Житомирський апеляційний суд
Справа №280/1573/17 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.3 ст. 185 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2019 року
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,
обвинуваченого: ОСОБА_7 ,
захисника: ОСОБА_8 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Коростишівського районного суду Житомирської області від 16 травня 2018 року, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Коростишів, Житомирської області, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, неодруженого, не працюючого, утриманців не має, депутатом та інвалідом не являється, судимого останнє 09.03.2011 року Коростишівським районним судом Житомирської області за 122 ч.1,152 ч.2, 153 ч.2, 70,71 КК України до 7 років позбавлення волі, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.
Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_7 обчислено з моменту фактичного затримання останнього.
Речові докази: шліфувальну машинку (болгарку кутову) марки «Мaкita» моделі РА 6 GF30, на якій наявне маркування (GA 9020S); шліфувальну машинку (болгарку) марки «Makita» моделі PA 6 GF30; шуруповерт марки «Makita» моделі PС- GF 15К; насос погрузний марки «Дніпр», моделі НДА-1; ящик, в якому знаходиться електродриль марки «Bosh», моделі РА6-ПА35; ящик в якому знаходиться набір шуроповертів, у кількості 2 штук, марки «Makita» моделі BL1830 та зарядний пристрый до них; кришку від трамблера, які знаходяться на зберіганні потерпілого ОСОБА_9 вирішено залишити у розпорядженні останнього.
Згідно вироку суду, ОСОБА_7 , будучи раніше судимим 05.04.2011 року Коростишівським районним судом Житомирської області за ч 2. ст. 152 КК, ч. 1 ст. 122, ч.2 ст.153 КК України до покарання у виді позбавлення воді строком на 7 років та, маючи непогашену судимість, вчинив новий умисний злочин за наступних обставин.
Так, 02 листопада 2017 року близько 22-00 години, ОСОБА_7 , з метою вчинення крадіжки чужого майна, яке поєднане з проникненням до приміщення, прийшов до території МПП «Полісянка», яке знаходиться за адресою: Житомирська область, м. Коростишів, вул. Лісовий Масив,6.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням до іншого приміщення, ОСОБА_7 у вказаний час, день, місці та за вказаних обставин, керуючись корисливим мотивом, маючи на меті поліпшити своє матеріальне становище, упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, тобто останні залишаться таємними, підійшов до підсобного приміщення, яке знаходиться на території МПП « Полісянка», після чого використовуючи викрутку, яку останній заздалегідь приготував для вчинення злочину, відкрутив нижню частину метало профілю вхідних дверей до підсобного приміщення, та проник всередину вищевказаного підсобного приміщення, де почав шукати цінне майно.
У подальшому, ОСОБА_7 , перебуваючи у вищевказаному приміщенні, побачив майно, яке належить потерпілому ОСОБА_9 : шліфувальну машинку (болгарку кутову) марки «Мaкita» моделі РА 6 GF30, на якій наявне маркування (GA 9020S), вартістю1434 гривні 68 копійок; шліфувальну машинку (болгарку) марки «Makita» моделі PA 6 GF30, вартістю 1465 гривень 67 копійок; шуруповерт марки «Makita» моделі PС- GF 15К, вартістю 2204 гривні 17 копійок; насос погрузний марки «Дніпр», моделі НДА-1, вартістю 648 гривень 33 копійки; ящик, в якому знаходиться електродриль марки «Bosh», моделі РА6-ПА35, вартістю 2003 гривні 33 копійки; ящик в якому знаходиться набір шуроповертів, у кількості 2 штук, марки «Makita» ,моделі BL1830 та зарядний пристрій до них, вартістю 4445 гривень 00 копійок; кришку від трамблера, вартістю 90 гривень 00 копійок.
Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_7 , утримуючи при собі вищевказане майно, місце вчинення кримінального правопорушення залишив та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 12291,18 грн.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить скасувати вирок Коростишівського районного суду Житомирської області від 16.05.2018 року та ухвалити новий вирок, яким призначити покарання та застосувати ст. 75, 76 КК України. Вказує, що судом не враховано те, що в матеріалах справи міститься рапорт- характеристика старшого лейтенанта поліції ОСОБА_10 про те, що він, обвинувачений, за місцем проживання характеризується позитивно, скарг від сусідів не надходило. Згідно заяви-розписки повернув потерпілому все майно. Згідно заяви від потерпілого ОСОБА_9 останній не мас претензій до нього у зв`язку із відшкодуванням школи та просив суворо не карати обвинуваченого (а.с.50). На даний час хоч і не офіційно, але все ж таки працює, щиро розкаявся у скоєному, активно сприяє розкриттю злочину, відшкодував шкоду потерпілому, потерпілий до нього не має жодних претензій та просив суд суворо не карати, негативні характеристики відносно нього відсутні, і тому його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 підтримали апеляційну скаргу у повному обсязі, просили її задовольнити, а також просили врахувати письмову заяву потерпілого ОСОБА_9 , на адресу апеляційного суд, в якій він просив врахувати, що претензій до обвинуваченого не має та просить не позбавляти останнього волі.
Потерпілий ОСОБА_9 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, в письмовій заяві, адресованій апеляційному суду, зазначив, що жодних претензій до обвинуваченого не має, та просить призначити йому покарання не пов`язане з позбавленням волі.
Заслухавши доповідь голодуючого, пояснення обвинуваченого та захисника, пояснення прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, врахувавши письмову заяву потерпілого ОСОБА_9 , перевіривши матеріали кримінального провадження в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши зазначені доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає.
На підставі ч-3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом першої інстанції визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються. Тому, висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.З ст.185 КК України, апелянтом не оскаржується.
Що ж стосується доводів апеляційної скарги щодо суворості призначеного обвинуваченому покарання, то вони не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду вироку суду, з огляду на наступне.
Відповідно до вимог ст. 65 КК Украйні суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, мас бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Суд першої інстанції піл час розгляду даного провадження та призначення обвинуваченому покарання, зазначених вимог закону дотримався та в достатній мірі мотивував свої висновки.
Так судом вірно встановлено, що ОСОБА_7 своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України, тобто таємне крадіжку чужого майна, поєднане з проникненням до приміщення, при цьому обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_7 , відповідно ст. 66 КК України є щире каяття, а обставиною, що обтяжує його покарання відповідно ст. 67 КК України - рецедив злочину.
Визначаючи обвинуваченому міру і вид покарання в межах санкцій ч.3 ст. 185 КК України, суд врахував тe, що ним вчинено тяжкий злочин, що він раніше судимий, не працює, утриманців не має, на психіатричному та наркологічному обліках не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, зазначивши при цьому, що його виправлення і перевиховання, попередження з його боку здійснення нових злочинів і досягнення інших цілей покарання неможливо без ізоляції від суспільства, з чим погоджується і колегія суддів суду апеляційної інстанції
Лише таке покарання у відповідності до ч.2 ст.50 КК України забезпечить не тільки кару, а й виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 , а також запобігання вчиненню ним нових злочинів.
З вказаним висновком суду першої інстанції колегія суддів вважає за необхідне погодитися.
При цьому доводи обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що він за місцем, проживання характеризується позитивно, скарг від сусідів не надходило; згідно заяви-розписки повернув потерпілому все майно, згідно заяви від потерпілого ОСОБА_9 , останній її не має претензій до нього у зв`язку з відшкодуванням шкоди та просити суворо не карати обвинуваченого, на даний час хоч і не офіційно, на думку апеляційного суду, у повному обсязі враховано судом першої інстанції при призначенні виду та міри покарання, яке призначене судом в найнижчій межі санкції ч.3 ст. 185 КК України.
Крім того, також додатково слід зазначити, що ОСОБА_7 , будучи раніше неодноразово засудженим, останній раз Коростишівським районним судом Житомирської області до 7 років позбавлення волі, та звільнившись з місць позбавлення волі 06.07.2017 року по відбуттю покарання, вже 01.11.2017 року вчинив новий тяжкий злочин, а крім ого вчиняв раніше тяжкі злочині в період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання за попередніми вироками суду. Зазначені обставин свідчать про схильність обвинуваченого до вчинення злочинів та іншої асоціальної поведінки та небажання становитися на шлях виправлення.
Що ж стосуються такої обставино, як відшкодування обвинуваченим шкоди, завданої злочином, то з матеріалів провадження та пояснень як потерпілого так і самого ОСОБА_7 вбачається, що викрадене у потерпілого майно обвинувачений зберігав за місцем свого проживання майже місяць та повертати за власною ініціативою потерпілому не збирався, зазначене майно було виявлено у обвинуваченого та повернуто потерпілому працівниками поліції в ході оперативно-розшукових та слідчих дій в межах даного кримінального провадження. Тому за таких обставин до тверджень обвинуваченого про відшкодування ним завданої шкоди слід відноситись критично.
Таким чином підстав, вважати, що покарання, призначене судом, не відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, та є явно несправедливим та суворим, і що в даному випадку наявні підстави вважати, що виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових злочинів можливе без ізоляції його від суспільства з призначенням покарання із застосуванням ст. ст. 75. 76 КК України, навіть із врахуванням заяви потерпілого, апеляційний суд не вбачає.
Підстав для скасування вироку суду з мотивів наведених в апеляційній скарзі обвинуваченого, не встановлено, як не встановлено і порушень вимог кримінально- процесуального закону, які могли б бути підставою для його зміни або скасування.
Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Коростишівського районного суду Житомирської області від 16 травня 2018 року щодо обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 185 КК України, - без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена протягом трьох місяців шляхом подання касаційної скарги до Касаційного кримінального суду Верховного Суду.
Судді: