Справа № 710/1550/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2019 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла кримінальне провадження № 0000418 від 2 серпня 2018 року про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нове Запоріжжя, Запорізької області, а жителя АДРЕСА_1 ,(без реєстрації), українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого:

- 20 жовтня 2004 року Запорізьким районним судом Запорізької області за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 289 КК України на 5 років позбавлення волі;

- 7 липня 2009 року Шполянським районним судом Черкаської області за ч.2 ст. 186 КК України на 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки;

- 27 травня 2010 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч.3 ст. 185, ч.1 ст.71 КК України на 5 років 1 міс. позбавлення волі.;

- 16 вересня 2010 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185,71, ч.4 ст.70 КК України на 5 років 2 міс. позбавлення волі;

- 20 вересня 2013 року Веселівським районним судом Запорізької області за ч.1 ст. 390, 71,72 КК України на 2 роки позбавлення волі;

- 1 березня 2016 року Запорізьким районним судом Запорізької області за ч.3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі;

- 19 квітня 2016 року Пологівським районним судом Запорізької області за ч.2 ст. 185,ч.4 ст. 70 КК України на 3 роки 4 міс. позбавлення волі. На підставі ст. 81 КК України, ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 22 травня 2018 року, звільнений умовно-достроково на 8 міс. 11 днів,

за ч.2 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в :

Килимистий, 1 серпня 2018 року близько 12 год., перебуваючи в будинку ОСОБА_6 по АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, таємно викрав зі столу гроші в сумі 16000 грн. і мобільний телефон «Нокія» з флеш-карткою, вартістю 1010 грн., який чим завдав потерпілому шкоди на загальну суму 17010 грн.

Як на досудовому слідстві, так і в судовому засіданні обвинувачений винуватими себе визнав повністю і пояснив, що не маючи коштів для проживання він, перебуваючи в будинку ОСОБА_6 по АДРЕСА_2 , скориставшись тимчасовою відсутністю власника будинку, непомітно від нього, викрав гроші в сумі 16000 грн. і телефон «Нокія», який потерпілий залишив на столику у кафе. Завдану потерпілому шкоду відшкодував повністю.

Відповідно до ч. 3 ст.349 КПК України суд, з`ясувавши що учасники судового провадження не оспорюють обставин пред`явленого обвинувачення, правильно розуміють їх зміст, та переконавшись в добровільності їх позиції, за відсутності заперечень учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження тих доказів стосовно обставин справи що підтверджують вину обвинуваченого, обмежившись їх допитом та дослідженням письмових доказів, які характеризують його особу.

Дії Килимистого суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна, повторно.

Призначаючи йому покарання суд, у відповідності зі ст.65 КК України, враховує пом`якшуючу покарання обставину щире каяття та активне сприяння в розкритті злочину, та повне відшкодування завданої шкоди, а також ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який хоча і характеризується позитивно, але раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, а тому йому має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для його виправлення, в межах санкції інкримінованої йому статті особливої частини Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі, оскільки суд не знаходить підстав для його виправлення без ізоляції від суспільства і покарання йому слід відбувати у місцях позбавлення волі.

Килимистий вчинив злочини в період умовно-дострокового звільнення, а тому покарання йому, на підставі ч.1 ст. 71 КК України, слід призначити за сукупністю вироків, частково приєднавши невідбуте покарання за вироком Пологівського районного суду Запорізької області від 19 квітня 2016 року.

Відповідно до ст. 124 КПК України з ОСОБА_5 в прибуток держави належить стягнути 572 грн. витрат на проведення судово - товарознавчої експертизи.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного керуючись ст.ст. 369-370, 373, 374 КПК України,-

з а с у д и в :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання 2 роки позбавлення волі.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання, із невідбутого за вироком Пологівського районного суду Запорізької області від 19 квітня 2016 року, частково приєднати 2 міс. позбавлення волі і остаточно визначити до відбуття 2 роки 2 міс. позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу, залишити дотеперішнім тримання під вартою.

Строк відбування покарання рахувати з 9 листопада 2018 року.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 572 грн. витрат на проведення судово - товарознавчої експертизи.

Речові докази, які передані на зберігання власнику залишити йому за належністю, звільнивши його від зобов`язань по зберігальній розписці, три товарні чеки магазину «АТБ» і DVD-R диск, залишити у матеріалах кримінального провадження.

Апеляція на вирок може бути подана до апеляційного суду Черкаської області через Смілянський міськрайсуд протягом 30 днів, а засудженим в той же термін з моменту вручення йому копії вироку.

Головуючий: ОСОБА_1