ВИРОК
Іменем України

17.10.2019 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова,

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в м. Львові обєднане кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002048 від 06.07.2018, кримінальне провадження за №0002617 від 04.09.2018, кримінальне провадження №0002781 від 20.09.2018 та кримінальне провадження за №0000471 від 20.02.2019 , про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,-

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч.2 ст. 185, ч.3 ст.185, ч.2 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в :

05.07.2018, близько 17:00 год., ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу магазину продукти, що по вул. І. Рубчака 25 у м. Львові, маючи злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що його дії не були помічені іншими особами (таємно), викрав велосипед марки «TXED», який належить ОСОБА_5 , чим завдав останньому матеріальної шкоди на суму 3 500 гривень.

Крім цього, 17.07.2018 близько 20:30 год., ОСОБА_4 , перебуваючи по вул. Степана Бандери, 57 у м. Львові, маючи злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що його дії не були помічені іншими особами таємно, викрав велосипед марки «Ardis», який належить ОСОБА_6 ,чим завдав останньому матеріальної шкоди на суму 4800 гривень.

Крім цього, 24.07.2018 близько 21:00 год., ОСОБА_4 , перебуваючи на сходовій клітці між 3 (третім) та 4 (четвертим) поверхом, що по вул. Айвазовського, 22 у м.Львові, маючи злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що його дії не були помічені іншими особами (таємно), викрав велосипед марки «Avantis Jasmine», який належить ОСОБА_7 , чим завдав останній матеріальної шкоди на суму 4700 гривень.

Крім цього, 04.09.2018 близько 18:30 год., ОСОБА_4 , перебуваючи на по вул. Героїв УПА, 80 у м. Львові, маючи злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що його дії не були помічені іншими особами (таємно), викрав велосипед марки «Sabotage», який належить ОСОБА_8 , чим завдав останній матеріальної шкоди на суму 4 300 гривень.

Крім цього, 06.09.2018 близько 11:00 год., ОСОБА_4 , перебуваючи на 4 (четвертому) поверсі житлового будинку АДРЕСА_2 , маючи злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що його дії не були помічені іншими особами (таємно), викрав велосипед марки «Intenzo Dakar», який належить ОСОБА_9 , чим завдав останньому матеріальної шкоди на суму 4300 гривень.

Крім цього, 07.09.2018 близько 18:00 год., ОСОБА_4 , перебуваючи по вул. Федьковича, 60 А у м. Львові, маючи злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що його дії не були помічені іншими особами (таємно), викрав велосипед марки «Avalanche GT», який належить ОСОБА_10 , чим завдав останньому матеріальної шкоди на суму 8000 гривень.

Крім того, близько 03.00 год., 20.02.2019, ОСОБА_4 , маючи злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, перебуваючи на 3-ьому поверсі під`їзду №7 будинку №68, що по вул. Наукова в м. Львові, таємно, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що його дії не були помічені іншими особами, викрав камеру відео нагляду, фірми «@Jhua HDCVI», яка була розташована над дверима квартири АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_11 , чим спричинив останній матеріальну шкоду на суму 700 грн.

Крім того, близько 01.00 год., 25.02.2019, ОСОБА_4 , маючи злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, перебуваючи на першому поверсі під`їзду №2 будинку №4, що по вул. Рубчака в м. Львові, таємно, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що його дії не були помічені іншими особами, викрав дитячу коляску синього кольору, фірми «Сам Curvi», яка належить ОСОБА_12 , чим спричинив останній матеріальну шкоду на суму 1 500 грн.

Крім того, близько 02.15 год., 10.03.2019, ОСОБА_4 , маючи злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, перебуваючи поблизу під`їзду №1 будинку №49, що по вул. Наукова в м. Львові, таємно, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що його дії не були помічені іншими особами, викрав дві камери відео нагляду фірми «DH-HAC-HDW1200MP», які були розташовані з лівої сторони від входу до даного під`їзду біля металевих дверей №1, на першому поверсі з правої сторони в куті біля стелі та з правої сторони від входу до вище вказаного під`їзду біля металевих дверей №2, з правої сторони в куті під стелею, які належать ОСОБА_13 , чим завдав останній матеріальної шкоди на загальну суму 1 400 грн.

Крім того, 26.03.2019, близько о 02.30 год., ОСОБА_4 , маючи злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, перебуваючи поблизу будинку №25, що по вул. Сахарова в м. Львові, таємно, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що його дії не були помічені іншими особами, викрав із запасного колеса автомобіля марки «Сузукі Гранд Вітара», золотистого кольору, кришку із надписом «Сузукі», яка належить ОСОБА_14 , чим завдав останньому матеріальної шкоди на суму 1 600 грн.

Так, 22 серпня 2018 року, близько 09 години 50 хвилин, ОСОБА_4 , маючи злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, зайшов в приміщення магазину «Свій Маркет», який розташований за адресою: місто Львів, вулиця Тролейбусна, 14, де зі стелажу взяв шоколадки, ТМ «Мілка» в кількості 6 шт., загальною вартістю 171,72 грн., які перебувають на балансі ТзОВ «Рітейл Україна», після чого попрямував до виходу з магазину, не розплатившись за вказані товарно-матеріальні цінності. Однак, дії ОСОБА_4 були помічені працівником магазину «Свій Маркет», яка почала кричати йому вслід. Зрозумівши, що його дії були помічені, ОСОБА_4 продовжив свій злочинний умисел до кінця, покинувши приміщення магазину.

Так в період часу з 14.04.2018 по 20.04.2018 ОСОБА_4 , перебуваючи на по вул. Стрийська, 150 у м. Львові, маючи умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, шляхом віджиму тильних дверей, проник у приміщення церкви «Святих українських мучеників Бориса і Гліба», звідки таємно, викрав ніж (коп`є) золотого кольору довжиною 15 см., вартістю 300 грн.

19.07.2019 обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні заявив клопотання про призначення йому захисника. Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 19.07.2019 року вищевказане клопотання задоволено, однак 17.10.2019 року ОСОБА_4 подав на адресу суду клопотання про слухання справи без участі захисника ОСОБА_15 .

На підставі ст. 52 КПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі захисника обвинуваченого.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе в інкримінованих йому злочинах визнав повністю та надав суду пояснення аналогічні фабулі обвинувачення.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, потерпілих та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого. Обвинувачений та інші учасники судового процесу правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини справи. Суд немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

Окрім того, вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена повністю, його дії вірно кваліфіковані: за ч.2 ст. 185 КК України, а саме, у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно; за ч.3 ст.185 КК України, а саме, у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у інше приміщення чи сховище, вчиненого повторно; за ч.2 ст. 186 КК, а саме, у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненого повторно.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд бере до уваги характер та тяжкість вчинених ним злочинів, факт щирого каяття ОСОБА_4 у вчиненні злочинів знайшов своє відображення в матеріалах кримінального провадження та в ході розгляду справи. Також суд враховує фактичні обставини справи, тяжкість заподіяних злочинами наслідків, а саме суму заподіяної матеріальної шкоди потерпілим, спосіб вчинення злочинів та реалізації злочинного умислу, спрямованого на таємне заволодіння чужим майном, корисливий мотив злочину, дані про особу обвинуваченого, зокрема його вік, відомостей про перебування на обліку в лікаря психіатра та нарколога не встановлено. Обставин що обяжують покарання обвинуваченому не встановлено, обставиною, що помякшує покарання обвинуваченому, суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до вимог статей 50, 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути співмірним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , враховуючи ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, наявність обставин, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів є покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті.

Суд приходить до переконання, що ОСОБА_4 визнати винним: у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, ч.3 ст. 185 КК України, ч.2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі.

Відповідно до ст. 70 КК України, при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Виходячи з зазначених положень закону, а також із змісту ч. 3 ст. 78 КК України, у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину, суд має розцінювати це як порушення умов застосування ст. 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України.

У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 71 КК України при призначенні покарання за сукупністю вироків суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. При цьому остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим, ніж покарання, призначене за новий злочин, і ніж невідбута частина покарання за попереднім вироком.

Судом встановлено, що вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 21 лютого 2017 року у справі №466/95/17, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у вигляді одного року позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом трьох років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Як вбачається із матеріалів справи, нові злочини ОСОБА_4 вчинив в період іспитового строку, встановленого Вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 21 лютого 2017 року. Вчинені ним злочини є тотожними, а тому, остаточне покарання йому доцільно та необхідно визначити, згідно з вимогами ч. 1 ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком до покарання, призначеного за цим вироком.

Таке покарання відповідатиме основній меті його призначення - виправлення засудженого та запобігання вчинення ним нових злочинів, буде необхідним та достатнім.

Згідно положення пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2003 року, оскільки згідно з цими роз`ясненнями, кожний вирок виконується самостійно за тих умов, коли особа, щодо якої було застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально.

Частина 1 ст. 71 КК України містить імперативну вимогу про призначення судом покарання за сукупністю вироків (шляхом повного або частково приєднання до покарання, призначеного за новим вироком, невідбутої частини покарання за попереднім вироком) у випадку, коли засуджений вчинив новий злочин після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання.

Таким чином, приєднання невідбутої частини покарання, призначеного за попереднім вироком, є обов`язком суду, який призначає покарання за сукупністю вироків.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до вимог ч. 1 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368-374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:

- ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі;

- ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі;

- ч.2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Згідно ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 21 лютого 2017 року, за ч.1 ст. 185 КК України 1 рік позбавлення волі, та остаточно призначити покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі строки на 4 (чотири) роки 1 (один) місяць.

Строк відбування покарання за даним вироком рахувати обвинуваченому з дня фактичного затримання.

Речовий доказ цифровий носій, а саме CD-R, круглої форми залишити при справі.

Речовий доказ цифровий носій, а саме CD-R, круглої форми залишити при справі.

Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України, шляхом подачі апеляційної скарги.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1