ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1457/19 Справа № 208/6625/19 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2019 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 (приймає участь в режимі

відеоконференції),

захисника ОСОБА_6 (приймає участь в режимі

відеоконференції),

підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали кримінального провадження № 0001858 за апеляційною скаргою прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02 жовтня 2019 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, відповідно до вимог ст.177 КПК України, не врахував ризики наведені слідчим у клопотанні, та не взяв до уваги те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.
Також, слідчим суддею не надано належну оцінку можливості при обранні підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, чинити вплив на потерпілого, свідків цього кримінального правопорушення з метою зміни їх показань в судовому засіданні.
Вказує на те, що ОСОБА_7 може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, адже підозрюваному відоме місцезнаходження потерпілого та свідків події, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_7 неодноразово судимий, судимості у встановленому законом порядку не зняті та не погашені.
Крім того, слідчим суддею не враховано, що ОСОБА_7 не одружений, на утриманні дітей не має, офіційно не працевлаштований.
Таким чином, слідчим суддею, при обранні підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, не враховано вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим.
Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02 жовтня 2019 рокубуло частково задоволено клопотання слідчого СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 30.11.2019 року, з покладанням на нього обов`язків: - не залишати квартиру АДРЕСА_2 в період часу з 21.00 години до 07.00 години; - прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою, залежно від стадії кримінального провадження; - не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; - повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; - утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками в межах даного кримінального провадження, окрім часу прийняття участі в кримінальному провадженні.
Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення зазначив, що заявлені прокурором ризики переховування від органів досудового розслідування та/або суду та незаконного впливу на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні спростовуються матеріалами клопотання, а при оцінці реальності ризику вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення враховує, з одного боку, наявність у підозрюваного судимості за вчинення умисних корисливих злочинів та з іншого боку те, що останній раз ОСОБА_7 був засуджений більше ніж 5 років тому, наразі неофіційно працює, має постійне місце проживання і реєстрації, що у сукупності з характером та обставинами пред`явленої нині підозри у вчиненні некорисливого злочину свідчить про те, що підозрюваний став на шлях виправлення та не має наміру вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Таким чином, слідчий суддя вважає недоведеним, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та не запобігне ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, тому до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, прокурора, яка підтримала подану апеляційну скаргу, підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги апеляційної скарги прокурора не підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово, в тому числі у рішенні від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України", рішенні від 29 вересня 2011 року у справі "Третьяков проти України", рішенні від 06 листопада 2008 року у справі "Єлоєв проти України" зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинно мати безсумнівне обґрунтування, а також, що за будь-яких обставин, суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.

На думку колегії суддів, при обранні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ці вимоги закону були дотримані.
Так, відповідно до наданих матеріалів, під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, при цьому обставини, що дають підстави підозрювати його у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання.
Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення, колегія суддів зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30 серпня 1998 року у справі«Фокс, Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Згідно із наданими до клопотання матеріалами, обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочині підтверджується низкою доказів, наявних в кримінальному провадженні, зокрема: - протоколом огляду місця події від 01.10.2019 року; - протоколами допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ; - протоколами пред`явлення особи для впізнання від 01.10.2019 року, а також іншими матеріалами клопотання у їх сукупності.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя правильно встановив, що об`єктивно існує ризик вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, оскільки у ОСОБА_7 наявні судимості за вчинення умисних корисливих злочинів, а тому для його запобігання, необхідно застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту, оскільки саме такий запобіжний захід може забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Доводи прокурора щодо наявності ризиків переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, колегія суддів вважає такими, що не доведені прокурором, оскільки до суду апеляційної інстанції не надано підтверджень їх існування.
Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя врахував вагомість наявних доказів вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, а також особу підозрюваного, який неофіційно працює, має постійне місце проживання і реєстрації.
Доводи прокурора щодо неврахування судом тяжкості вчиненого злочину ОСОБА_7 є безпідставними, оскільки сам по собі факт вчинення інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення та ймовірність призначення йому суворого покарання, за відсутності конкретних фактів ухилення його від слідства та суду, переховування, впливу на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, не свідчить про недостатність запобіжного заходу у виді домашнього арешту, відомостей про перекваліфікацію дій підозрюваного ОСОБА_7 до суду апеляційної інстанції не надано.
Посилання прокурора на те, що підозрюваний раніше судимий та офіційно не працевлаштований, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки зазначене було враховано слідчим суддею при розгляді клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 .
Твердження прокурора про те, що ОСОБА_7 не одружений та не має на утриманні дітей, колегія суддів вважає таким, що не є обов`язковою підставою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Колегія суддів вважає, що наявність щодо підозрюваного ризиків з числа, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та зазначених слідчим у своєму клопотанні, не є достатньою вагомістю для застосування до підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу - тримання під вартою, у зв`язку з чим доводи прокурора щодо необхідності застосування до ОСОБА_7 саме цього виключного запобіжного заходу, колегія суддів не вважає достатньо переконливими і такими, що у сукупності свідчать про можливість усунення щодо останнього ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України лише у такий спосіб.
Також, відповідно до положень чинного Кримінального процесуального кодексу України, запобіжний захід застосовується з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням існуючим ризикам. Запобіжний захід має відповідати тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого особа підозрюється, а також бути співмірним з існуючими ризиками та даними про особу підозрюваного.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції при обранні запобіжного заходу ОСОБА_7 , у відповідності до вимог ст. ст. 193, 194 КПК України дослідив та достатньою мірою взяв до уваги фактичні обставини, що підлягають врахуванню згідно зі ст.178 КПК України. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що всі обставини враховані судом, у сукупності дають достатні підстави для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді суду першої інстанції про те, що запобіжний захід у виді домашнього арешту є достатнім для забезпечення належної поведінки підозрюваного та дієвості кримінального провадження щодо нього протягом строку досудового розслідування, що спливає 02.12.2019 року.

Отже, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді не встановлено, обраний судом запобіжний захід щодо підозрюваного відповідає вимогам ст.ст. 177, 178, 183 КПК України, тому колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, тому в задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 194, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02 жовтня 2019 року - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02 жовтня 2019 рокущодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ _________ __________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3