Справа №489/6149/19
Провадження №1-кс/489/2654/19
УХВАЛА
іменем України

14 листопада 2019 року м.Миколаїв

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Вітовського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Вітовського ВП КВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні за 0001129, за яким відомості про вчинення кримінального правопорушення за ознаками ч.3 ст.187 КК України внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.11.2019 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Соснівка, Шумського району, Тернопільської області, місце проживання якого зареєстровано та проживає за адресою АДРЕСА_1 ,

встановив:

ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється в тому, що 11.11.2019 року приблизно о 15:00 год., прийшов до будинку АДРЕСА_2 , до якого проник та відносно ОСОБА_7 вчинив напад з метою заволодіння його майном, нанісши останньому удар кулаком правої руки в область обличчя зліва, від якого ОСОБА_7 втратив свідомість. В подальшому заволодів особистими речами, якими розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв матеріальний збиток на суму 5119 гривень.
Надані прокурором докази доводять наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, а саме розбій, поєднаний з проникненням у житло.

Доводи прокурора про існування ризику переховування від органів досудового розслідування та суду з підстав тяжкості покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, у сукупності із відсутністю міцних соціальних зв`язків, репутацією підозрюваного через неодноразове притягнення до кримінальної відповідальності за злочини корисливого характеру, нещодавнього звільнення з місць позбавлення волі, є необґрунтованим, оскільки підозрюваний не заперечує викрадення майна, не ухилявся від проведення слідчим процесуальних дій за його участі, добровільно прийшов до суду для розгляду зазначеного клопотання, а тому зазначений ризик не доведений.

На обґрунтування ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, сторона кримінального провадження зазначає, що на теперішній час органами досудового розслідування не знайдено в повній кількості викрадене майно, що не виключає можливість підозрюваного знищити або сховати його. Оскільки наявна лише підозра у вчиненні кримінального правопорушення, підозрюваним надано дозвіл на проведення огляду його домоволодіння, під час якого вилучена частина майна і не заперечується викрадення іншої його частини, ризик є недоведеним.
Ризик незаконного впливу на свідка та потерпілого у кримінальному провадженні не доведено, відсутні будь-які відомості щодо спроб підозрюваного будь-яким чином вплинути на свідка ОСОБА_8 та потерпілого ОСОБА_7 .

Серйозність обвинувачення може слугувати для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та тримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідним в аспекті обставин справи, зокрема біографії та характеристики особи, про яку йдеться. З урахуванням неодноразового притягнення підозрюваного до кримінальної відповідальності за злочини корисливого характеру на підставі вироків Шумського районного суду Тернопільської області від 20.11.2002 року та 23.09.2003 року за ч.3 ст.185, ч.2 ст.263, ст.70 КК України і Жовтневого районного суду Миколаївської області від 14.04.2009 року за ч.1 ст.187, ч.1 ст.125, ст.70 КК України, та вироку цього ж суду від 27.11.2013 року за ч.2 ст.125, ч.1 ст.122, ч.2 ст.189, ст.70 КК України та пред`явлення підозри за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, ризик вчинення інших кримінальних правопорушень є доведеним.

Тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, у сукупності із репутацією підозрюваного через неодноразове засудження за злочини корисливого характеру, у тому числі за розбій, свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання доведеного прокурором ризику вчинення інших кримінальних правопорушень.

Враховуючи положення ч.4 ст.183 КПК України, немає підстав визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який вчинений із застосуванням насильства.

Керуючись ст. ст. 183, 194, 196 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк тридцять днів до 16 години 30 хвилин 14 грудня 2019 року.

Строк дії ухвали закінчується 14 грудня 2019 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя