Справа № 159/3469/19 Провадження №11-кп/802/555/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ч.2 ст.190, ч.2 ст.186, ч.1 ст.263 КК України Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 та обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 16 липня 2019 року, яким -

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в м.Ковель Волинської області, без постійного місця проживання, громадянин України, з середньою освітою, одружений, має на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працює, раніше неодноразово судимий, останній раз 26 липня 2018 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, ухвалою Апеляційного суду Волинської області на підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано в строк відбування покарання термін попереднього ув`язнення з 20.07.2016 по 21.12.2018;
визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст.190, ч.2 ст.186, ч.1 ст.263 КК України, та йому призначено покарання:

за ч.2 ст.190 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік;
за ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки;
за ч.1 ст.263 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, остаточно визначено до відбуття ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців.
Строк відбування покарання ОСОБА_8 визначено рахувати з 31 травня 2019 року, тобто з моменту його затримання.
До набрання вироком законної сили залишено ОСОБА_8 раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вироком вирішено питання про судові витрати та речові докази.

В С Т А Н О В И В

Згідно вироку суду, ОСОБА_8 22 травня 2019 року, близько 13 години 30 хвилин, перебуваючи на привокзальній площі в м.Ковелі, діючи умисно, з корисливих мотивів та керуючись метою заволодіння чужим майном, шляхом обману, під приводом отримання у короткострокове користування велосипеда, що належний ОСОБА_9 , заволодів велосипедом іноземного виробництва «Super duty», вартістю 4500 гривень, чим потерпілому завдав майнової шкоди на вказану суму.
Крім цього, обвинувачений ОСОБА_8 , повторно, 27 травня 2019 року, близько 03 години 30 хвилин, неподалік виходу з платформ автовокзалу станції Ковель, який розміщений по бульварі Лесі Українки, 40, в м.Ковель Волинської області, діючи умисно, з корисливих мотивів та керуючись метою відкритого заволодіння чужим майном, вирвав з рук, тим самим відкрито викрав, у громадянки ОСОБА_12 , рюкзак, який для останньої майнової цінності не становить, в якому знаходились грошові кошти в розмірі 100 Євро, що в перерахунку згідно курсу НБУ станом на 27.05.2019 складало 2961 гривня 73 копійки, 1200 польських злотих, що в перерахунку згідно курсу НБУ станом на 27.05.2019 складало 8270 гривень 30 копійок, 9500 гривень, браслет на руку виготовлений із золота вагою 4 грама вартістю 2756 гривень 77 копійок, жіноча каблучка виготовлена зі срібла вартістю 700 гривень, мобільний телефон «Нокія 216» вартістю 1000 гривень, жіночі парфуми «Charlie Gold» вартістю 289 гривень 46 копійок, паспорт громадянки України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_12 , банківська пластикова картка «Getin Noble Bank» № НОМЕР_2 на рахунку якої грошових коштів не було, банківська пластикова картка «Пумб» № НОМЕР_3 на рахунку якої грошових коштів не було, записна книжка та інші дріб`язкові речі, які для ОСОБА_12 майнової цінності не становлять, чим останній завдав майнової шкоди на загальну суму 25478 гривень 26 копійок.
Крім цього, обвинувачений ОСОБА_8 в кінці травня 2019 року, перебуваючи неподалік перехрестя вул.Брестська та вул.Кутузова в м.Ковель Волинської області, знайшов 15 спортивномисливських патронів кільцевого запалення, калібру 5,6 мм, що являється боєприпасами та придатні для стрільби, які поклав до кишені своєї куртки, тим самим придбав їх та протягом семи днів, до моменту їх виявлення працівниками поліції, зберігав та носив при собі по м.Ковель без передбаченого законом дозволу. 31 травня 2019 року, близько 18 години 10 хвилин, в приміщенні Ковельського ВП ГУНП у Волинській області, що розташоване по вул. Незалежності, 119А, в м.Ковель Волинської області, під час проведення обшуку ОСОБА_8 , затриманого в порядку ст. 208 КПК України, вказані 15 патронів були виявлені та вилучені.
У поданій апеляційній скарзі обвинувачений, не оспорюючи фактичних обставин справи та кваліфікацію дій, вважає вирок суду незаконним у зв`язку з неправильним застосуванням кримінального закону та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості злочину і особі обвинуваченого, безпідставного та невмотивованого призначення надто суворого покарання. Зазначає, що судом при постановлені вироку та обрані виду і міри покарання порушено вимоги ст.65 КК України. Посилається на те, що судом не в повній мірі враховано те, що він повністю визнав свою винуватість, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину. Просить вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання змінити та призначити менш суворе покарання за ч.2 ст.186 КК України із застосуванням ст.69 КК України.

У поданій апеляційній скарзі прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, не оспорюючи фактичних обставин справи, кваліфікацію дій обвинуваченого, вважає вирок суду незаконним та необґрунтованим у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність. Зазначає, що судом при постановлені вироку безпідставно не визнано обтяжуючою обставиною рецидив злочинів, оскільки така має місце при кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.263 КК України. Просить вирок суду першої інстанції змінити та визнати рецидив злочинів обставиною, що обтяжує покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Заслухавши доповідача який виклав суть вироку суду першої інстанції та доводи апеляційних скарг, прокурора, який апеляційну скаргу обвинуваченого заперечив та просив задовольнити скаргу прокурора, захисника, потерпілого та обвинуваченого, які, кожен зокрема, апеляційну скаргу обвинуваченого просили задовольнити та відмовити в задоволенні скарги прокурора, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Висновок про винуватість ОСОБА_8 у вчинені злочинів, за які її засуджено, обґрунтовано зроблений судом в порядку ч.3 ст.349 КПК України, що по суті в апеляційній скарзі не заперечується.

Кваліфікація злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.2 ст.190, ч.2 ст.186, ч.1 ст.263 КК України є правильною і також не оскаржується.

Твердження обвинуваченого в апеляційній скарзі про те, що призначене покарання не відповідає ступеню тяжкості вчинених ним злочинів та особі обвинуваченого через тяжкість покарання є безпідставними.

Відповідно до вимог ст.65 КК України суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Зі змісту ст.69 КК України вбачається, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може перейти до іншого більш м`якого основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Призначаючи ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону.

Як убачається з вироку, призначаючи обвинуваченому покарання, суд першої інстанції врахував характер і ступінь тяжкості вчинених злочинів, дані про особу винної, а саме, те, що останній раніше неодноразово судимий, знову вчинив умисні злочини, що свідчить про його небажання ставати на шлях виправлення та перевиховання. При цьому враховано судом першої інстанції і позицію сторони потерпілих щодо міри покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 , суд визнав щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування заподіяної шкоди, а обтяжуючих обставин не встановлено, і це не оспорюється обвинуваченим.

Звертає апеляційний суд увагу і на той факт, що обвинувачений раніше шість разів судимий за вчинення умисних злочинів проти власності, неодноразово відбував покарання в місцях позбавлення волі.

Будь-яких підтверджуючих даних про наявність на утриманні в обвинуваченого неповнолітньої дитини матеріали кримінального провадження не містять.

Врахувавши ці та інші обставини справи, зокрема і ті, на які посилається в апеляції обвинувачений, в їх сукупності, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність відбуття покарання обвинуваченим реально, разом з тим, знайшов за можливе і необхідне призначити покарання на мінімальний строк саме у виді позбавлення волі, а остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань.

Обране судом покарання відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, як самим обвинуваченим, так і іншими особами, а тому підстав для зміни вироку з мотивів, зазначених в апеляційній скарзі обвинуваченого, апеляційний суд не вбачає.

Доводи обвинуваченого, які наведені в апеляційні скарзі, фактично враховані і оцінені судом першої інстанції при постановленні вироку та призначенні покарання.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_8 має шість незнятих і непогашених судимостей за злочини проти власності.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Прокурор в своїй апеляційній скарзі просить змінити вирок суду першої інстанції та визнати обтяжуючою обставиною рецидив злочинів, тобто просить погіршити становище обвинуваченого шляхом зміни судового рішення.

У відповідності до ч.1 ст.408 КПК України, суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі: 1) пом`якшення призначеного покарання, якщо визнає, що покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого; 2) зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення і застосування статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність про менш тяжке кримінальне правопорушення; 3) зменшення сум, які підлягають стягненню, або збільшення цих сум, якщо таке збільшення не впливає на обсяг обвинувачення і правову кваліфікацію кримінального правопорушення; 4) в інших випадках, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.

За таких обставин, враховуючи положення ч.ч. 1, 2 ст.404, ч.1 ст.408 КПК України, з огляду на те, що в апеляційній скарзі прокурора ставиться питання про погіршення становища обвинуваченого шляхом зміни судового рішення першої інстанції, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В

Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 та обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 16 липня 2019 року без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий

Судді