УХВАЛА 521/11318/18-к 1-кп/521/85/19

26 вересня 2019 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю:
прокурора ОСОБА_3
в присутності
потерпілої ОСОБА_4
представника потерпілої ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси клопотання прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001625 від 11.05.2018 року відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Троїцьке Любашовського району, Одеської області, громадянина України, з середньою освітою,

обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, суд

В С Т А Н О В И В:

На розгляді Малиновського районного суду м. Одеси перебуває обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001625 від 11.05.2018 року відносно ОСОБА_6 .
Прокурор під час судового засідання заявив клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на наявність ризиків передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 України.
Потерпіла сторона підтримала думку прокурора.
Захисник заперечував проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що стороною обвинувачення не доведено наявність ризиків, не враховано обставини кримінального правопорушення, посилання на вчинення ОСОБА_6 тяжкого злочину є передвчасним; просив обрати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
ОСОБА_6 підтримав думку захисника, просив обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши думку учасників судового розгляду, суд вважає, що клопотання прокурора про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

При вирішенні питання про обрання обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги ст. 178 КПК України, а саме: вік та стан здоров`я обвинуваченого, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.
Крім того, суд враховує вимоги ст. 177 КПК України, а саме те, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду та незаконно впливати на свідків по кримінальному провадженню.
При вирішенні поданого клопотання, суд враховує не тільки положення діючого КПК України, а й практику Європейського суду з прав людини, зокрема викладену у рішеннях «Летельє проти Франції», «Мхітярян проти Російської Федерації», «Яжинський проти Польщі», «Харченко проти України», «Свершов проти України», «Панченко проти Росії» та «Бекчиєв проти Молдови» з позиції як сторони публічного обвинувачення, так і сторони захисту.
Також суд враховує вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, фактичні обставини справи, особу обвинуваченого та характер висунутого обвинувачення, тяжкість покарання в їх взаємозв`язку з можливими ризиками у справі.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Панченко проти Росії» та «Бекчиєв проти Молдови» зазначив, що ризик втечі обвинуваченого не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вони маловірогідні і необхідність в утриманні під вартою відсутня. Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.
Також суд враховує, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості. Як відображено у рішеннях Європейського суду з прав людини, аргументи на користь і проти звільнення не можуть бути «загальними та абстрактними» (Boicenco v. Moldova (Бойченко проти Молдови) § 142; Khudoyorov v.Russia (Худойоров проти Росії), § 173), але повинні стосуватись специфічних фактів і особистих обставин заявника, які виправдовують його тримання під вартою Aleksanyan v. Russia (ОСОБА_11 проти ОСОБА 5), § 179).
ОСОБА_6 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України. Відповідно до ст. 12 КК України, злочин, передбачений ч. 2 ст. 121 КК України належить до категорії тяжких злочинів (санкція вказаної статті передбачає покарання у вигляді позбавлення волі до 10 років).

Окрім ступеня тяжкості злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_6 та особи обвинуваченого, суд також враховує покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винним у вчинені кримінального правопорушення, вік та стан здоров`я обвинуваченого, відсутність офіційного працевлаштування, а отже не маючого законних засобів до існування, в судовому засіданні не допитані усі свідки, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п.1,3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від суду та незаконно впливати на свідків по кримінальному провадженню, а тому суд не знаходить підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Стороною захисту не доведено можливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Разом з тим, в частині наявності ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, суд приходить до переконання про необґрунтованість вказаного ризику, оскільки стороною обвинувачення жодним чином не обґрунтовується, на підставі та в зв`язку з якими обставинами, сторона обвинувачення прийшла до вказаних переконань, адже ОСОБА_6 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.
Підстав, що перешкоджають обранню запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, суд не вбачає.

Враховуючи положення ч.4 ст. 183 КПК України, суд вважає не визначати обвинуваченому ОСОБА_6 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, оскільки злочин спричинив загибель людини.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 177, 183, 199, 331, 372 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001625 від 11.05.2018 року задовольнити.

Обрати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».
Взяти обвинуваченого ОСОБА_6 під варту в залі суду.
Строк дії ухвали становить 60 (шістдесят) днів і обчислюється з моменту обрання запобіжного заходу, тобто з 26.09.2019 року.
Ухвала суду про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 24.11.2019 року.
Ухвала суду щодо обрання запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Копію ухвали направити для виконання співробітникам Державної установи «Одеський слідчий ізолятор».
Апеляційна скарга, на ухвалу суду, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1