення досудового розслідування, оскільки, в заяві ОСОБА_3 вказано ще й інші злочини скоєні детективом, а саме кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 382, ч. 2 ст. 256, ч. 1 ст. 396 КК України, про які не внесено відомості до ЄРДР всупереч ухвали слідчого судді.
10.01.2019 керівник управління НАБУ ОСОБА_8 направив листа заступнику керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , в якому просив повідомити останнього про порядок виконання листа від 26.12.2018 та вирішення питання про підслідність у кримінальному провадженні.
У відповідь листом від 18.01.2019 начальник третього відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури старший радник юстиції ОСОБА_9 зазначив про неповне виконання ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 20.11.2018, зокрема не надано оцінку фактам скоєння, на думку ОСОБА_3 , детективом НАБУ кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 382, ч. 2 ст. 256, ч. 1 ст. 396 КК України, а відтак, відсутні підстави для визначення підслідності у вищевказаному кримінальному провадженні за іншими органами досудового розслідування.
Матеріали кримінального провадження містять копії повісток про викликв якості свідків на допит ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , однак доказу належного направлення їх на адресу свідків матеріали не містять.
Доказів, які б підтверджували належне виконання ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 20.11.2018, на що звертав увагу начальник третього відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури старшого радника юстиції ОСОБА_9 , а саме: внесення відомостей до ЄРДР про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 382, ч. 2 ст. 256, ч. 1 ст. 396 КК України, як зазначено у заяві ОСОБА_3 від 25.10.2018, та надання оцінки всім фактам, викладеним в заяві, матеріали кримінального провадження не містять та в постанові про закриття кримінального провадження від 26.06.2019 не зазначено.
З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що при закритті кримінального провадження детективом не дотримані положення вимог кримінального процесуального закону щодо всебічності, повноти та неупередженості дослідження всіх обставин, викладених в заяві про злочин, тому постанова про закриття кримінального провадження від 26.06.2019 підлягає скасуванню.
Разом з тим, слідчий суддя звертає увагу, що наслідком скасування постанови про закриття кримінального провадження є продовження слідчим досудового розслідування у кримінальному провадження та вчинення всіх необхідних слідчих процесуальних та слідчих (розшукових) дії з метою закінчення досудового розслідування, тому вимоги скарги в частині зобов`язання відновити проведення досудового розслідування за матеріалами кримінального провадження № 0001167 від 28.11.2018, задоволенню не підлягають.
Не підлягають також задоволенню вимоги скарги в частині повідомлення СУ ДБР про зловживання повноваженнями та приховування злочинів детективом НАБУ, оскільки ці дії врегульовані кримінальним процесуальним законодавством і вирішення шляхом постановлення ухвали слідчим суддею не потребують.
Керуючись ст. 2, 7, 110, 284, 303-309, 372 КПК України слідчий суддя,
п о с т а н о в и в:
Скаргу задовольнити частково.
Скасувати постанову старшого детектива Національного бюро відділу внутрішніх розслідувань Управління внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 від 26 червня 2019 року про закриття кримінального провадження № 0001167 від 28.11.2018.
В задоволенні іншої частини вимог скарги відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали складено 08 листопада 2019 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1