УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 грудня 2019 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні у залі суду клопотання заступника начальника відділу СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000481 від 11 листопада 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч.3 ст.190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Заступник начальника відділу СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, в обґрунтування якого зазначив, що у провадженні СУ ГУНП в Запорізькій області знаходиться кримінальне провадження № 0000481 від 11.11.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч.3 ст.190 КК України.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що на адресу СУ ГУНП в Запорізькій області надійшла заява від ОСОБА_5 , про те, що невстановлені особи шахрайським шляхом під приводом укладання договору поставки між ТОВ «Персей-Агро» () та ТОВ «КПК-ІНВЕСТ» () намагались заволодіти грошовими коштами ТОВ «КПК-ІНВЕСТ» (), але з причин, що не залежали від їх волі не довели свій злочинний умисел до кінця.

Допитаний в якості потерпілого ОСОБА_5 пояснив наступне, що з жовтня 2007 року, а саме з моменту заснування підприємства ТОВ «КПК-Інвест» () він займає посаду директора.

08.10.2019 між ТОВ «КПК-ІНВЕСТ» () в особі директора ОСОБА_5 та ТОВ «Персей-Агро» () в особі директора ОСОБА_6 було укладено договір поставки товару №060 на загальну суму 599 000 гривень, предметом якого є 12 колісних пар та 2 автозчепних пристроїв.

Відповідно умов вказаного договору товар повинен був вивозитись за два рази при цьому потерпілий спочатку повинен був сплатити 70% за перший завантажений автомобіль, потім 70% за другий завантажений автомобіль та залишені 30% вже після розвантаження та прийому в депо товару.

Відповідно до платіжних доручень № 3858 та 3859 від 11.10.2019, ТОВ «КПК-ІНВЕСТ» перерахувало на розрахунковий рахунок ТОВ «Персей-Агро» № НОМЕР_1 , відкритий у АТ «Райффайзен Банк Аваль» МФО 380805, грошові кошти у загальній сумі 200 000 грн., в якості сплати за товар згідно рахунку-фактури №СФ-0000030 від 10.10.2019.

На підставі заявки на перевезення вантажу № 10/10 від 10.10.2019, укладеної між ФОП ОСОБА_7 (Перевізник) та ТОВ «КПК-ІНВЕСТ» в особі директора ОСОБА_5 , 11.10.2019 року вантажний автомобіль «МАН» д.р.н. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_8 заїхав на територію ЗДП «Кремнійполімер» () за адресою м. Запоріжжя, вул. Теплична,7, де було навантажено колісні пари. Однак, з невідомих причин товаро-транспортні накладні на товар водій ОСОБА_8 не отримав та завантажений автомобіль з товаром в продовж часу з 11.10.2019 по 11.11.2019 знаходився на території заводу.

В подальшому, директор ТОВ «КПК-ІНВЕСТ» ОСОБА_5 за домовленістю з директором ТОВ «Персей-Агро» ОСОБА_6 , що водію вантажного автомобіля нададуть товарно-транспортні накладні, 25.10.2019 здійснив перерахування грошових коштів у сумі 60 000 грн. на розрахунковий рахунок ТОВ «Персей-Агро» № НОМЕР_1 , відкритий у АТ «Райффайзен Банк Аваль» МФО 380805, в якості сплати за товар згідно рахунку-фактури №СФ-0000030 від 10.10.2019 (оплата підтверджується платіжним дорученням № 3889 від 25.10.2019).

Однак, у подальшому ні директор ТОВ «Персей-Агро» ОСОБА_6 , ні представники даного товариства товарно-транспортні накладні на вантаж не надали. Крім того, під час телефонної бесіди ОСОБА_5 з директором ЗДП «Кремнійполімер» ОСОБА_9 , запитав, на якій підставі автомобіль «МАН» з вантажем не виїздить з території заводу, на що останній відповів, що колісні пари належать заводу та за них оплата заводу не здійснювалась.

11.11.2019 без відома водія ОСОБА_10 його транспортний засіб «МАН» д.р.н. НОМЕР_2 , який перебував на території ЗДП «Кремнійполімер» () був розвантажений, чим ОСОБА_5 було завдано матеріальний збиток.

Також в ході проведення досудового розслідування було допитано в якості свідка водія ОСОБА_10 , який підтвердив покази потерпілого та вказав, що зі слів начальника охорони ЗДП «Кремнійполімер» () йому стало відомо, що усе майно вказаного заводу на даний час перебуває під арештом.

Крім того, директором ТОВ «КПК-ІНВЕСТ» ОСОБА_5 під час розслідування було заявлено цивільний позов, який обґрунтований доданими до нього документами.

Заступник начальника відділу СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 посилаючись на те, що майно ТОВ «КПК-ІНВЕСТ» може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, має всі ознаки речового доказу, а розмір шкоди завданої злочинними діями ТОВ «Персей-Агро» є обов`язковою обставиною доказування у кримінальному провадженні, також є всі підстави вважати, що дане майно, здобуте в результаті вчинення незаконних дій по відношенню до ТОВ «КПК-Інвест», просить накласти арешт на грошові кошти, які належать ТОВ «Персей-Агро» , які знаходяться на розрахунковому рахунку № НОМЕР_1 , відкритому в АТ «Райффайзен Банк Аваль» у м. Києві (МФО 380805), заборонити посадовим особам ТОВ «Персей-Агро» або третім особам за довіреністю, проводити видаткові операції по перерахуванню і зняттю грошових коштів з розрахункового рахунку № НОМЕР_1 , відкритому в АТ «Райффайзен Банк Аваль» у м. Києві (МФО 380805), зобов`язати службових осіб вказаного банку надати письмову інформацію про залишок грошових коштів на вказаному рахунку, який належить ТОВ «Персей-Агро» на момент пред`явлення ухвали суду про накладення арешту, а також щомісяця до 30 числа надавати зазначену інформацію ініціатору винесення подання за адресою: 69057, м. Запоріжжя, вул. Матросова, буд. 29, Слідче управління ГУМВС України в Запорізькій області.

Заступник начальника відділу СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 підтримав подане клопотання надавши відповідну заяву.

Дослідивши матеріали клопотання та додані документи, якими слідчий обґрунтовує вимоги клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Слідчим суддею встановлено, що в провадження СУ ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження № 0000481 від 11.11.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч.3 ст.190 КК України.

Згідно витягу з ЄРДР досудове розслідування ведеться за фактом того, що на адресу СУ ГУНП в Запорізькій області надійшла заява від ОСОБА_5 , про те, що невстановлені особи шахрайським шляхом під приводом укладання договору поставки між ТОВ «Персей-Агро» та ТОВ «КПК-ІНВЕСТ» намагались заволодіти грошовими коштами ТОВ «КПК-ІНВЕСТ», але з причин, що не залежали від їх волі не довели свій злочинний умисел до кінця.

Статтею 131 КПК України передбачено вичерпний перелік видів заходів забезпечення кримінального провадження, серед яких є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Підставою для накладення арешту зазначають, що вказані грошові кошти являються речовими доказами у кримінальному провадженні, зокрема набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи, що в матеріалах клопотання відсутні дані про розмір грошових коштів на рахунках, суд позбавлений можливості пересвідчитися в співмірності арешту розміру шкоди, яка достовірно не визначена.

При цьому суду не наведено даних на підтвердження того, що грошові кошти, розмір яких на вказаних банківських рахунках не встановлений органом досудового розслідування, були одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Одночасно у клопотанні заступник начальника зазначає, що грошові кошти на рахунках підприємства відповідають критеріям ст. 98 КПК України, відповідно до якої речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Однак такі доводи клопотання є необґрунтованими при оскільки підстав вважати, що невизначена сума грошових коштів на рахунку підприємства, стосовно якого досудове розслідування кримінального провадження не здійснюється, відповідає критеріям речових доказів, визначених ст. 98 КПК України, в даному кримінальному провадженні - відсутні підстави.

Також суду не наведено достатніх даних в підтвердження, що вказані грошові кошти набуті кримінально протиправним шляхом.

Лише межами досудового розслідування обмежений слідчий суддя при вирішення клопотання про арешт. Оскільки доказове значення грошових коштів для даного кримінального провадження, в якому ставиться питання про захід забезпечення, слідчим в суді не доведено, підстави для накладення арешту відсутні.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку про недоведеність необхідності накладення арешту на грошові кошти, у співрозмірності такого виду забезпечення завданням кримінального провадження суд з наданих матеріалів клопотання не має можливості пересвідчитися.

Керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170, 172, 173, 175, 369, 372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання заступника начальника відділу СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000481 від 11 листопада 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч.3 ст.190 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1