Справа №636/4301/17
Провадження №1-кп/636/872/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 листопада 2019 року м. Чугуїв
Чугуївський міський суд Харківської області у складі колегії: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , потерпілої ОСОБА_7 , секретаря судового засідання ОСОБА_8 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за №0001959 від 18.11.2017 року за обвинувальним актом відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Введенка Чугуївського району Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого:
- 16.04.2008 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 186 КК України до штрафу у розмірі 850 грн.;
- 14.10.2011 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України, до 4 років позбавлення волі, звільненого умовно-достроково на підставі постанови Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21.05.2014 року на невідбуту частину покарання 1 рік 2 місяці 11 днів;
- 24.03.2015 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, із застосуванням ст. ст. 70, 71 КК України, до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 19.07.2017 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 9 днів,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
До Чугуївського міського суду Харківської області з Харківського апеляційного суду надійшло кримінальне провадження №0001959 від 18.11.2017 року відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.
Ухвалою суду від 14.112019 року вказане кримінальне провадження прийняте до провадження головуючої судді ОСОБА_1 у складі колегії суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та призначене підготовче судове засідання, під час якого учасники судового провадження проти призначення справи до судового розгляду не заперечували.
Відповідно до ст. 315 КПК України, якщо під час підготовчого судового засідання не будуть встановлені підстави для прийняття рішень, передбачених п.п. 1-4 ч. 3 ст. 314 цього Кодексу, суд проводить підготовку до судового розгляду. З метою підготовки до судового розгляду суд: визначає дату та місце проведення судового розгляду; з`ясовує, у відкритому чи закритому судовому засіданні необхідно здійснювати судовий розгляд; з`ясовує питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді; розглядає клопотання учасників судового провадження про: здійснення судового виклику певних осіб до суду для допиту; витребування певних речей чи документів; вчиняє інші дії, необхідні для підготовки до судового розгляду.

Під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. В підготовчому судовому засіданні прокурором заявлено клопотання щодо продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 діб. Захисник та обвинувачений просили вирішити це питання на розсуд суду.

Ухвалою слідчого судді Чугуївського міського суду Харківської області від 26.11.2017 року відносно обвинуваченого ОСОБА_6 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який потім неодноразово був продовжений, останній раз ухвалою Харківського апеляційного суду від 15.10.2019 року до 20.11.2019 року.

Виходячи зі змісту ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор не доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею ст. 177 цього Кодексу. ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 3 ст. 289 КК України, з позбавленням волі на строк від 7 до 12 років з конфіскацією майна або без такої, та яке згідно статті 12 цього Кодексу класифікується як особливо тяжкий злочин.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті. Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, суд при вирішенні питання про обрання, продовження строку дії запобіжного заходу повинен врахувати всі обставини, які можуть вплинути на вид обраного запобіжного заходу.

Із зазначених положень слідує, що запобіжні заходи є заходами превентивного характеру, що застосовуються з метою запобігання протиправній поведінці обвинуваченого і забезпечення кримінального провадження. Превентивний характер цих заходів чітко проявляється в цілях їх застосування, якими є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити дії, які ст. 177 КПК України віднесено до ризиків у кримінальному провадженні. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність сукупності як обґрунтованої підозри, так і вищенаведених ризиків.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

За правовими позиціями ЕСПЛ «обґрунтована підозра» це наявність фактів або відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення. Ризиками у кримінальному провадженні є наявність відомостей, які свідчать про можливість виникнення у майбутньому проявів протиправної поведінки обвинуваченого.

Суд вважає, що на момент розгляду питання щодо продовження дії обраного обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою існує обґрунтована підозра та ризики переховуватися від суду і вчинити інше кримінальне правопорушення. На підтвердження зазначених ризиків свідчить вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, за яким він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, а саме те, що він неодружений, офіційно не працює, його репутацію, майновий стан та наявність судимостей.

Доводи прокурора про те, що обвинувачений може незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні не знайшли свого підтвердження під час розгляду цього клопотання.

Окрім цього, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи, про що викладено правову позицію в рішеннях ЄСПЛ «Летельє проти Франції», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Осаковський проти України».

Судом враховується, що ОСОБА_6 обвинувачується у незаконному заволодінні транспортним засобом, поєднаному з погрозою застосування насильства, небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчиненому повторно, з проникненням у приміщення, що завдало значної матеріальної шкоди. Суд погоджується із доводами сторони захисту та обвинуваченого, що сама по собі тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення не може бути підставою для продовження дії обраного раніше запобіжного заходу, але при цьому з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовується відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, про що викладено правову позицію в рішенні ЄСПЛ «Летельє проти Франції».

Положення ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлюють, що законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.

З урахуванням наведених обставин, суд вважає, що на момент вирішення клопотання прокурора встановлено наявність обґрунтованої підозри та достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 ч. 1 п. 1, п. 5 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам.

Таким чином, заслухавши думку прокурора про необхідність продовження обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, думки захисника та обвинуваченого, суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування, зміни запобіжного заходу, оскільки не зникли наявні ризики, передбачені п. п. 1 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а відтак суд вважає доцільним продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб.

Крім того, під час підготовчого судового засідання від ОСОБА_7 дружини потерпілого ОСОБА_9 надійшло клопотання про залучення її потерпілою у кримінальному провадженні №0001959 від 18.11.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, оскільки її чоловік ІНФОРМАЦІЯ_2 помер, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 03.10.2019 року.

Прокурор, обвинувачений та захисник проти задоволення даного клопотання не заперечували.

Суд, розглянувши клопотання про залучення у якості потерпілої дружини померлого потерпілого, заслухавши думку учасників судового провадження, приходить до наступних висновків:
Зі свідоцтва про смерть вбачається, що ОСОБА_9 , який є потерпілим у даному кримінальному провадженні, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого ч. 3 ст. 55 КПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 55 КПК України, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

ОСОБА_7 подана заява про визнання її потерпілою.

Відповідно до відмітки про сімейний стан у паспорті ОСОБА_7 та копії свідоцтва про укладення шлюбу серія НОМЕР_2 від 10.07.1976 року, ОСОБА_9 є її чоловіком.

ОСОБА_7 просить визнати її потерпілою, як фізичну особу, якій завдана моральна і матеріальна шкода, внаслідок кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_6 ..

В основі набуття фізичною чи юридичною особою статусу потерпілого у кримінальному провадженні лежить одночасна сукупність таких умов: фактичної (завдання кримінальним правопорушенням відповідної шкоди) та формальної (подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого). Отже, юридичною підставою для участі в кримінальному провадженні потерпілого є наявність передбачених законом приводів для визнання особи такою, в даному випадку це заява про визнання особи потерпілою. Наявність або відсутність зазначеної шкоди є предметом доказування у справі, яке реалізується під час судового розгляду кримінального провадження.

Крім того, чинний Кримінальний процесуальний Кодекс України не обмежує права особи на будь-якій стадії судового провадження звернутися до суду із заявою про визнання її потерпілою.

Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання ОСОБА_7 та залучити її в якості потерпілої, оскільки потерпілий ОСОБА_9 , який являється її чоловіком, помер, і вона заявила клопотання про залучення її до провадження як потерпілої.

Заслухавши учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт, суд вважає, що зазначене кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду з наступних підстав:

- Кримінальне провадження підсудне Чугуївському міському суду Харківської області;

- Угод про визнання винуватості чи про примирення у порядку ст. ст. 468-475 КПК України до суду не надійшло;

- Підстав для закриття кримінального провадження не вбачається;

- Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінально-процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону.

Проти відкритого судового розгляду учасники судового провадження не заперечували, у зв`язку з чим суд вважає, що наявні достатні підстави для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.

Керуючись ст. ст. 55, 177, 314-316, 331 КПК України суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Призначити кримінальне провадження №0001959 від 18.11.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, до відкритого судового розгляду о 16 годині 00 хвилин 28 листопада 2019 року в приміщенні Чугуївського міського суду Харківської області за адресою: Харківська область, м. Чугуїв, площа Соборна, 2.

Застосований ОСОБА_6 під час досудового розслідування захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» вважати продовженим на строк 60 днів, тобто по 18.01.2020 рік включно.

Визнати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , потерпілою та залучити її в якості потерпілої у кримінальному провадженні №0001959 від 18.11.2017 року відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.
Судовий розгляд здійснювати судом колегіально у відкритому судовому засіданні у складі трьох суддів.
В судове засідання викликати учасників судового провадження.

Ухвала в частині продовження строку тримання під вартою згідно рішення Конституційного Суду №4-р/2019 від 13.06.2019 року, може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Головуюча суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3