Справа № 495/7052/19
Номер провадження 1-кс/495/5328/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 листопада 2019 рокум. Білгород-Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Білгород-Дністровському клопотання слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,
В С Т А Н О В И В:
26.11.2019 року слідчий СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з клопотанням про накладення арешту на майно та просить суд накласти арешт на наступне майно, а саме: на дерев`яний фрагмент-палицю, добровільно видану підозрюваним ОСОБА_4 , якою він наносив тілесні ушкодження 24.07.2019 року ОСОБА_5 .
В клопотанні слідчого зазначено, що слідчим відділом Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області 25 липня 2019 року було розпочато досудове розслідування кримінального провадження .№0001815 за ознаками злочину, передбаченого ст.122 ч.1 України, тобто - умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження. В подальшому по отриманню висновку проведеної судово-медичної експертизи тілесних ушкоджень потерпілої особи, з визначенням ступеню тяжкості, виконано перекваліфікацію на ч.1 ст. 121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження.
Короткий виклад обставин: 24 липня 2019 року приблизно о 23 годині 00 хвилин ОСОБА_5 , який знаходився по вулиці Першотравневій, в селі Красна Коса, Білгород-Дністровського району, Одеської області, під час сварки були нанесені тілесні ушкодження.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 24 липня 2019 року приблизно о 23 години 00 хвилин ОСОБА_4 разом із своєю співмешканкою ОСОБА_6 повертались додому та проходили по АДРЕСА_1 , де в цей час їх побачив колишній співмешканець громадянки ОСОБА_6 потерпілий ОСОБА_5 . Далі ОСОБА_5 вирішив розпочати з ОСОБА_6 розмову, на що остання не захотівши з ним вести жодних бесід, разом з ОСОБА_7 підійшли до домоволодіння АДРЕСА_2 , де проживали, та зайшли у двір. Далі ОСОБА_5 бажаючи все ж таки поговорити з колишньою співмешканкою, підійшов до подвір`я та став наполягати на розмові з нею, на підставі чого між ним та ОСОБА_4 розпочався словесний конфлікт, під час якого ОСОБА_4 наголосив що б той пішов від них, та ОСОБА_5 продовжував кликати на розмову ОСОБА_6 . Після чого ОСОБА_4 взявши дерев`яну палицю підійшов до потерпілого, котрий стояв поруч з лавочкою у паркана огорожі двору та наніс палицею удар по правій нозі, чим спричинив ОСОБА_5 відкритий перелом правих великогомілкової та малогомілкової кісток в області середньої третини, який з забійною раною в області передньої поверхні правої гомілки. У відповідності до п. 2.1.3. м) «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень відкриті переломи кісток правої гомілки і області середньої третини відносяться до категорії тяжких по критерію небезпеки для життя.
22.11.2019 року ОСОБА_4 на підставі п.1 ч.1 статті 276, ч.1 статті 278 КПК України вручено повідомлення про підозру у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 статті 121 КК України.
22.11.2019 року підозрюваним ОСОБА_4 було видано дерев`яний фрагмент-палицю, якою він наніс тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_5 .
Враховуючи вищевикладене, під час проведення досудового розслідування виникла необхідність в забезпеченні кримінального провадження шляхом арешту для створення збереженості тих об`єктів, які на думку органу слідства мають статус речового доказу й збереження таких речових доказів необхідне з самого початку встановлення їх наявності, для запобігання змінам, знищенню та відчуженню.
З метою забезпечення наявності в кримінальному провадженні доказової бази слідчий вважає, що буде доцільним застосування такого заходу забезпечення як арешту майна та в подальшому використано відповідно до ст.ст. 84, 91 КПК України для встановлення наявності чи відсутності фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, у зв`язку з чим слідчий просить задовольнити клопотання.
Слідчий та прокурор надали заяву, відповідно до якої просили розглянути дане клопотання у їхню відсутність. Клопотання просили задовольнити.
Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди .
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Відповідно до абзацу першого ч.5 статті 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
З матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_4 добровільно видано дерев`яну палицю як речовий доказ, про що ним написано власноручну заяву.
Відповідно до протоколу огляду від 22.11.2019 року, виконаним слідчим СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , об`єктом огляду був дерев`яний фрагмент-палиця, видана для долучення до кримінального провадження № 0001815, який було вилучено та обернено полімерним пакетом поверх якого круговими витками закріплено прозорою липкою стрічкою типу «скотч» із закріпленням паперової бирки із зазначенням вмісту даного пакування.
Тобто, слідчий звернувся до слідчого судді із відповідним клопотанням про накладення арешту на майно лише 26.11.2019 року, що у відповідності до абзацу першого статті 171 ч.5 КПК України є порушенням строків для звернення до слідчого судді із таким клопотанням.
Відповідно до ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала не доведе необхідність такого арешту, а згідно ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Враховуючи те, що слідчим пропущені строки для звернення до слідчого судді із клопотанням про арешт майна, передбачені ст. 171 КПК України та не доведено необхідність арешту майна, визначеного у клопотанні, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно.
Керуючись ст. ст. 170, 172, 173 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, на дерев`яний фрагмент-палицю, добровільно видану підозрюваним ОСОБА_4 , якою він наносив тілесні ушкодження 24.07.2019 року ОСОБА_5 відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1