Дата документу 10.06.2019
Провадження № 4/334/1/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2019 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Козлової Н.Ю., при секретарі Манюхіні О.О., за участю прокурора Сачава О.М., заявника ОСОБА_1

розглянувши матеріали справи за заявою ОСОБА_1 про визнання поважною причину пропуску строку на касаційне оскарження та визнання її такою, що має право на подання касаційної скарги від 04 грудня 2016 року

В С Т А Н О В И В :

15 лютого 2017 року на адресу Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання ОСОБА_1 , в якому він просив визнати пропуск строку на касаційне оскарження з поважних причин, такий що має право на подачу касаційної скарги від 4 грудня 2016 року до ВССУ для оскарження в касаційному порядку; керуючись п. 11 Розділу-11 «Перехідних положень», ч. 2 п.п. 1-6 ст. 304 КПК України 2015 року просив матеріали для розгляду справи Ленінським районним судом м. Запоріжжя (ухвалу від09.12.2015 року по справі № 0814/10126/2012 провадження № 4/334/1/15), апеляційним судом запорізької області (ухвалу від 23.06.2016 року по справі № 0814/10126/2012, провадження № 10/778/3/167), а також касаційну скаргу від 20.06.2015 року з переліком доказів на 592-х аркушах видати потерпілому на руки для оскарження в касаційному порядку. Клопотання задовольнити з поновленням пропуску строку на касаційне оскарження, визнати касаційну скаргу від 04.12.2016 року з переліком доказів на 1057 аркушах, також що підлягає розгляду в касаційному порядку.

Постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 27 жовтня 2017 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про визнання поважною причини пропуску строку на касаційне оскарження та визнання її такою, що має право на подання касаційної скарги від 04.2016 року до ВССУ для оскарження в касаційному порядку відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду запорізької області від 12 березня 2018 року ухвала Ленінського районного суду м.Запоріжжя було скасовано, справу надіслано до суду першої інстанції для розгляду в іношщому складі суду.

З матеріалів справи вбачається, що клопотання ОСОБА_1 подано за правилами КПК 1960 року.

У судовому засіданні ОСОБА_1 просив суд матеріали для розгляду справи Ленінським районним судом м. Запоріжжя (ухвалу від09.12.2015 року по справі № 0814/10126/2012 провадження № 4/334/1/15), апеляційним судом запорізької області (ухвалу від 23.06.2016 року по справі № 0814/10126/2012, провадження № 10/778/3/167), а також касаційну скаргу від 20.06.2015 року з переліком доказів на 592-х аркушах видати потерпілому ОСОБА_1 на руки для оскарження в касаційному порядку. Задовольнити його клопотання з поновленням пропуску строку на касаційне оскарження, визнати касаційну скаргу від 04.12.2016 року з переліком доказів на 1057 аркушах такою, що підлягає розгляду в касаційному порядку.

Прокурор у судовому засіданні просив суд відмовити ОСОБА_1 у задоволенні його клопотання, оскільки доводи, на які він посилається як на поважність причин для касаційного оскарження не відповідають дійсності, оскільки по суті клопотання ОСОБА_1 зводиться до розгляду його скарг на дії засновників ТОВ «КМБ «Ручаєвський лтд» та доведення його до банкрутства, неправомірних дій посадових осіб КП «Сигнал-01» та ТОВ «КСМ «Ручаєвський». Рішення по усім заявам та клопотанням ОСОБА_1 були прийняті Ленінським районним судом м. Запоріжжя у 2011 - 2015 роках та оскаржені в апеляційному порядку. Крім того, прокурор вказує, що доказів на підтвердження поважності причин пропущеного строку на касаційне оскарження ОСОБА_1 не надано, тому незрозуміло чи він бажає відновити строк на касаційне оскарження чи знов розглядати ті клопотання, які були розглянуті раніше.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , думку прокурора щодо відсутності законних підстав для поновлення строку на касаційне оскарження, дослідивши матеріали, суд вважає, що клопотання ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.353 частин 2,3,4 КПК України 1960 року, у разі пропуску строку на касаційне оскарження з поважних причин особи, які мають право на подання касаційної скарги, можуть заявити клопотання перед судом, який постановив вирок чи виніс ухвалу, постанову, про відновлення пропущеного строку.

Питання про відновлення строку вирішується в судовому засіданні судом, який розглянув справу.

Так, під поважними причинами пропущення процесуального строку слід розуміти неможливість особи подати заяву у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала заяву про перегляд судового рішення, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Як вбачається з матеріалів справи, ще 24 квітня 2015 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України ОСОБА_1 було відмовлено в прийнятні його касаційної скарги на ухвали судів через пропуск строку для оскарження. Роз`яснено ОСОБА_1 що він має право звернутися до суду першої інстанції для вирішення питання щодо поновлення строку на касаційне оскарження.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 09 грудня 2016 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на оскарження постанови Ленінського районного суду м. Запоріжжя та ухвали Апеляційного суду Запорізької області йому було відмовлено. Суди дійшли висновку про те що підстави для поновлення строку на оскарження відсутні, бо наведені ОСОБА_1 обставини пропуску строку визнати поважними не можна.

ОСОБА_1 не зважаючи на зазначене, звертався в різні інстанції: до Президента України, Голови Верховної Раді України, Голови Верховного Суду України, Кабінету Міністрів України зі скаргами, в яких викладав хронологію оскарження рішень, просив притягнути до відповідальності посадових осіб правоохоронних органів та суду.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 24 квітня 2015 року ОСОБА_1 відмовлено у прийнятті касаційної скарги на судові рішення через пропуск строку для касаційного оскарження, роз`яснено, що питання про поновлення строку оскарження може бути вирішено судом першої інстанції.

ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя із скаргою, якій виклав клопотанням про поновлення йому строку на касаційне оскарження постанови Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 26 травня та ухвали апеляційного суду Запорізької області від 09 липня 2014 року.

Судом було відмовлено у задоволенні клопотання з тих підстав, що фактично заявником не було надано пояснень причин з яких було пропущено строк на оскарження судових рішень.

Постановою від 24 грудня 2014року ВССУ визнавав касаційну скаргу ОСОБА_1 такою що не підлягає розгляду, через те, що касаційна, скарга була подана із пропускам строку передбаченою ч.2 ст.386 КПК України 1960 р., було відсутнє клопотання про поновлення цього строку і в самій скарзі не ставилось питання про поновлення строку. Згодом, ОСОБА_1 знову звернувся до касаційного суду, якай 24 квітня 2015 року відмовив у витребуванні справи для перевірки у касаційному порядку.

22.06.2015 року ОСОБА_1 подав до Ленінського районного суду м. Запоріжжя знов клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження. Суд, розглянувши зазначене клопотання, відмовив у його задоволенні з відсутності поважності причин для його поновлення.

Відповідно до положень частини четвертої ст..353 КПК України (ред..1960 року) за результатами розгляду клопотання суд виносить ухвалу, постанову, якою відновлює строк або відмовляє у його відновленні та визнає апеляцію такою, що не підлягає розгляду.

Судом встановлено, що у поданих скаргах ОСОБА_1 викладає клопотання про поновлення йому строку на оскарження формально, без вказівок про причини пропуску строку. Суду ОСОБА_1 не надав жодного пояснення з приводу того, чому ним пропущено строк на оскарження.

Суду ОСОБА_1 також не надав пояснень з яких причин ним пропущено строк. Вважав, що строк ним не пропущено, бо він звертався до різних інстанцій, де йому незаконно відмовлено у розгляді його скарг. Обставин, які б можна було визнати такими, які є поважними для пропуску строку на касаційне оскарження і відповідно, які б були підставою для поновлення цього строку судом не встановлено.

Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.386,353 КПК України(1960 року), п. 15 Перехідних положень КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про визнання поважною причину пропуску строку на касаційне оскарження та визнання її такою, що має право на подання касаційної скарги від 04 грудня 2016 року - відмовити.

На постанову може бути подана апеляція до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м.Запоріжжя протягом п`ятнадцяти діб з дня її оголошення.

Суддя: Козлова Н. Ю.