ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2511/19 Справа № 176/1661/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7

представник виправної установи ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 19 липня 2019 року про відмову у задоволенні клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, -

ВСТАНОВИЛА:

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини справи.
Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 19 липня 2019 року було відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Як встановлено судом, ОСОБА_9 судимий вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 11 вересня 2016 року за ч. 2 ст. 121 КК України до 7 років позбавлення волі.

Крім того, під час ухвалення вироку, судом першої інстанції ОСОБА_7 у строк відбування покарання зараховано строк попереднього ув`язнення за період з 16 березня 2016 року по дату набрання вироком законної сили (04 жовтня 2016 року), відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в редакції від 26 листопада 2015 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Злочин вчинений ОСОБА_7 є умисним та відноситься до категорії тяжких злочинів.

Згідно наявної у матеріалах особової справи характеристики від 14 березня 2019 року, засуджений ОСОБА_7 за час відбування покарання в державній установі Жовтоводська виправна колонія (№26) характеризується добре, на виробництві установи працевлаштований різноробочим бригади №90.

Також в характеристиці вказано, що ОСОБА_7 підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними.

Із витягів наказів державної установи Жовтоводська виправна колонія (№26) про заохочення засуджених вбачається, що ОСОБА_7 :

- 04 серпня 2017 року оголошено подяку за сумлінну поведінку та зразкове ставлення до праці за підсумками роботи у 2-му кварталі 2017 року на виробництві установи та за виконання робіт з благоустрою;

- 18 квітня 2018 року оголошено подяку за сумлінну поведінку та зразкове ставлення до виконання поставлених завдань за підсумками роботи у 1-му кварталі 2018 року та за виконання робіт з благоустрою;

- 31 липня 2018 року оголошено подяку за сумлінну поведінку та зразкове ставлення до виконання поставлених завдань за підсумками роботи у 2-му кварталі 2018 року та за виконання робіт з благоустрою;

- 27 грудня 2018 року оголошено подяку за сумлінну поведінку та зразкове ставлення до виконання поставлених завдань за підсумками роботи у 4-му кварталі 2018 року на виробництві установи;

- 09 квітня 2019 року оголошено подяку за сумлінну поведінку та зразкове ставлення до виконання поставлених завдань за підсумками роботи у 1-му кварталі 2019 року за виконання робіт з благоустрою установи.

Таким чином, суд приходить до висновку, що у поведінці засудженого відбулися позитивні зміни у період відбування ним покарання.

Як встановлено судом, ОСОБА_7 відбуває покарання в державній установі Жовтоводська виправна колонія (№26) починаючи з 06 листопада 2016 року.

Перше заохочення засуджений отримав 04 серпня 2017 року, тобто більш ніж через пів року після початку відбування покарання в місцях позбавлення волі.

Після чого, більш ніж пів року, засудженим не отримувалося жодного заохочення.

Однак, починаючи з 18 квітня 2018 року та по 09 квітня 2019 року, за період що не перевищує одного року, засудженим ОСОБА_7 отримано 4 заохочення.

Із вищевказаного слідує, що більша частина заохочень отримана засудженим в період не перевищуючий 1 року, тобто за період часу, що безпосередньо передував розгляду питанню щодо можливості застосування до нього положення статті 82 КК України.

Разом з тим за такий незначний строк, із врахуванням того, що ОСОБА_7 відбуває покарання за вчинення умисного тяжкого злочину, неможливо дійти висновку, що засуджений дійсно став на шлях виправлення.

Враховуючи викладене, на теперішній час суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для заміни ОСОБА_7 невідбутої частини покарання більш м`яким, а тому у задоволенні клопотання останнього слід відмовити

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
В своїй апеляційній скарзі засуджений просить скасувати ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 19 липня 2019 року та постановити нову, якою задовольнити його клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.
В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_7 посилається на те, що висновки суду викладені в оскаржуваній ухвалі не відповідають фактичним обставинам справи. Так, засуджений з моменту прибуття до виправної установи за власною ініціативою працевлаштований на швейному цеху, приймає активну участь з благоустрою установи, виконує роботи з косметичних та поточних ремонтів установи, що свідчить про те, що засуджений став на шлях виправлення та має всі правові підстави для застосування до нього положень ст. 82 КК України. Також, зазначає, що посилання суду першої інстанції в оскаржуваній ухвалі на те, що засуджений відбуває покарання за чинення тяжкого злочину не є підставою для відмови у задоволенні клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, оскільки положення ст. 82 КК України не містять обмежень з урахуванням положень ст. 12 КК України.
Позиції учасників судового провадження.
В судовому засіданні засуджений свою апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити, ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою застосувати до нього положення ст. 82 КК України.
Прокурор в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_7 заперечував, посилався на її безпідставність та необґрунтованість.
Мотиви суду.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку та пояснення учасників кримінального провадження, їх виступи в судових дебатах, перевіривши матеріали провадження в межах поданої апеляційної скарги, обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до положень ст. 82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. У разі заміни невідбутої частини основного покарання більш м`яким засудженого може бути звільнено також і від додаткового покарання у виді позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим, окрім іншого, не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі. Підставою для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням є та обставина, що засуджений не виправився, не довів своє виправлення, але став на шлях виправлення і для закріплення досягнутих результатів ще необхідний вплив на нього, але вже в умовах відбування більш м`якого виду покарання.
Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду №2 від 26 квітня 2002 року Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 про те, що він з моменту прибуття до виправної установи за власною ініціативою працевлаштований на швейному цеху, приймає активну участь з благоустрою установи, виконує роботи з косметичних та поточних ремонтів установи, що свідчить про те, що засуджений став на шлях виправлення та має всі правові підстави для застосування до нього положень ст. 82 КК України колегія суддів не приймає як підставу для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, з огляду на наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_7 відбуває покарання в державній установі Жовтоводська виправна колонія (№26) починаючи з 06 листопада 2016 року.

Перше заохочення засуджений отримав 04 серпня 2017 року, тобто більш ніж через пів року після початку відбування покарання в місцях позбавлення волі. Після чого, більш ніж пів року, засудженим не отримувалося жодного заохочення.

Однак, починаючи з 18 квітня 2018 року та по 09 квітня 2019 року, за період що не перевищує одного року, засудженим ОСОБА_7 отримано 4 заохочення, що на думку колегії суддів свідчить про те, що більша частина заохочень отримана засудженим в період не перевищуючий 1 року, тобто за період часу, що безпосередньо передував розгляду питанню щодо можливості застосування до нього положення статті 82 КК України.

Разом з тим за такий незначний строк, із врахуванням того, що ОСОБА_7 відбуває покарання за вчинення умисного тяжкого злочину, неможливо дійти висновку, що засуджений дійсно став на шлях виправлення.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що станом на сьогодні ОСОБА_7 своїми діями намагається стати на шлях виправлення, однак застосування положень ст. 82 КК України до засудженого є передчасним, оскільки пройшло замало часу, щоб стверджувати про беззаперечне досягнення мети призначеного покарання, передбаченої положеннями ст. 50 КК України, а тому колегія суддів не вбачає правових підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції та заміни ОСОБА_7 невідбутої частини покарання більш м`яким, а тому апеляційну скаргу засудженого суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити без задоволення.

Тож, на підставі викладеного та керуючись положеннями ст. ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.
Ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 19 липня 2019 року про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді Дніпровського
апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4