УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 листопада 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянувши за матеріалами кримінального провадження №0006049 апеляційну скаргу першого заступника прокурора Миколаївської області ОСОБА_5 на вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 24.06.2018 року стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новосвітлівка Веселинівського району Миколаївської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, працюючого офіційно, неодруженого, раніше судимого

-обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15, ч.2 ст.185 КК України

учасники судового провадження

прокурор ОСОБА_7
обвинувачений ОСОБА_6
захисник ОСОБА_8

В с т а н о в и в :

Вироком суду ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком більш суворим за вироком Веселинівського районного суду Миколаївської області від 19.02.2019 за ч. 3 ст. 185 КК України, остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнено засудженого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки і 6 (шість) місяців.

На підставі ст. 76 КК України покладено на засудженого обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Першим заступником прокурора Миколаївської області ОСОБА_5 подана апеляційна скарга, в якій він просить вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 24.06.2018 року стосовно ОСОБА_6 скасувати в частині призначення покарання з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

Ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_6 засудженим за ч.2 ст. 15 ч.2 ст.185 КК України з призначенням покарання у виді 2 років обмеження волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України вирок Веселинівського районного суду Миколаївської області від 19.02.2019р. виконувати самостійно. В іншій частині вирок залишити без змін.

28 жовтня 2019 року, від прокурора, який подавав апеляційну скаргу, до апеляційного суду надійшла відмова від апеляційної скарги. Іншими особами вирок суду першої інстанції оскаржений не був.

Заслухавши думку учасників судового провадження, які вважали, що апеляційне провадження слід закрити, апеляційний суд дійшов наступного.

Відповідно до вимог ч.1,2 ст. 403 КПК України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитись від неї до закінчення апеляційного розгляду.

Якщо вирок суду першої інстанції не був оскаржений іншими особами, суд апеляційної інстанції своєю ухвалою закриває апеляційне провадження.

Оскільки, вирок не був оскаржений іншими особами, прокурор, який подав апеляційну скаргу, відмовився від неї, апеляційний суд приходить до висновку, що відповідно до вимог ст. 403 КПК України апеляційне провадження за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Миколаївської області ОСОБА_5 на вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 24.06.2018 року стосовно ОСОБА_6 підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст . 403, 405 КПК України, суд

постановив:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Миколаївської області ОСОБА_5 на вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 24.06.2018 року стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України - закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді