Справа № 755/3363/19
Провадження №1-кп/755/760/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" серпня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000357 від 15 січня 2019 року, відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, маючого на утриманні 2 малолітніх дітей, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно пред`явленого обвинувачення ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що з 26.02.2016 року по 23.01.2017 року він обліковувався, як безробітній в Дніпровському районному центру зайнятості - структурного підрозділу Київського міського центру зайнятості, який розташований за адресою: м. Київ, вул. Райдужна 9-а.

Під час постановки на облік як безробітного 26.02.2016 року ОСОБА_4 надав до Дніпровського районного центру зайнятості, який розташований за адресою: м. Київ, вул. Райдужна 9-а, документи та відомості згідно яких зазначив, що через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно.

Крім того, ОСОБА_4 26.02.2016 року ознайомлений з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного та відповідальністю за подання недостовірних даних та документів, на підставі яких приймається рішення про надання статусу безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, що визначені Законами України «Про зайнятість населення», «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та Порядком реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, який затверджено постановою КМУ від 20.03.2013 року за № 198.

В результаті обміну інформацією між Державною службою зайнятості (Центральним апаратом) та Пенсійним фондом України було виявлено факт перебування обвинуваченого у трудових відносинах з ТОВ «Агросахінвест-2002» з 04.10.2016 року по 31.10.2016 року.

23.01.2017 року ОСОБА_4 припинено реєстрацію як безробітного в Дніпровському РЦЗ та виплати матеріального забезпечення по безробіттю, у зв`язку із невідвідуванням без поважних причин територіального органу протягом 30 робочих днів.

Також встановлено, що Дніпровським РЦЗ Дніпропетровського обласного центру зайнятості 22.03.2017 року складено Акт №15 «Розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», відповідно до висновків якого встановлено, що ОСОБА_4 , дійсно працював в ТОВ «Агросахінвест-2002» з 04.10.2016 року по 31.10.2016 року, та був звільнений за угодою сторін, відповідно до п. 1 ст. 36 КЗпП України.

Згідно із п. 4 ч. 2 ст. 44 ЗУ «Про зайнятість населення» від 05 липня 2012 року -№5067-VI зазначається, що зареєстрований безробітній зобов`язаний інформувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, протягом трьох робочих днів про обставини припинення реєстрації, визначених частині першій статті 45 цього Закону, зокрема, при самостійному працевлаштуванні.

Проте, ОСОБА_4 , умисно приховав відомості, щодо перебування у трудових відносинах, з корисливих мотивів, внаслідок чого, на підставі ст. ст. 22, 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», Наказом Дніпровської районної філії Київського міського центру зайнятості від 13.04.2017 за № 69 прийнято рішення про повернення незаконно отриманих коштів, виплачених як допомога по безробіттю ОСОБА_4 у розмірі 6 844,32 грн. (шість тисяч вісімсот сорок чотири гривні 32 коп.) за період з 04.10.2016 року по 08.11.2016 року.

Згідно ч. 2, 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Таким чином, ОСОБА_4 з корисливих мотивів, шляхом обману, що виразилося у неповідомленні Дніпровського районного центру зайнятості про самостійне працевлаштування та отримання доходу, заволодів грошовими коштами Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття у розмірі 6 844,32 (шість тисяч вісімсот сорок чотири гривні 32 коп.), нарахованих йому за період з 04.10.2016 року по 08.11.2016 року, чим завдав матеріальної шкоди державним інтересам.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, на підставі ст. 45 КК України у зв`язку із дійовим каяттям, послався на те, що він вперше вчинив кримінальне правопорушення невеликої тяжкості, вину у вчиненому визнає у повному обсязі та щиро кається, відшкодував в добровільному порядку завдану кримінальним правопорушенням шкоду.
Прокурор в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заявленого обвинуваченим клопотання.
Дослідивши матеріали клопотання, вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.
У відповідності до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Відповідно ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом, зокрема, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Згідно до правил ст. 44 КК України особа, яка вчинила злочин звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.
У відповідності до ст. 45 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 раніше не судимий, вперше вчинив злочин невеликої тяжкості, після вчинення злочину щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, добровільно відшкодував завдані збитки, так згідно листа директора Дніпровської районної філії Київського міського центру зайнятості №965-02 від 05.08.2019 року, за період з 04.10.2016 року по 08.11.2016 року ОСОБА_4 отримано допомогу по безробіттю в сумі 6 844, 32 грн., яка добровільно була повернута частками 17.05.2019 року 1844,32 грн. та 05.08.2019 року 5000 грн., станом на 05.08.2019 року кошти, що підлягають поверненню ОСОБА_4 сплачено в повному обсязі, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, отже правових перешкод щодо звільнення останнього від кримінальної відповідальності з підстав, передбачених ст. 45 КК України, не встановлено.
Крім того, судом встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 цілком розуміє свої права, визначені ч. 3 ст. 285 КПК України та підставу звільнення його від кримінальної відповідальності.
Таким чином, оскільки визначені кримінальним законом (ст.45 КК України) умови виконано та їх правдивість у прокурора, обвинуваченого не викликає сумнівів, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для задоволення клопотання обвинуваченого, звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження на підставі ст. 45 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям .
Керуючись ст. ст. 44, 45 КК України, ст. ст. 284, 288, 369-372, 376 КПК України, суд,

постановив:

ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, з підстав передбачених ст. 45 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям.
Кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000357 від 15 січня 2019 року за ч.1 ст. 190 КК України закрити.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: