У Х В А Л А

12.11.2019 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого слідчого відділення Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0001348 від 09 листопада 2019 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Слідчий слідчого відділення Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_3 звернувся до суду з даним клопотанням, яке обґрунтовує наступним.
Органом досудового розслідування встановлено, 09 листопада 2019 року в чергову частину Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області надійшло повідомлення, що на автодорозі Н-13 сполученням «Львів-Самбір-Ужгород» трапилась дорожньо-транспортна пригода. Виїздом СОГ на місце події було встановлено, що водій ОСОБА_4 керуючи автомобілем марки «Renault» модель «Master» д.н.з. НОМЕР_1 здійснив маневр обгону з порушенням правил дорожнього руху де в послідуючому здійснив лобове зіткнення з автомобілем марки «Mercedes-Benz» який рухався по своїй смузі руху. В результаті вказаного зіткнення водій автомобіля марки «Mercedes-Benz» - ОСОБА_5 та пасажир ОСОБА_6 були доставлені до ЦМКЛ м. Ужгород з тілесними ушкодженнями. У водія ОСОБА_5 діагностовано: політравма, перелом середньої третини лівого стегна, перелом лівого наколінника, травматичний вивих основних фаланг правої стопи та тупої травми живота, у пасажира - ОСОБА_6 діагностовано забійну рану чола справа.

09 листопада 2019 року відомості про вказаний факт внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001348 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

09 листопада 2019 року в ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «Renault» модель «Master» д.н.з. НОМЕР_1 було вилучено, а в подальшому транспортний засіб поміщено на спец майданчик тимчасового тримання транспортних засобів Ужгородського РВП за адресою: с. Оноківці, вул. Головна, 55 Ужгородського району, так як останній є тимчасово вилученим майном.

Власником транспортного засобу відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є ОСОБА_7 , а за кермом вказаного автомобіля на момент дорожньо-транспортної пригоди знаходився громадянин України ОСОБА_4 .

При цьому речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 98 КПК України).
09 листопада 2019 року постановою слідчого слідчого відділення Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, який здійснює досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, автомобіль марки «Renault» модель «Master» д.н.з. НОМЕР_1 визнаний речовим доказом.

Клопотання слідчого обґрунтовується тим, що вказаний транспортний засіб вважається предметом, що був об`єктом кримінально протиправних дій, його перебування на зберіганні у третіх осіб, створює високі ризики до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, передачі вказаного майна, що, своє чергою, унеможливить виконання завдань кримінального провадження, передбачених ч. 1 ст. 2 КПК України.
Слідчий зазначає, що перебування вказаного автомобіля на зберіганні у власника або особи, яка користується даним автомобілем у зв`язку з їхньою заінтересованістю, що може виразитися у пошкодженні, перетворенні, псуванні, приховуванні згаданого вище майна, може вплинути повноту та достовірність проведеної експертизи, оскільки на даний час на автомобілі знаходяться сліди вчинення вказаного кримінального правопорушення.
Зважаючи на те, що автомобіль марки автомобіль марки «Renault» модель «Master» д.н.з. НОМЕР_1 визнаний речовим доказом, останній може бути використаний під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.
Клопотання слідчого обґрунтовується тим, що без наявності вказаного транспортного засобу до останнього не видається можливим проведення низки експертних досліджень, а саме: експертизи технічного стану автомобіля, транспортно-трасологічної експертизи, автотехнічної експертизи та проведення слідчих експериментів за участю вказаного автомобіля, які є вкрай необхідними для забезпечення всебічного та повного досудового розслідування.

В судове засідання слідчий не з`явився, однак подав заяву про розгляд клопотання без його участі.
Власник майна в судове засідання не з`явився, хоч належним чином повідомлявся про дату та час розгляду клопотання.
Вивчивши зміст клопотання та додані до нього письмові докази, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що органом досудового слідства - СВ Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області - проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0001348 від 09 листопада 2019 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.
Органом досудового слідства в даному кримінальному провадженні 10 листопада 2019 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України - порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони заподіяли тяжке тілесне ушкодження потерпілому.
З матеріалів клопотання слідує, що 09 листопада 2019 року в ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «Renault» модель «Master» д.н.з. НОМЕР_1 було вилучено, а в подальшому транспортний засіб поміщено на спец майданчик тимчасового тримання транспортних засобів Ужгородського РВП за адресою: с. Оноківці, вул. Головна, 55 Ужгородського району, так як останній є тимчасово вилученим майном.

Власником транспортного засобу відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є ОСОБА_7 , а за кермом вказаного автомобіля на момент дорожньо-транспортної пригоди знаходився громадянин України ОСОБА_4 .

09 листопада 2019 року постановою слідчого слідчого відділення Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, який здійснює досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, автомобіль марки «Renault» модель «Master» д.н.з. НОМЕР_1 визнаний речовим доказом.

Сторона кримінального провадження ставить питання про накладення арешту на вказане у клопотанні майно з тих підстав, що таке має значення речових доказів та з метою його збереження для проведення всіх слідчих дій у вказаному кримінальному провадженні, в тому числі і відповідних експертиз.
Положеннями ч. 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Ч. 2 вказаної норми закону передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру
щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У відповідності до статті 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Ч. 2 ст. 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Положеннями ст. 98 КПК України законодавцем визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Частинами другою та третьою ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та може накладатись на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначених у статті 98 КПК України.
Вивчивши всі матеріали клопотання слідчий суддя приходить до переконання, що стороною кримінального провадження, слідчим, надано обґрунтування доцільності накладення арешту на вказане у клопотанні тимчасово вилучене майно та додано документи на підтвердження права власності на майно(згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 власником є ОСОБА_7 )

У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 173 КПК України суд зобов`язаний при розгляді клопотання про накладення арешту на майна враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
На підставі викладеного вище слідчий суддя приходить до переконання, що матеріали провадження містять достатньо даних, які вказують на відповідність зазначеного слідчим майна критеріям ст. 98 КПК України, а відповідно і можливості його використання стороною обвинувачення як доказу у кримінальному провадженні.
Відтак, слідчий суддя приходить до переконання, що з метою належного забезпечення потреби досудового розслідування, зокрема для збереження речових доказів, а також для можливості органом досудового розслідування провести всі необхідні слідчі дії з вказаним речовим доказом, втому числі провести необхідні експертизи, слід застосувати арешт вказаного в клопотанні майна і таке втручання у права та інтереси власника майна буде виправданим.

Керуючись ст.ст. 170, 171-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання слідчого слідчого відділення Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0001348 від 09 листопада 2019 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки «Renault» модель «Master» д.н.з. НОМЕР_1 та на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 шляхом заборони використання та розпоряджання автомобілем марки «Renault» модель «Master» д.н.з. НОМЕР_1 з визначенням місце його місця зберігання за адресою: Ужгородський район, село Оноківці, вулиця Головна, 55 та шляхом заборони використання та розпоряджання свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 та визначити місце зберігання в матеріалах кримінального провадження.

Роз`яснити, що у відповідності до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції можна подати протягом п`яти днів з дня її проголошення (особою, яка не була присутньою на оголошенні протягом п`яти днів з дня отримання її копії) до Закарпатського апеляційного суду.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду: ОСОБА_1