ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 529/541/18 Номер провадження 11-кп/814/626/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2019 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
з участю прокурора ОСОБА_7 ,
потерпілого ОСОБА_8
захисника ОСОБА_9 ,
обвинуваченого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000089, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_10 на вирок Диканського районного суду Полтавської області від 14 листопада 2018 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Вироком суду,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ніжин, Чернігівської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину 2017 року народження, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 23.05.2003 року Конотопським районним судом Сумської області за ч. 3 ст. 152, ч.2 ст. 153 КК України до 7 років позбавлення волі;
- 02.04.2004 року Апеляційним судом Сумської області за п. 6,12 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187,ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 70, ч.4 ст. 70 КК України на 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 17.08.2015 року звільнено умовно-достроково на не відбутий строк 2 роки 7 місяців 27 днів,
засуджено за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років.

Цивільний позов прокурора задоволено у повному обсязі.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_10 на користь Фінансового управління Диканської районної адміністрації суму витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_8 внаслідок кримінального правопорушення у розмірі 4102 грн. 89 коп.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_10 на користь держави 1430 грн судових витрат на проведення експертизи.

Долю речових доказів вирішено в порядку ст. 100 КПК України.

За вироком суду ОСОБА_10 визнаний винуватим в тому, що 19.04.2018 приблизно о 01.50 год. він, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на другому поверсі кафе "Фламінго", що по вул. Пушкіна, 2-А, в смт. Диканька Полтавської області, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, ножем, який тримав у руці наніс один удар в черевну порожнину потерпілого ОСОБА_8 , внаслідок чого потерпілому спричинені тілесні ушкодження у вигляді рани м`яких тканин передньої стінки живота, яка проникає в черевну порожнину, з ушкодженням шлунку, з розвитком гематоми сальника з подальшою частковою його резекцією, які кваліфікуються як тяжке тілесне ушкодження по ознаці небезпеки для життя.
Не погоджуючись з вироком суду, до апеляційного суду з апеляційною скаргою звернувся обвинувачений ОСОБА_10 , в якій просить вирок суду скасувати, а провадження по справі закрити.

Апеляційну скаргу з доповненнями обґрунтовує тим, що судом першої інстанції не було доведено, що злочин вчинив саме він.

Вважає, що розгляд справи було проведено поверхово, не було задоволено жодного клопотання його захисника. Допитані потерпілий та свідки не підтвердили факт нанесення ним ударів ножем потерпілому, як і не підтвердили факт, що бачили у нього ножа. Також на ножі не були виявлені відбитки пальців обвинуваченого.

Зазначає, що вирок суду ґрунтується лише на припущеннях потерпілого та свідків, а тому не може вважатися законним та обґрунтованим.

Інші учасники судового провадження вирок суду не оскаржували.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_10 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_9 , які просили апеляційну скаргу задовольнити, а вирок суду першої інстанції скасувати, закривши провадження в справі, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.
У своїй апеляційній скарзі обвинувачений вину у вчиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя у момент заподіяння, не визнав, мотивуючи відсутністю доказів для доведення його вини.

В той же час, винуватість ОСОБА_10 у вчиненні цього злочину підтверджується належними та допустимими доказами, що були безпосередньо досліджені судом першої інстанції.

Зокрема, з показань потерпілого вбачається, що 18.04.2018 приблизно з 20 години, він, разом з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , а також ОСОБА_10 відпочивали в кафе Фламінго, де грали у спортивний покер. Під час гри обвинувачений постійно намагався спровокувати на конфлікт ОСОБА_17 через його національність, але ОСОБА_17 на його провокації не реагував. Через деякий час ОСОБА_10 запропонував ОСОБА_18 позмагатися з ним у армреслінг, та в якості рефері ОСОБА_10 запросив його. Під час гри перемагав лише свідок ОСОБА_16 , про що він, потерпілий, сказав обвинуваченому. Вказане не сподобалося ОСОБА_10 , тому останній почав нецензурно виражатися у його адресу, а потім, коли він сидів на дивані, підійшов до нього та долонею правої руки наніс два удари по його обличчю. Відштовхнувши обвинуваченого, він піднявся з дивану і зробив зауваження ОСОБА_10 . В цей час до них підійшли присутні в приміщенні хлопці, які намагалися заспокоїти обвинуваченого. Він говорив, що той повинен зупинитися чинити агресію проти присутніх у приміщенні і запропонував йому залишити кафе, так як його ніхто не тримає. Образившись на ці слова, обвинувачений підійшов до нього і відразу наніс різкий удар кулаком лівої руки в область обличчя, від якого він дещо відійшов назад. В цей час хтось із присутніх намагався схопити обвинуваченого позаду і відтягти від нього, але обвинувачений лівою рукою, на його думку зігнуту в кулак, наніс йому удар в область живота, від якого він відчув різкий біль, йому стало важко дихати та він почав захищатися, від ударів обвинуваченого. Також, помітив як присутні в кімнаті його знайомі розпочали заспокоювати обвинуваченого, застосовуючи до нього фізичну силу. В цей час він відчув, що йому стає все гірше і почав втрачати свідомість. У зв`язку з цим відійшов назад, і припіднявши футболку, помітив, різану рану живота. Він приліг на диван і попрохав присутніх викликати швидку.
Події 19.04.2018 потерпілим ОСОБА_8 були відтворені під час слідчого експерименту 16.06.2018 відповідно до наданих показань.
Такі показання потерпілого в повному обсязі підтвердили усі свідки, які були присутні під час події та зазначали, що саме ОСОБА_10 розпочав бійку з потерпілим, оскільки йому не сподобалося, що ОСОБА_8 висловив свою думку щодо програшу обвинуваченого в армреслінг. При цьому усі свідки очевидці події стверджували, що коли ОСОБА_10 розпочав бійку з ОСОБА_8 , їхні дії були спрямовані проти обвинуваченого, намагаючись припинити протиправні дії останнього щодо потерпілого. Жоден зі свідків будь-яких дій проти ОСОБА_8 не вчиняв, що підтверджує і сам потерпілий.
Одночасно свідки зазначили, що після припинення бійки ОСОБА_10 продовжував вести себе агресивно по відношенню до потерпілого, виказував погрози у бік ОСОБА_8 та спробував знову накинутися на нього, але йому перешкодив ОСОБА_19 , який схопив обвинуваченого і повалив на підлогу. При цьому свідки ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 бачили, як з - під обвинуваченого випав кухонний ніж зі слідами крові.
Про наявність ножа у обвинуваченого зазначає свідок ОСОБА_22 , з показань якого вбачається, що коли він відтягував ОСОБА_10 після нападу на ОСОБА_8 , він схопив обвинуваченого правою рукою за шию та почав відтягувати від потерпілого, і в цей момент обвинувачений наніс йому удар ножем в область лівого плеча.
Вказані вище показання потерпілого та свідків узгоджуються з відеозаписом з камери спостереження кафе-бару «Фламінго» від 19.04.2018 на якому зафіксовано конфлікт між ОСОБА_10 та ОСОБА_8 та дії інших учасників, які в цілому відповідають наданим суду показанням.
Відповідно до висновків судово-медичної експертизи № 441 від 18.05.2018 та додаткового судово-медичного висновку № 604 від 22.06.2018 ОСОБА_8 були спричинені ушкодження у вигляді: рани м`яких тканин передньої стінки живота, яка проникає в черевну порожнину з ушкодженням шлунку, з розвитком гематоми сальника з подальшою частковою його резекцією, яке утворилося від дії колючо-ріжучого предмету, яким міг бути ніж чи будь-який інший предмет з подібною характеристикою, тобто не характерне для падіння, від однократної дії травмуючого фактору та, можливо, в строк і за обставин, на які посилається потерпілий ОСОБА_8 , і кваліфікується, як тяжке тілесне ушкодження по ознаці небезпеки для життя.
Показання потерпілого ОСОБА_23 , дані ним 16 червня 2018 року в ході проведення слідчого експерименту за його участю та в протоколі його допиту від 10 травня 2018 року, не протирічать об`єктивним даним судово-медичної експертизи гр. ОСОБА_8 . Враховуючи анатомічну локалізацію, морфологічну характеристику вищевказаного тілесного ушкодження, експерт вважає, що в момент спричинення тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_8 останній знаходився у вертикальному положенні та передньою частиною тулуба, відносно нападника.
Вина ОСОБА_10 у вчиненні злочину підтверджується і іншими належними та допустимими доказами, дослідженими судом першої інстанції.
В принесеній апеляційній скарзі обвинувачений прохає провадження в справі щодо нього закрити, з огляду на те, що він ножа при собі не мав, відповідно, тілесних ушкоджень саме ножем потерпілому не наносив. Водночас, такі показання обвинуваченого ретельно перевірені в ході судового розгляду та спростовані перевіреними в суді належними та допустимими доказами в їх сукупності. Погоджується з такими висновками і колегія суддів. Зокрема, безпосередньо потерпілий ОСОБА_8 зазначає, що саме після удару завданого йому ОСОБА_10 в область живота він відчув різкий біль, а в подальшому виявив поранення, такі показання потерпілого узгоджуються та підтверджені даними висновків судово-медичних експертиз за даними яких виявлене в потерпілого тілесне ушкодження утворилося від дії колючо-ріжучого предмету, яким міг бути ніж чи будь-який інший предмет з подібною характеристикою, від однократної дії травмуючого фактору. Окрім того, експертом відмічено, що в момент спричинення тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_8 останній знаходився у вертикальному положенні та передньою частиною тулуба, відносно нападника. Свідок ОСОБА_22 суду зазначив, що також отримав поранення внаслідок дії колюче-ріжучого предмету, який знаходився в руках ОСОБА_10 , якого він, відтягуючи від потерпілого тримав за шию, знаходячись позаду обвинуваченого, при цьому останній відмахувався. Окрім того, з дослідженого в ході судового розгляду відеозапису з приміщення кухні кафе «Фламінго» встановлено, що ОСОБА_10 заходив до приміщення кухні, Зокрема, підходив до дерев`яної шафи, простягаючи до неї праву руку, після чого покинув приміщення кухні. Свідок ОСОБА_24 бармен кафе, в ході судового розгляду суду пояснила, що під час роботи користується ножем, який зберігається в приміщенні кухні в шафі для посуду. При цьому зазначила, суду, що прийшовши на роботу 19.04.2018р. ножа в кухонній шафі, де зазичай вона його зберігала, не було.
Таким чином, з урахуванням наведеного, висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, є правильним, ґрунтується на об`єктивно з`ясованих обставинах, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені у їх сукупності судом згідно зі ст. 94 КПК України, оскільки є доведеним, що внаслідок саме дій ОСОБА_10 , який умисно наніс один удар ножем в живіт потерпілому ОСОБА_8 , останньому спричинено тяжке тілесне ушкодження по ознаці небезпеки для життя.
Посилання обвинуваченого в принесеній апеляційній скарзі на наявність на місці події інших осіб, не встановлених в ході досудового розслідування, що свідчить про неповноту і судового розгляду, колегією суддів до уваги не приймається, оскільки, як вбачається з даних відеозапису з приміщення кафе «Фламінго» щодо обставин конфлікту, присутніми при цьому та його учасниками були лише потерпілий та свідки, допитані як в ході судового, так і апеляційного розгляду.
Всупереч тверджень апелянта висновки судово-медичної та додаткової судово-медичної експертиз в повній мірі відповідають вимогам до змісту висновку експертизи, викладених в Інструкції про призначення та проведення судових експертиз, та додаткового роз`яснення, про що наголошувала сторона захисту, не потребують.
З огляду на викладене, апеляційна скарга обвинуваченого є безпідставною та задоволенню не підлягає.
Призначаючи покарання, суд першої інстанції відповідно до вимог закону, передбачених ст.ст. 50, 65 КК України та роз`яснень Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким; особу обвинуваченого, який неодноразово судимий, має непогашені судимості, відсутність роботи; наявність обставини, яка пом`якшує покарання, а саме: наявність на утриманні малолітньої дитини, обставин, які обтяжують покарання рецидив злочинів та вчинення злочину у в стані алкогольного сп`яніння.
Таким чином, призначене ОСОБА_10 покарання відповідає вимогам статей 50, 65 КК України, за своїм видом і розміром є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду ,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_10 залишити без задоволення, а вирок Диканського районного суду Полтавської області від 14 листопада 2018 року щодо нього - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, що тримається під вартою - в той самий строк, з дня отримання копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4