Справа № 683/2678/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2019 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої-судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Старокостянтинів кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Хмельницький, українки, громадянки України, не одруженої, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, не працюючої, с середньою освітою, що зареєстрована по АДРЕСА_1 , проживає по АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

за ч.1 ст.191 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що працюючи згідно трудового договору від 27 липня 2017 року на посаді продавця продовольчих товарів у фізичної особи підприємця ОСОБА_6 в торговельному кіоску № НОМЕР_1 , що по АДРЕСА_3 , та будучи матеріально-відповідальною особою згідно договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 27 липня 2017 року, здійснюючи продаж товарів, вирішила привласнити чуже майно, яке перебувало у її віданні.

З цією метою ОСОБА_5 , перебуваючи у торгівельному кіоску АДРЕСА_4 , маючи потребу в грошових коштах та не маючи заборгованості по виплаті заробітної плати, з єдиним умислом на привласнення коштів фізичної особи підприємця ОСОБА_6 , умисно, з метою особистого збагачення, упродовж липня-серпня 2019 року із касового апарату свого робочого місця привласнила кошти від реалізованої продукції, які перебували у її віданні.

Зокрема, 25 липня 2019 року (точного часу в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_5 , перебуваючи у торгівельному кіоску № НОМЕР_1 , що по АДРЕСА_3 , із каси умисно привласнила грошові кошти від реалізованої продукції, які перебували у її віданні, на загальну суму 5000 грн. різними купюрами.

Продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, спрямований на привласнення чужого майна, 30 липня 2019 року (точного часу в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_5 , перебуваючи у торгівельному кіоску № НОМЕР_1 , що по АДРЕСА_3 , із каси умисно привласнила грошові кошти від реалізованої продукції, які перебували у її віданні на загальну суму 5000 грн. різними купюрами.

В подальшому, продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, спрямований на привласнення чужого майна, 10 серпня 2019 року (точного часу в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_5 , перебуваючи у торгівельному кіоску № НОМЕР_1 , що по АДРЕСА_3 , із каси умисно привласнила грошові кошти від реалізованої продукції, які перебували у її віданні на загальну суму 7711 грн. 15 коп. різними купюрами.

Згодом, продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, спрямований на привласнення чужого майна, 14 серпня 2019 року біля 15 години ОСОБА_5 , перебуваючи у торгівельному кіоску АДРЕСА_4 , умисно привласнила мобільний телефон марки «ASUS» моделі «ZB500KG» вартістю 300 грн., який перебував у її віданні.

Внаслідок вказаних дій ОСОБА_5 із каси торгівельного кіоску №3, що по вул. К. Острозького,73 в м. Старокостянтинів Хмельницької області, умисно привласнила кошти на загальну суму 17771 грн. 15 коп. та із приміщення вказаного кіоску привласнила мобільний телефон марки «ASUS» моделі «ZB500KG» вартістю 300 грн., чим спричинила фізичній особі підприємцю ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 18071 грн. 15 коп.

Тобто, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.191 КК України, а саме у привласненні чужого майна, яке перебувало у її віданні.

30 вересня 2019 року між представником потерпілого ОСОБА_6 адвокатом ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 укладена угода про примирення на таких умовах: - обвинувачена повністю визнала свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, щиро розкаялась, активно сприяла розкриттю злочину, що пом`якшує їй покарання; - обставини, що обтяжують покарання, відсутні; - сторони погодили призначити ОСОБА_5 покарання за ч.1 ст.191 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. без позбавлення права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю; - сторони погодили строки відшкодування завданої шкоди, розмір і порядок її відшкодування, а саме: до 01 листопада 2019 року 1571 грн. 15 коп., до 01 грудня 2019 року 1500 грн., до 01 січня 2020 року - 1500 грн., до 01 лютого 2020 року 1500 грн., до 01 березня 2020 року 1500 грн., до 01 квітня 2020 року 1500 грн., до 01 травня 2020 грн. 1500 грн., до 01 червня 2020 року 1500 грн., до 01 липня 2020 року 1500 грн., до 01 серпня 2020 року 1500 грн., до 01 вересня 2020 року 1500 грн., до 01 жовтня 2020 грн. 1500 грн. Відшкодування матеріальної шкоди здійснюється шляхом передачі готівкою коштів ОСОБА_5 щомісячно у встановлений строк потерпілому ОСОБА_6 (представнику потерпілого ОСОБА_4 ). На підтвердження отримання коштів готівкою потерпілий ОСОБА_6 (представник потерпілого ОСОБА_4 ) надає розписку ОСОБА_5 про їх отримання, а ОСОБА_5 надає розписку про їх передачу.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.191 КК України, який відповідно до ст.12 цього ж Кодексу є злочином середньої тяжкості. Обвинувачена свою вину у вчиненні злочину визнає повністю, цілком розуміє права, визначені ст.474 ч.5 п.1 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 ч.1 п.1 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом, та наполягає на затвердженні угоди про примирення.

Представник потерпілого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_4 пояснив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди, передбачені ст.473 ч.1 п.2 КПК України, та просить затвердити угоду, оскільки потерпілий примирився із обвинуваченою і будь-яких претензій до неї не має.

Прокурор проти затвердження угоди про примирення не заперечує.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Зміст угоди про примирення, умови та порядок її укладення відповідають вимогам ст.ст. 469, 471 КПК України, підстав, передбачених ч.7 ст.474 цього Кодексу, для відмови в затверджені угоди не встановлено.

Узгоджена представником потерпілого і обвинуваченою міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, інтересам суспільства не суперечить, є справедливою, необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчинення нею нових злочинів. При цьому враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної та обставини,

що пом`якшують та обтяжують її покарання. Зокрема враховано, що ОСОБА_5 щиро розкаялась, активно сприяла розкриттю злочину, що пом`якшує їй покарання, обставин, які б обтяжували покарання, не встановлено.

Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку вчиненого злочину, з урахуванням особи винної, а також наявності обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого, відсутності обставин, які обтяжують покарання, суд дійшов висновку укладену між представником потерпілого і обвинуваченою угоду про примирення затвердити та призначити останній узгоджене сторонами покарання у виді штрафу.

На підставі ст.124 КПК України з ОСОБА_5 на користь держави підлягають стягненню витрати за проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 628 грн. 04 коп.

Питання про долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 374-376, 475 КПК України, суд

у х в а л и в:

Укладену 30 вересня 2019 року між представником потерпілого ОСОБА_6 адвокатом ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 угоду про примирення - затвердити.

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.191 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 628 грн. 04 коп. процесуальних витрат за проведення експертизи.

Речові докази:

- мобільний телефон марки «ASUS» моделі «ZB500KG» повернути потерпілому ОСОБА_6 ;

- трудовий договір від 27.07.2017 року, договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 27.07.2017 року, акт про результати інвентаризації наявності товарів та коштів від 14.08.2019 року, а також видаткові накладні залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області протягом 30 днів з дня його проголошення:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 5-7 статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами 6,7 статті 474 КПК України;

- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною 3 статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Суддя: