УХВАЛА
Іменем України

19.11.2019 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,

при секретарі с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши внесене старшим слідчим СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження №0004835, зареєстрованого 16.11.2019року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та погоджене прокурором Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_4 клопотання про арешт майна та додані до клопотання матеріали,
ВСТАНОВИВ:

Слідчийзвернувся із указаним клопотанням, в якому послався на те, що 15.11.2019 до Житомирського ВП ГУНП надійшов рапорт інспектора взводу №1 роти №2 батальйону УПП в Житомирській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_5 про те, що під час патрулювання за адресою: м. Житомир вул. Покровська, 135 за порушення правил дорожнього руху було зупинено автомобіль «ВАЗ 21093», державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , під керуванням гр. ОСОБА_6 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 , який при вигляді працівників поліції помітно нервував. Пасажир, який знаходився у вказаному салоні автомобіля ОСОБА_7 , при вигляді працівників поліції поспіхом намагався покинути салон автомобіля та місце зупинки, однак був зупинений працівниками поліції, крім того, поводив себе знервовано. Саме в нього під час поверхневої перевірки в барсетці було виявлено рослинну масу зеленого кольору.

Після цього було прийнято рішення про проведення поверхневого огляду салону автомобіля, де в попільничці виявлено паперовий згорток із сухою подрібненою масою зеленого кольору. Після цього на місце події викликано СОГ Житомирського ВП ГУНП.

16.11.2019 за адресою: м. Житомир вул. Покровська, 135 в салоні автомобіля марки «ВАЗ 21093», державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , в порядку крайньої невідкладності було проведено обшук, в ході якого було виявлено та вилучено до Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області, що по вул. Лесі Українки, 17 в м. Житомирі паперовий згорток із виявленою сухою подрібненою масою зеленого кольору та сам транспортний засіб автомобіль марки «ВАЗ 21093», державний реєстраційний знак НОМЕР_1 .

Слідчий зазначає, що автомобіль марки «ВАЗ 21093», державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , є знаряддям вчинення даного кримінального правопорушення та має значення речового доказу по кримінальному провадженню, а тому з метою забезпечення його збереження в ході досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вказане майно.

Слідчий та гр. ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду клопотання повідомлялися належним чином. Слідчим подано письмову заяву про розгляд клопотання про арешт майна у її відсутність, вимоги клопотання підтримує та просить їх задовольнити. Крім того згідно із ч. 1 ст. 172 КПК України неявка слідчого та власника майна не перешкоджає розгляду клопотання

Вивчивши й дослідивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Як вбачається із витягу з кримінального провадження №0004835 від 16.11.2019 року Житомирського ВП ГУ НП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування за фактом незаконного виробництва, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту, з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 309 КК України.

Згідно із ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170, ст. 98 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Частиною 2 ст. 173 КПК України передбачено перелік обставин, які підлягають врахуванню при вирішенні питання про арешт майна, в тому числі, якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу, врахуванню підлягає: 1) правова підстава для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; 3) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 4) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Крім того, згідно з нормами Глав 10 та 17 КПК України правові підстави, з яких слідчим вноситься клопотання про накладення арешту та, відповідно, накладається арешт слідчим суддею, мають співвідноситися з обставинами кримінального провадження.

Слідчий у клопотанні зазначає, що необхідно накласти арешт на вилучене майно з метою забезпечення збереження речових доказів , оскільки автомобіль марки «ВАЗ 21093», д.н.з. НОМЕР_1 , є знаряддям вчинення даного кримінального правопорушення.

Як вбачається зі змісту клопотання та описової частини витягу з ЄРДР, Житомирським відділом поліції здійснюється досудове розслідування за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та, зокрема за фактом виявлення в салоні автомобіля марки «ВАЗ 21093», д.н.з. НОМЕР_1 , паперового згортку із сухою подрібненою масою зеленого кольору. Зазначений згорток був вилучений слідчим, що підтверджується відповідним протокол обшуку від 16.11.2019.

Слідчим суддею також звернуто увагу,що будучи допитаним в якості свідка водій автомобіля «ВАЗ 21093» ОСОБА_6 визнав факт зберігання згортку із сухою подрібненою речовиною зеленого кольору.

Об`єктивну сторону кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, становить серед іншого незаконне зберігання, перевезення наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів.

У відповідності до ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Частиною четвертою указаної статті передбачено,що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

З огляду на наведене, в тому числі можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, застосування найменш обтяжливого способу арешту майна слідчий суддя вважає за можливе задовольнити клопотання частково, наклавши арешт на автомобіль марки «ВАЗ 21093», д.н.з. НОМЕР_1 , в частині заборони відчуження указаного транспортного засобу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на автомобіль марки «ВАЗ 21093», державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , в частині заборони відчуження (розпорядження) указаним транспортним засобом.

Зобов`язати ОСОБА_6 надавати безперешкодний доступ до автомобіля марки «ВАЗ 21093», державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , у разі необхідності проведення з використанням вказаного транспортного засобу будь-яких процесуальних, слідчих дій під час досудового розслідування в даному кримінальному провадженні.
В задоволенні решти клопотання - відмовити.
Зобов`язати старшого слідчого СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 повернути автомобіль марки ВАЗ 21093, д.н.з. НОМЕР_1 , вилучений під час обшуку16.11.2019 року, особі, у якої його було вилучено.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 5-ти днів з дня її оголошення, а особами, що не були присутні в судовому засіданні з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1