Дата документу 24.09.2019 Справа № 320/2557/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №320/2557/19 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11сс/807/838/19 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2019 року місто Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за скаргою ОСОБА_6 на постанову слідчого Першого відділу слідчого управління ТУ ДБР, розташованого у м.Мелітополі, ОСОБА_7 від 28 березня 2019 року про закриття кримінального провадження № 00000463 від 26 грудня 2018 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.367, ч.1 ст.396 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_8 ,

заявника ОСОБА_6 .

Заявник ОСОБА_6 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 14 серпня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого Першого відділу слідчого управління ТУ ДБР, розташованого у м.Мелітополі, ОСОБА_7 від 28 березня 2019 року про закриття кримінального провадження №00000463 від 26 грудня 2018 року.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що слідчим у повному обсязі, всебічно та об`єктивно досліджено усі обставини, допитано свідків та надано оцінку всім зібраним та перевіреним доказам. Постанова слідчого вмотивована, її зміст відповідає фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи.

В апеляційній скарзі заявник ОСОБА_6 просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу - про скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження та зобов`язати слідчого виконати певні слідчі та процесуальні дії.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що слідчий у порушення вимог ст.93 КПК України не здійснив належне збирання доказів шляхом проведення відповідних слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, не витребував документи, відомості, не провів інші процесуальні дії, передбачені КПК України.

Постанову про закриття кримінального провадження він взагалі не отримував, про що свідчить відсутність в матеріалах справи його відповідного підпису.

Крім того, його не було допитано, не визнано потерпілим у даному кримінальному провадженні, а також не встановлено та не допитано інших потерпілих та свідків. Слідчим не вчинено всіх необхідних слідчих та процесуальних дій, зокрема, не пред`явлено для впізнання особи, речей, трупа певної особи, не проведено обшуку, не проведено огляду місцевості, приміщення, речей та документів, не проведено огляду трупа певної особи, пов`язаного з ексгумацією, не проведено слідчий експеримент, не оглянуто особи, не залучено експерта для проведення експертизи, не отримано зразків для експертизи, тощо.

Заслухавши доповідь судді; думку заявника, який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив оскаржувану ухвалу слідчого судді залишити без змін, як законну та обґрунтовану, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Як убачається з наданих суду матеріалів кримінального провадження, прокуратурою Запорізької області внесено відомості до ЄРДР за №0000463 від 26 грудня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, на виконання ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 12 грудня 2018 року, якою зобов`язано внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_6 від 24 вересня 2018 року щодо неналежного виконання своїх службових обов`язків працівниками органів поліції, прокуратури та суду (т.1, а.с.3), та за №0000464 за ч.1 ст.296 КК України, на виконання ухвали слідчого судді від 12 грудня 2019 року, за заявою ОСОБА_6 від 24 вересня 2018 року, за фактом приховування злочину працівниками органів поліції, прокуратури та суду.

Зазначені матеріали містять окрім іншого: копію ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 12 грудня 2018 року (т.1, а.с.5-6); копію заяви ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення від 24 вересня 2018 року (т.1, а.с.7-10); постанову прокурора відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_9 від 27 грудня 2018 року про доручення проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000463 від 26 грудня 2018 року слідчим ТУ ДБР, розташованому у м.Мелітополі (т.1 а.с.11-12); доручення про проведення досудового розслідування від 18 січня 2019 року (т.1 а.с.15); повідомлення про початок досудового розслідування від 18 січня 2019 року (т.1 а.с.16,17); витяг з ЄРДР, згідно з яким прокуратурою Запорізької області внесено відомості до ЄРДР за №0000464 від 26 грудня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.396 КК України, на виконання ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 12 грудня 2018 року, якою зобов`язано внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_6 від 24 вересня 2018 року щодо приховування злочину працівниками поліції, прокуратури та суду (т.1 а.с.22); заява ОСОБА_6 від 24 вересня 2018 року (т.1 а.с.26-27).

Постановою прокурора відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_9 від 27 грудня 2018 року досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000464 від 26 грудня 2018 року доручено проводити слідчим ТУ ДБР, розташованому у м.Мелітополі (т.1 а.с.28-29).

В матеріалах провадження міститься в тому числі: доручення про проведення досудового розслідування від 18 січня 2019 року (т.1 а.с.31); повідомлення про початок досудового розслідування від 18 січня 2019 року (т.1 а.с.33,34); постанова заступника начальника відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 про об`єднання матеріалів досудових розслідувань в одне провадження від 04 лютого 2019 року, згідно з якою матеріали досудового розслідування №0000463 від 26 грудня 2018 року об`єднані з матеріалом досудового розслідування №0000464 від 26 грудня 2018 року під єдиним реєстраційним №0000463 від 26 грудня 2018 року (т.1 а.с.37-38); протокол огляду від 23 січня 2019 року (т.1 а.с.41-50); протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 25 січня 2019 року (т.1 а.с.51-55); протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 25 січня 2019 року (т.1 а.с.56-60); протокол допиту свідка ОСОБА_12 (т.1 а.с.61-64); протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 25 січня 2019 року (а.с.65-69); ухвала слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 17 січня 2019 року, від 06 листопада 2018 року (т.1 а.с.70,71-72); корінець повістки про виклик та рапорт до неї (т.1 а.с.73,74); рапорт про неможливість вручення ОСОБА_6 повістки (т.1 а.с.75); клопотання ОСОБА_6 про визнання його потерпілим від 05 березня 2019 року (т.1 а.с.78); постанова про відмову у визнанні ОСОБА_6 потерпілим від 11 березня 2019 року (т.1 а.с.80-81); повістка на ім`я ОСОБА_6 в якості свідка (т.1 а.с.89); клопотання ОСОБА_6 від 05 березня 2019 року (т.1 а.с.91); роз`яснення на ім`я ОСОБА_6 щодо його прав (т.1 а.с.92-93); рапорт щодо проведення допиту зі свідком ОСОБА_6 (т.1 а.с.105); протокол огляду документів від 23 березня 2019 року, згідно з яким слідчим Першого СВ СУ ТУ ДБр, розташованого у м.Мелітополі ОСОБА_7 оглянуті матеріали кримінального провадження № 90003471, відомості про яке внесено до ЄРДР 28 грудня 2012 року за заявою ОСОБА_6 про вчинення хуліганських дій Клішовими в ніч з 01 на 02 грудня 2012 року за адресою: АДРЕСА_1 , передбаченого ч.1 ст.296 КК України (т.1 а.с.108-109), серед зазначених матеріалів кримінального провадження містяться, зокрема: витяг з кримінального провадження № 90003471 від 28 грудня 2012 року (т.1 а.с.109); повідомлення про вчинений злочин ОСОБА_6 від 03 грудня 2012 року (т.1 а.с.111); доручення про проведення досудового розслідування від 28 грудня 2012 року (т.1 а.с.112); клопотання ОСОБА_6 від 24 грудня 2012 року (т.1 а.с.113-114); заява ОСОБА_6 від 21 грудня 2012 року (т.1 а.с.115); лист № 29/4-261 від 08 січня 2013 року (т.1 а.с.116); протокол допиту свідка ОСОБА_14 від 05 грудня 2012 року (т.1 а.с.117-120); протокол допиту свідка ОСОБА_15 від 05 грудня 2012 року (т.1 а.с.121-126); постанова про закриття кримінального провадження від 05 лютого 2013 року (т.1 а.с.127); постанова про скасування постанови про закриття кримінального провадження від 28 лютого 2013 року (т.1 а.с.128-129); протокол допиту свідка ОСОБА_16 від 12 березня 2013 року (т.1 а.с.130-134); протокол допиту свідка ОСОБА_17 від 12 березня 2013 року (т.1 а.с.134-139); протокол допиту потерпілого ОСОБА_6 від 13 березня 2013 року (т.1 а.с.140-143); протокол огляду місця події від 19 березня 2013 року (т.1 а.с.144-148); лист №29/4-3709 від 25 березня 2013 року (т.1 а.с.149); доручення про проведення слідчих дій (т.1 а.с.150); протокол допиту свідка ОСОБА_15 від 27 березня 2014 року (т.1 а.с.151-155); протокол допиту свідка ОСОБА_18 від 02 червня 2014 року (т.1 а.с.156-158); пояснення ОСОБА_18 від 03 жовтня 2014 року (т.1 а.с.159); постанова про закриття кримінального провадження від 18 грудня 2017 року (т.1 а.с.160-162); корінець повістки про виклик ОСОБА_6 (т.1 а.с.163); протокол допиту свідка ОСОБА_19 від 26 березня 2019 року (т.1 а.с.164-167); ухвала слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 05 січня 2015 року (т.1 а.с.168); протокол допиту свідка ОСОБА_20 від 26 березня 2019 року (т.1 а.с.169-172); ухвала слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 04 лютого 2015 року (т.1 а.с.173); протокол допиту свідка ОСОБА_21 від 26 березня 2019 року (т.1 а.с.174-177); рапорт про неявку ОСОБА_6 до ТУ ДБР, розташованого у м.Мелітополі, без поважних причин від 27 березня 2019 року (т.1 а.с.178); протокол огляду офіційної сторінки Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 27 березня 2019 року (т.1 а.с.179-187); відповідь Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя за вих.№01-29/342/2019 від 01 квітня 2019 року (т.1 а.с.190).

Також в матеріалах провадження містяться: заяви ОСОБА_6 від 22 березня 2019 року, від 25 березня 2019 року (т.2 а.с.1, 12, 21-25, 30-33, 36-41, 104-109); постанова про закриття кримінального провадження від 28 березня 2019 року (т.2 а.с.207-213).

З наданих суду матеріалів кримінального провадження вбачається, що під час проведення досудового розслідування слідчим Першого СВ СУ ТУ ДБР, розташованого у м.Мелітополі, ОСОБА_7 , яку призначено старшою групи слідчих, вжиті заходи для всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, надано оцінку доказам, зібраним у провадженні.
Допитаний як свідок ОСОБА_10 показав, що у 2014 році він перебував на посаді слідчого Орджонікідзевського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області. З 10 квітня 2014 року він здійснював досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003471 від 28 грудня 2012 року, потерпілим в якому було визнано ОСОБА_6 , який у своїх показаннях вказував на сім`ю ОСОБА_22 , які, на його думку, причетні до вказаного кримінального правопорушення (злочину). Ним було здійснено вихід за місцем мешкання ОСОБА_6 , з метою допиту мешканців будинку з приводу порушення громадського порядку Кулішовими. Під час допиту мешканців будинку останні, наскільки він пам`ятає на даний час, зазначили, що дійсно за місцем мешкання ОСОБА_6 приїздила його дружина разом зі своїм батьком та через двері вмовляли ОСОБА_6 повернути дітей матері. З приводу порушення громадського порядку сім`єю ОСОБА_22 мешканці будинку зазначили, що виходили подивитися, що трапилось в під`їзді, однак їх спокій порушено не було. Крім того, до Орджонікідзевського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області надійшла заява від сусіда ОСОБА_6 про вчинення сім`єю ОСОБА_22 хуліганських дій, які порушили його громадський спокій. З метою перевірки вказаної заяви, ним було здійснено вихід за місцем мешкання сусіда ОСОБА_6 . У ході розмови з останнім, той пояснив, що вказану заяву він не складав, проте підписав її на прохання ОСОБА_6 , не ознайомившись з нею, та пояснив, що будь-яких претензій не має до сім`ї ОСОБА_22 , та не бажає приймати участі у сімейних сварках ОСОБА_6 та його дружини.

Також ОСОБА_10 зазначив, що не вчиняв жодних неправомірних дій відносно ОСОБА_6 , а скарги та заяви останнього про вчинення ним неправомірних дій розцінює виключно як поза процесуальний тиск та особисту ворожнечу ОСОБА_6 до нього через неухильне виконання законодавства України та його принциповість при розслідуванні кримінальних проваджень.

Допитаний як свідок слідчий ОСОБА_11 показав, що з 2011 року по вересень 2013 року він працював слідчим СВ Орджонікідзевського РВ ЗМУ України в Запорізькій області. З обставин справи пам`ятає, що ОСОБА_6 звертався до райвідділку з великою кількістю заяв про кримінальні правопорушення. Після проведення досудового розслідування усі викладені заявником обставини не підтвердилися та кримінальні провадження були закриті в порядку, передбаченому КПК України. Усі звернення ОСОБА_6 стосувалися шлюбно-сімейних відносин, зокрема місця проживання дітей.

Через значний проміжок часу, що минув, подробиць більше не пам`ятає. Усі обставини справ були викладені в кримінальних провадженнях в процесуальних документах. Заяву ОСОБА_6 розцінює як намагання у поза процесуальний спосіб тиснути на працівників правоохоронних органів.

Допитаний як свідок суддя ОСОБА_13 показав, що з травня 2010 року працює суддею, через закінчення п`ятирічного строку в 2015 році по грудень 2017 року він не здійснював правосуддя та будь-яких справ не розглядав. З 01 січня 2018 року Указом Президента України його повноваження були продовжені. За час суддівства ним розглянуто декілька звернень ОСОБА_6 . У всіх випадках ним були постановлені законні та справедливі рішення.

Які скарги розглядали інші судді, йому не відомо, оскільки вони перебували в провадженні інших суддів та втручання у їх діяльність суворо заборонено законодавством України.

Заяву ОСОБА_6 розцінює як намагання у поза процесуальний спосіб тиснути на суддів та працівників правоохоронних органів.

Допитана як свідок суддя ОСОБА_19 показала, що з 2005 року вона займає посаду судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, з 2013 року обрана слідчим суддею Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя.

15 грудня 2014 року до суду надійшла скарга ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого СВ Прокуратури Запорізької області, яка полягала у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Розгляд вказаної скарги було призначено на 18 грудня 2014 року о 16-00 годині, 23 грудня 2014 року о 12-00 годині та 05 січня 2015 року о 09-00 годині.

В судове засідання заявник ОСОБА_6 не з`явився, про день та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином шляхом направлення повістки рекомендованою кореспонденцією за адресою, вказаною у скарзі.

Враховуючи вимоги ст. 306 КПК України щодо строків розгляду скарг, скаргу було розглянуто за відсутності заявника. За результатами розгляду скарги ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого СВ СУ Прокуратури Запорізької області, яка полягала у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, нею винесено ухвалу від 05 січня 2015 року, якою скаргу ОСОБА_6 залишено без задоволення.

У провадженні Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя знаходиться велика кількість скарг від громадянина ОСОБА_6 , тому вказану заяву вона розцінює як певний тиск на судовий розгляд.

Допитана як свідок суддя ОСОБА_20 показала, що з 2006 року вона працює суддею Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя, з 20 листопада 2012 року по 20 листопада 2015 року була обрана слідчим суддею.

17 січня 2015 року до Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя надійшла скарга від ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення.

За результатами розгляду вказаної скарги ОСОБА_6 нею постановлено ухвалу від 04 лютого 2015 року, якою скаргу ОСОБА_6 залишено без задоволення. Вказана ухвала набрала законної сили. Зміст ухвали від 04 лютого 2015 року викладений з чітким дотриманням вимог КПК України, ухвала містить вмотивовану підставу відмови у задоволенні скарги з посиланням на норми КПК України, тобто є законодавчо обґрунтованою.

Вважає доводи викладені у заяві ОСОБА_6 від 24 вересня 2018 року безпідставними та необґрунтованими та такими що зводяться до незгоди заявника із судовим рішенням.

Допитана як свідок прокурор ОСОБА_21 показала, що з травня 2013 року до 11 грудня 2014 року вона обіймала посаду прокурора Орджонікідзевського району м.Запоріжжя. До її компетенції входила організація роботи очолюваної прокуратури з різних напрямків прокурорсько-слідчої діяльності.

В провадженні Орджонікідзевського РВ ЗМУ ГУМВС у Запорізькій області перебував ряд кримінальних проваджень внесених до ЄРДР за заявами ОСОБА_6 , за ч.1 ст.296, ч.1 ст.129 та ст.356 КК України. Ці провадження стосувалися неприязних відносин між заявником та його колишньою дружиною, щодо визначення місця проживання та виховання їх сина. Зазначений громадянин неодноразово звертався до районної прокуратури зі скаргами щодо якості досудового розслідування, як до неї так і до заступника прокурора району ОСОБА_23 та процесуального керівника ОСОБА_24 . Більшість скарг вирішувалася в порядку, визначеному КПК України. У ряді випадків заявник оскаржував законність прийнятих рішень про закриття кримінальних проваджень та тяганину, яка, на його думку, існувала в розслідуванні кримінальних проваджень.

За наслідками розгляду звернень, процесуальним керівником надавалися відповідні вказівки та було скасовано ряд постанов про закриття, через неповноту досудового розслідування.

В грудні 2014 року до прокуратури Орджонікідзевського району надійшла заява ОСОБА_6 на дії слідчих Орджонікідзевського РВ ЗМУ ГУМВС у Запорізькій області. Оскільки в заяві містилася інформація, щодо можливого вчинення кримінального правопорушення слідчими районного відділу міліції, яку можливо було перевірити лише слідчим шляхом, у відповідності до Закону України «Про звернення громадян», звернення ОСОБА_6 було направлено до слідчого відділу прокуратури Запорізької області.

Про результати розгляду зазначеного звернення їй не відомо, оскільки з 11 грудня 2014 року її переведено на роботу до прокуратури Запорізької області.

Щодо доводів, викладених у заяві ОСОБА_6 , про її зацікавленість у приховуванні та неналежному розслідуванні кримінальних проваджень за його заявами, пояснила, що будь-яких дій спрямованих на укриття злочину нею не вчинялося, будь-яких відносин із особами на прізвище ОСОБА_22 не має. Також зазначила, що як керівник прокуратури, який виконує адміністративні функції, вона взагалі не мала права втручатися у процесуальну діяльність прокурорів уповноважених на здійснення процесуального керівництва у кримінальних провадженнях за заявами ОСОБА_6 .

Допитаний як свідок прокурор ОСОБА_12 показав, що процесуального керівництва у кримінальному провадженні №0003471 від 28 грудня 2012 року він не здійснював. Крім того, жодних неправомірних дій відносно ОСОБА_6 не вчиняв, а його заяви та скарги відносно нього про вчинення неправомірних дій розцінює як поза процесуальний тиск та особисту ворожнечу ОСОБА_6 до нього через неухильне виконання законодавства України та його принциповість при розслідуванні кримінальних проваджень.

В ході здійснення досудового розслідування у кримінальному проваджені №0000463 від 26 грудня 2018 року, було проведено огляд офіційного веб-сайту Судової влади України, яким встановлено, що суддя ОСОБА_13 не розглядав за заявою ОСОБА_6 справу №335/14283/14-к.

Також під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №003471 від 28 грудня 2012 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, за фактом вчинення хуліганських дій з боку Кулішових, заявлені ОСОБА_6 доводи не знайшли свого підтвердження.

За результатом проведення досудового розслідування, 28 березня 2019 року винесено постанову про закриття кримінального провадження за фактом неналежного виконання службових обов`язків та приховування злочину працівниками органів поліції, прокуратури та суду, у зв`язку із відсутністю в діяннях слідчого СВ Орджонікідзевського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_25 , ОСОБА_11 та суддів Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_19 , ОСОБА_13 , ОСОБА_20 , прокурорів ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.367, ч.1 ст.396 КК України.

На вказану постанову ОСОБА_6 подав скаргу до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області. 14 серпня 2019 року ухвалою зазначеного суду у задоволенні вказаної скарги відмовлено.

Перевіряючи законність та обґрунтованість вказаного судового рішення, колегія суддів звертає увагу на таке.

Відповідно до положень п.8 ч.2 ст.40, п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, слідчий повноважний приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених КПК України, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених ст. 284 КПК України, а саме: коли встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

При здійсненні досудового розслідування слідчий є самостійним у своїй діяльності, втручання в яку, окрім керівника органу досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду є незаконним і тягне за собою кримінальну відповідальність. Елементами процесуальної самостійності слідчого є його право починати досудове розслідування, приймати процесуальні рішення у кримінальному провадженні, оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням.

Повноваження слідчого приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених КПК України, здійснюється у формі винесення постанови. Зокрема, у випадках, які виключають подальше розслідування кримінального провадження, слідчий може прийняти рішення про закриття кримінального провадження. Перелік таких обставин наведений у ч.1 ст. 284 КПК України.

Матеріали провадження свідчать про те, що слідчий всебічно, повно та неупереджено дослідив всі обставини кримінального провадження, надав оцінку доказам, зібраним у провадженні, у їх сукупності, виконав вказівки прокурора щодо необхідності проведення відповідних процесуальних дій, та, не здобувши достатніх доказів для висновку про наявність в діях слідчого СВ Орджонікідзевського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_25 , ОСОБА_11 та суддів Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_19 , ОСОБА_13 , ОСОБА_20 , прокурорів ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.367, ч.1 ст.396 КК України, виніс постанову про закриття кримінального провадження.

Той факт, що вищевказана постанова про закриття кримінального провадження підписано лише слідчим ОСОБА_7 , яка є старшою групи слідчих, жодним чином не порушує вимоги КПК України.

Об`єктивних даних про те, що зазначену постанову слідчим фактично винесено не у день її датування, немає.

Своє право на оскарження цієї постанови ОСОБА_6 реалізував.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи скарги, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для скасування вищевказаної постанови слідчого про закриття кримінального провадження.

З таким висновком слідчого судді погоджується і колегія суддів.

Колегія суддів вважає, що слідчий провів всі необхідні слідчі дії, спрямовані на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження та прийшов до правильного висновку про відсутність в діях зазначених в постанові осіб складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.367, ч.1 ст.396 КК України.

Чисельні клопотання заявника були вирішені слідчим у встановленому законом порядку.

Згідно з матеріалами провадження, слідчим відмовлено у визнанні ОСОБА_6 потерпілим у даному провадженні з посиланням на те, що будь-яких даних, які б підтверджували спричинення останньому моральної, фізичної або майнової шкоди від дій вищевказаних слідчих, прокурорів та суддів не встановлено.

Заявник ОСОБА_6 дійсно не був допитаний під час досудового розслідування, проте, як убачається з матеріалів провадження, останній викликався слідчим для допиту у якості свідка, проте, згідно з рапортом слідчого, відмовився давати показання у такому статусі (т.1, а.с.105).

На думку колегії суддів, викладене не завадило проведенню повного, всебічного і об`єктивного досудового розслідування, в ході якого не здобуто об`єктивних даних, які б вказували на наявність в діях осіб, вказаних в оскаржуваній постанові слідчого, складу кримінальних правопорушень.

Посилання апелянта на те, що слідчий суддя не виніс постанови про визнання осіб свідками, не узгоджуються з кримінальним процесуальним законодавством, яким не передбачено необхідності винесення слідчим таких постанов.

Таким чином, доводи ОСОБА_6 , зазначені в апеляційній скарзі та при апеляційному розгляді, не спростовують висновків слідчого, викладених в постанові про закриття кримінального провадження, а також висновків слідчого судді, викладених в оскаржуваній постанові.

Об`єктивних даних, які б свідчили про упередженість слідчого чи слідчого судді при прийнятті вищевказаних рішень, не встановлено.

Обставин, які б виключали участь слідчого судді ОСОБА_1 у даному провадженні, не вбачається.

Заява ОСОБА_6 про відвід слідчого судді ОСОБА_1 вирішена у встановленому законом порядку та залишена без задоволення.

Отже, підстави для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_29 відсутні.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.407, 422 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 14 серпня 2019 року, якою у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого Першого відділу слідчого управління ТУ ДБР, розташованого у м.Мелітополі, ОСОБА_7 від 28 березня 2019 року про закриття кримінального провадження №00000463 від 26 грудня 2018 року, відмовлено, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4