гСправа № 187/276/19 Провадження №1-кп/0187/111/19
ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙСУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2019 року смт. Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000012 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: смт Курилівка Петриківського району Дніпропетровської області; місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, маючий повну середню освіту, не працюючого, раніше судимого: вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 03.04.2018 за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75,76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки та вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 10.09.2019 за ч. 1 ст. 309 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, за участю прокурора ОСОБА_4 , та обвинуваченого ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 21.12.2018 близько о 09:00 годині, перебуваючи за адресою. АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязню: відносин з ОСОБА_5 , реалізуючи раптово виниклий умисел на спричинення тілесних ушкоджень, завдав один удар палкою, тримаючи її в правій руці в область голови та один удар правою рукою в область лівої частини обличчя ОСОБА_5 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді синця в області лівого ока, які згідно висновку експерта № 7-Е від 15.01.2019 відносяться до легких тілесних ушкоджень, відповідно до пункту 2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995.
Таким чином, своїми умисними злочинними діями, що виразились в нанесенні умисного легкого тілесного ушкодження, що має незначні скороминущі наслідки, ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 свою провину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення визнав повністю. Пояснив, що він дійсно в грудні 2018 року після викладення ОСОБА_6 його мобільного телефону він зустрів його та дерев`яною палицею наніс йому один удар в область ока.
Шкодує про вчинене та щиро розкаюється.

Крім визнавальних показів винуватість ОСОБА_3 у вчинені інкримінованого йому злочину, за обставин, визнаних судом доведеними, підтверджується сукупністю досліджених та оцінених в судовому засіданні доказів, які ретельно перевірені та оцінені з точки зору належності, допустимості, достовірності, а її сукупність з точки зору достатності, для ухвалення даного обвинувального вироку.

З заяви ОСОБА_5 від 08.01.2019 вбачається, що він просить притягнути до відповідальності ОСОБА_3 за спричинені йому тілесні ушкодження.
За висновком судового експерта № 7-Е від 15.01.2019 тілесні ушкодження у вигляді синця в області лівого ока відносяться до легких тілесних ушкоджень, відповідно до пункту 2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995.
З протоколу проведення слідчого експерименту від 11.01.2019, проведеного з потерпілим ОСОБА_5 з метою перевірки і уточнення відомостей, які мали місце 21.12.2018 вбачається, що потерпілий докладно та послідовно відтворив дії ОСОБА_3 щодо спричинення йому тілесних ушкоджень.
При цьому, з протоколу проведення слідчого експерименту від 15.01.2019, проведеного з свідком ОСОБА_7 з метою перевірки і уточнення відомостей, які мали місце 18.12.2018 вбачається, що останній докладно та послідовно відтворив дії ОСОБА_3 щодо спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень.
Висновками судового експерта№ 7-Е від 15.01.2019 та 13-Е від 18.01.2019 підтверджено відповідальність механізму виникнення ушкоджень у ОСОБА_5 т оставинам викладеним в протоколі проведення слідчого експерименту від 11.01.2019, проведеного з потерпілим ОСОБА_5 та з протоколу проведення слідчого експерименту від 15.01.2019, проведеного з свідком ОСОБА_7 .
У суду відсутні будь-які сумніви в достовірності зафіксованих в процесуальних документах, складених за результатами проведених слідчих дій фактів, оскільки вони послідовні та узгоджується між собою, отримані в порядку визначеному КПК України та без порушень основних прав і свобод закріплених в Конвенції.

Таким чином, дослідивши зібрані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 в спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження, що має незначні скороминущі наслідки доведена, що знайшла своє підтвердження в судовому засіданні поза розумним сумнівом, в зв`язку з чим його дії вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України.

Вирішуючи питання про призначення покарання суд керуючись загальними засадами призначення покарання закріпленими в ст. 65 КК України через які реалізовано принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, спрямованих на досягнення мети покарання пов`язаної з виправленням засудженого, а також запобігання вчиненню ним та іншими особами нових злочинів (ст. 50 КК України).

ОСОБА_3 не одружений та утриманців не має, до затримання постійно не працював, але працював виконуючи одноразові некваліфіковані роботи, за місцем проживання та реєстрації характеризується задовільно, на диспансерному обліку у лікаря психіатра чи нарколога не знаходиться.

Як обставину, що пом`якшує покарання суд враховує щире каяття, так як підсудним усвідомлено та критично оцінено свою протиправну поведінку, а також активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які в силу статті 67 КК України обтяжують покарання підсудному, судом не встановлено.

Суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності злочину, вчиненого ОСОБА_3 , який згідно ст. 12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості.

Таким чином суд вважає необхідним та достатнім для досягнення мети покарання, призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкції, визначеної за вчинені ним злочини у виді громадських робіт, оскільки саме таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, тобто, буде пропорційним легітимній цілі, яка переслідується таким покаранням. Підстав для призначення покарання нижче від найнижчої межі встановленої санкцією статті чи звільнення підсудного від покарання чи його відбування, судом не встановлено.

При цьому призначаючи покарання суд враховує, що ОСОБА_3 вчинив злочин до ухвалення вироку Петриківським районним судом Дніпропетровської області від 10.09.2018 ґякий його засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі статті 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за цим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 03.04.2018, остаточно визначено покарання у виді 3 роки 1 місяць позбавлення волі. Тому, відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, остаточне покарання необхідно призначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

При визначенні початку обрахунку строку відбування покарання та зарахування попереднього ув`язнення суд враховує, що ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 27.03.2019 ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, таким чином строк попереднього ув`язнення слід зарахувати в строк покарання, рахуючи строк покарання з моменту фактичного затримання підсудного.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись статтями 100, 337, 349, 368-370, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді 100 (ста) годин громадських робіт.

На підставі частини 4 статті 70 Кримінального кодексу України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначеним за вироком Петриківським районним судом Дніпропетровської області від 10 вересня 2019 року, остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді 3 (три) роки 1 (один) місяць позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 27 березня 2019 року, тобто з моменту фактичного затримання.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Петриківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1