УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2019 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , адвокатів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , власника майна ОСОБА_5 , слідчого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна, -

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна.

На обґрунтування доводів скарги заявник зазначає, що ГСУ СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000235 в межах якого 06.12.2018 на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду від 12.11.2018 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого було виявлено та вилучено, серед іншого, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 та паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 .

Заявник вказує, що ухвала слідчого судді від 12.11.2018, яка стала підставою для проведення обшуку, не містить дозволу на вилучення спірного майна, арешт на таке майно не накладався, а тому вилучені документи набули статусу тимчасово вилученого майна та повинні бути повернуті власнику, у зв`язку з чим, адвокат ОСОБА_3 просить зобов`язати слідчого ГСУ СБ України ОСОБА_6 повернути документи, вилучені 06.12.2018 під час проведення обшуку.

В судовому засіданні власник майна ОСОБА_5 , адвокати ОСОБА_3 , ОСОБА_4 підтримали вимоги та доводи, викладені у скарзі, просили задовольнити скаргу з підстав, які у ній наведені.

Слідчий ОСОБА_6 проти скарги заперечував, просив відмовити у задоволенні, зазначивши, що 06.12.2018 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.258-5 КК України та затримано в порядку ст. 208 КПК України і в подальшому відносно нього обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Крім того, 07.12.2018 слідчим була винесена постанова про визнання вказаних паспортів документами та долучення їх до матеріалів кримінального провадження.

Також слідчий зазначив, що ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 16.07.2019 відмовлено у клопотанні захисника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт. При цьому суд визначив заставу та у випадку внесення застави на ОСОБА_5 покладено обов`язок, зокрема, здати до повноважного органу паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Слідчий суддя, заслухавши думку адвокатів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , власника майна ОСОБА_5 , слідчого ОСОБА_6 , дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, доходить наступного висновку.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність прокурора чи слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Встановлено, що 06.12.2018 на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду від 12.11.2018, було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого було виявлено та вилучено, серед іншого, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 та паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 , що відображено у протоколі обшуку.
Відповідно до ч.7 та 8 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор мають, зокрема оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Відповідно до ч.1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Як вбачається з ухвали слідчого судді від 12.11.2018 надано дозвіл на проведення обшуку з метою відшукання і вилучення фінансово-господарських документів, що містять відомості про фінансові операції, за допомогою яких представники мереж ломбардів «ТОВ «ЛОМБАРД СТАТУС» та ТОВ «@верс і компанія» здійснюють фінансування діяльності «терористичної організації «ДНР», документальні матеріали (листи, звернення) до органів самопроголошеної влади та органів управління «ДНР», печатки, штампи господарюючих суб`єктів, кліше підписів, що використовувались для здійснення фінансових операції.
Разом з тим, слідчим в судовому засіданні не надано даних, що паспорти на ім`я ОСОБА_5 , які були вилучені 06.12.2018 в ході проведення обшуку, наділені ознаками щодо яких надано дозвіл на вилучення, як і не надано належних доказів на обґрунтування такої правової позиції.
Отже, згідно до вимог ч.7 ст.236 КПК України вказані речі з моменту їх вилучення набули статусу тимчасово вилученого майна, оскільки відповідають визначеним у ній критеріям.
Частиною 5 ст.171 КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного дня після вилучення майна, інакше майно має бути повернуто особі, у якої воно було вилучено.
Наслідками не звернення з клопотанням є припинення тимчасового вилучення майна та його повернення особі, у якої воно було вилучене, що закріплено приписами ст.169 КПК України.
Таким чином, слідчий мав діяти у законний спосіб та на наступний день звернутися з відповідним клопотанням до слідчого судді про накладення арешту на вилучене майно.
Оскільки слідчий у встановлений законом спосіб та визначений час до суду не звернувся, на спірне майно не накладено арешту, а тому тимчасово вилучене майно підлягає поверненню особі у якою воно було вилучене.
Доводи слідчого щодо визнання паспортів документами та долучення їх до матеріалів кримінального провадження не заслуговують на увагу, оскільки паспорт громадянина України та паспорт громадянина України для виїзду за кордон є документами що посвідчують особу і не є документом у розумінні ст. 99 КПК України, оскільки не містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження №0000235.

Посилання слідчого на покладення ухвалою слідчого судді від 16.07.2019 у випадку внесення застави на ОСОБА_5 обов`язку, зокрема, здати до повноважного органу паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, як на підставу для подальшого утримання спірного майна не можуть бути достатньою правовою підставою для такого утримання майна, інших правових підстав слідчим не наведено.

Як вбачається з матеріалів скарги що ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 16.07.2019 відмовлено у клопотанні захисника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт та визначено заставу та в наступному 17.07.2019 Толстих був звільнений з-під варти у зв`язку із внесенням застави.

Відповідно до п.22 Постанови Верховної ради України «Про затвердження положень про паспорт громадянина України та про паспорт громадянина України для виїзду за кордон» в особи, взятої під варту або засудженої до позбавлення волі, паспорт вилучається органами дізнання, попереднього слідства або судом. При звільненні з-під варти чи від відбування покарання паспорт повертається його власникові.

Таким чином, законодавець визначив підстави повернення власнику документів, що підтверджують особу.

У відповідності до ч.1 ст.9 КПК України слідчий під час кримінального провадження та інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України, вимог інших актів законодавства.
Приписами ч.1 ст.40 КПК України визначено, що слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.
Підсумовуючи викладене, оскільки спірне майно було вилучено під час проведення обшуку, при цьому дозвіл на вилучення такого майна відсутній в ухвалі слідчого судді від 12.11.2018, а арешт на таке майно не накладався, слідчий суддя не вбачає правових підстав для подальшого утримання документів, що посвідчують особу ОСОБА_5 , у зв`язку з чим скарга підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 306, 169, 309, 395 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна задовольнити.

Зобов`язати слідчого ГСУ СБ України ОСОБА_6 або іншого уповноваженого слідчого у кримінальному провадженні №0000235 повернути ОСОБА_5 паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 та паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 02.09.2019

Слідчий суддя