Справа № № 585/2814/19
Номер провадження 1-в/585/207/19
У Х В А Л А
І М Е Н ЕМ У К Р АЇ Н И
27 серпня 2019 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого - ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ромни в режимі відеоконференцзв`язку клопотання засудженого ОСОБА_4 про заміну покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким, -

В С Т А Н О В И В:

До Роменського міськрайонного суду Сумської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 , який на даний час відбуває покарання в ДУ «Роменська виправна колонія № 56», в якому останній просить: замінити йому покарання довічне позбавлення волі більш м`яким на позбавлення волі на певний строк.
В обґрунтування клопотання зазначив, що вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16.07.2004, ОСОБА_4 засуджений до довічного позбавлення волі, з конфіскацією всього особистого майна, на даний час відбувши 15 років 8 місяців 7 днів призначеного йому покарання, враховуючи положення практики Європейського Суду з прав людини, зокрема рішення «Пєтухов проти України» №2 (справа №41216/13), ст. 27 Віденської Конвенції про право міжнародних договорів, ст.ст. 9, 28 Конституції України, ст.. 5 та ч. 3 ст.74 КК України, п.13 ч. 1 ст. 537 та п.2 ч.2 ст. 539 КПК України, має право на заміну йому покарання у вигляді довічного позбавлення волі більш м`яким, а саме: на позбавлення волі на певний строк. У зв`язку з чим засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з даним клопотанням.
У судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 клопотання підтримав.
Захисник ОСОБА_5 клопотання засудженого підтримав.
Прокурор заперечував проти задоволення клопотання засудженого,оскільки воно не ґрунтується на вимогах чинного законодавства, яке не передбачає заміну довічного позбавлення волі більш м`яким покаранням.

Представник Державної установи "Роменська виправна колонія № 56" в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, будь яких клопотань суду не направляв.
Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та особової справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений 16.07.2004 Апеляційним судом Дніпропетровської області за п.п. 6.13 ч.2 ст. 115, ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187, ч. 5 ст. 185, ст. 70 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна. Міра запобіжного заходу ОСОБА_4 залишено перебування під вартою. Строк відбуття покарання ОСОБА_4 відраховувати з 20.12.2003 (а.с. 9-18 особ. справи).

Ухвалою колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного суду України від 14 грудня 2004 року вирок Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 липня 2004 року залишено без змін.

Згідно довідки про відбуту, не відбуту частину покарання першого заступника начальника державної установи «Роменська ВК №56» ОСОБА_6 від 27.08.2019, вбачається, що ОСОБА_4 засуджений Апеляційним судом Дніпропетровської області від 16.07.2004 за п.п. 6,13 ч.2 ст. 115, ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187, ч. 5 ст. 185, ст. 70 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією майна, станом на 27.08.2019 відбув 15 років 8 місяців 7 днів, початок строку: 20.12.2003 (а.с. 13).

Відповідно до річної - характеристики на засудженого ОСОБА_4 від 09.07.2019 затвердженої начальником ДУ «Роменська ВК №56» ОСОБА_7 , засуджений ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі з 2003 року. Під час утримання в СІЗО міста Дніпропетровська, допускав порушення режиму тримання за що мав 2 стягнення, не заохочувався, до праці не залучався. До Роменської ВК (№56) прибув 14.04.2005. За час відбування покарання характеризується посередньо, порушень режиму не допускав, заохочень не має. На виробництві установи не працевлаштований. Порушень вимог пожежної безпеки не допускає. У відношенні до представників адміністрації ввічливий, тактовний, виконує їх законні вимоги. У відношенні до інших засуджених безконфліктний. За характером спокійний, замкнутий. Приймає участь у програмі диференційованого-виховного впливу на засуджених. Підтримує соціально-корисні зв`язки шляхом листування, отримує посилки, передачі, надаються побачення. Відповідно до ст. 151-1 КВК України, за сумлінну поведінку відбування покарання 26.06.2014 засудженого ОСОБА_4 було переведено з приміщення камерного типу, в якому тримаються дві особи, до багатомісного приміщення камерного типу виправної колонії максимального рівня безпеки, з наданням дозволу на участь у групових заходах освітнього культурно-масового та фізкультурно-оздоровчого характеру в порядку встановленому законодавством. Вину в скоєному злочині визнає частково (а.с. 211 особ. справи).
Згідно ч.ч. 1,3,4,5 ст. 82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим: 1) не менше третини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин; 2) не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі; 3) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і вчинила новий умисний злочин протягом невідбутої частини покарання. До осіб, яким покарання замінене більш м`яким, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення за правилами, передбаченими статтею 81 цього Кодексу.

Відповідно до п.п. 3, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2006 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно дострокове звільнення від відбування покарання відповідно до ч. 1 ст. 81 КК України та заміна невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ч. 1 ст. 82 КК України можуть застосуватись до осіб, які відбувають покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк.

Водночас, згідно ч.ч. 1, 2 ст. 87 КК України встановлено право здійснення Президентом України помилування стосовно індивідуально визначеної особи. Актом про помилування може бути здійснена заміна засудженому призначеного судом покарання у виді довічного позбавлення волі на позбавлення волі на строк не менше двадцяти п`яти років.
Правом помилування наділений лише Президент України стосовно індивідуально визначеної особи. При прийнятті рішення про помилування може бути здійснена заміна засудженому призначеного покарання у виді довічного позбавлення волі на строк не менше 25 років.

Доводи засудженого щодо необхідності застосування до нього рішення Європейського суду з прав людини від 12 березня 2019 року у справі «Петухов проти України» № 2, суд визнає безпідставними та необґрунтованими, оскільки, даним рішенням встановлено порушення Україною ст. 3 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року в частині застосування національними судами до осіб покарання у виді довічного позбавлення волі без можливості перегляду справи з подальшим звільненням від покарання, та прямо зобов`язано Україну реформувати систему перегляду довічного ув`язнення.
За таких підстав, враховуючи, що відповідні зміни до законодавства України на даний час не внесено, реформи механізму перегляду покарання у виді довічного ув`язнення не проведено, а також враховуючи, що при вивченні особової справи на засудженого ОСОБА_4 , не було встановлено обставин, які вказують, що ОСОБА_4 став на шлях виправлення, а навпаки, за час відбування покарання з 2003 року ОСОБА_4 неодноразово допускав порушення режиму тримання за що мав 2 стягнення, заохочень не має, вину у скоєному визнав частково, до президента України, з врахуванням ст. 87 КК України, не звертався, суд приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_4 не довів суду своє виправлення, у зв`язку з чим клопотання про заміну покарання більш м`яким з довічного позбавлення волі на певний строк, задоволенню не підлягає.

На підставі положень ст.82 Кримінального кодексу України, ст.ст.537,539 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про заміну покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в Сумський апеляційний суд через Роменський міськрайонний суд Сумської області на протязі 7 днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, якщо її не скасовано, ухвала набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 03.09.2019 об 10 год. 30 хв.

Суддя: підпис…

Копія вірна:

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_1