У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 листопада 2019 року Голосіївський районний суд міста Києва у складі слідчого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Голосіївського УП ГУ Національної поліції у місті Києві, ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 , подане в рамках кримінального провадження за №0011194 від 12.12.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, про арешт майна, слідчий суддя, -

Встановив
В провадження слідчого судді надійшло зазначене клопотання, у якому слідчим порушено питання про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає обставини щодо цивільно- правових відносин з приводу вказаного обєкту нерухомого майна, який виступав предметом іпотеки за договором іпотеки від 13.06.2007 року, нотаріально посвідченим та зареєстрованм в реєстрі за №1135 в забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_5 за Кредитним договором №014/7478/82/56659 від 13.06.2007 року, ОСОБА_6 та іншими співвласниками майна. Квартира була передана в іпотеку ВАТ «Райффазен Банк Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффазен Банк Аваль».

В подальшому, між первісним кредитором та певними юридичними особами ряду було укладено ряд договорів про відступлення прав вимоги.

Зокрема, 22.12.2015 року між ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» та ТОВ «СВ ФІНАНС» було укладено договір про відступлення права вимоги №2212КВ за кредитним договором №014/7478/82/56659 від 13.06.2007 року, укладеним між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_5 , та договір про відступлення права вимоги за Договором іпотеки від 13.06.2007 року, укладеним між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8

03.03.2016 року право власності на квартиру зареєстроване за ТОВ «СВ ФІНАНС».

12.12 2017 року право власності на квартиру зареєстровано за ОСОБА_9 підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 12.12.2017 року.

Вважаючи, що нерухоме майно квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 152,8 кв. м., житловою площею 81,2 кв. м. є таким, що перебуває в чужому незаконному володінні ОСОБА_9 , представником ОСОБА_6 було подано до Голосіївського районного суду м. Києва позовну заяву про витребування майна з чужого незаконного володіння в порядку ст.ст. 387,388,1212 Цивільного кодексу України.

Справа №752/24748/18 за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_9 , треті особи: ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , Приватний нотаріус КМНО ОСОБА_10 , ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», Служба у справах дітей Голосіївської в місті Києві районної державної адміністрації, про витребування майна з чужого незаконного володіння, перебуває в провадженні Голосіївського районного суду міста Києва. Ухвалою даного суду від 11.12.2018 року задоволено заяву ОСОБА_6 про вжиття заходів забезпечення позову. Накладено арешт на зазначену картиру до розгляду справи по суті. Заборонено ОСОБА_9 та іншим особам здійснювати будь-які дії, укладати будь-які правочини та вчиняти інші дії, пов`язані з переходом права власності на зазначене нерухоме майно до розгляду справи по суті.

Слідчий в клопотанні посилається на інше кримінальне провадження - №0003256 від 26.03.2016 року, відкрите за заявою ОСОБА_6 про вчинення ТОВ «СВ ФІНАНС» злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України. Зазначає, що в порушення майнових прав власників квартири та прав користування неповнолітніх дітей на квартиру, користуючись послугами приватного нотаріуса КМНО ОСОБА_11 відбулося незаконне заволодіння вказаною квартирою із заподіянням законним власникам квартири майнової шкоди орієнтовно у розмірі 110 тис. дол. США.

Обгрунтовуючи необхідність накладення арешту на вказану квартиру в рамках кримінального провадження №0011194 від 12.12.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, слідчий у клопотанні посилається на надані потерпілим ОСОБА_7 відомості та документи стосовно наявності судових процесів щодо спірного нерухомого майна.

Наводить положення ст.ст. 131, 170 КПК України. Зазначає, що із матеріалів кримінального провадження № 0011194 від 12.12.2018 року за ст. 356 КК України, вбачається, що квартира АДРЕСА_1 , право власності на яку протиправно було зареєстроване за ТОВ «СВ ФІНАНС», а в подальшому за ОСОБА_9 , в контексті вимог ч. 1 ст. 98 КПК України є речовим доказом як об`єкт протиправних дій зі сторони ТОВ «СВ ФІНАНС».

В судове засідання слідчий не прибув. Про час і місце судового засідання повідомлений належним чином. Подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність та підтримку клопотання.
Суд вважає за можливе розгляд клопотання здійснити без повідомлення власника майна на підставі ч.2 ст. 172 КПК України.
Дослідивши клопотання із залученими матеріалами, слідчий суддя дійшов таких висновків.
Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Положеннями ч.3 ст. 170 КПК України визначено, що у такому випадку, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

З витягу з ЄРДР, залученого до матеріалів клопотання, вбачається, що слідчим відділом Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві у кримінальному провадженні №№0011194 здійснюється досудове розслідування за фактом вчинення самоправних дії невстановленими особами за адресою: АДРЕСА_2 . Тобто, за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.12.2018 року.

Відповідно до диспозиції ст. 356 КК України, самоправство, тобто, самовільне, всупереч встановленому законом порядку вчинення будб-яких дій, промірність яких оспорюються окремим громадянином або підприємством, установою чи організацією, якщо такими діями була заподіяна значна шкода інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам власника.

Вказана стаття КК України розміщена у главі 15 Кримінального кодексу України «Злочини проти авторитету органів державної влади, органів місцевого самоврядування, обєднань громадян та злочини проти журналістів».

Об`єктом злочину, передбаченого ст. 356 КК України, є встановлений законодавством порядок реалізації громадянами своїх прав та обов`язків, нормальна управлінська діяльність і авторитет органів державної влади та органів місцевого самоврядування.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про те, що квартира, на яку слідчий просить накласти арешт у вказаному кримінальному провадженні, не може відповідати ознакам ст. 98 КПК України у даному кримінальному провадженні як об`єкт протиправних дій вказаного злочину.

Крім того, слідчий в клопотанні посилається на інше кримінальне провадження - №0003256 від 26.03.2016 року, відкрите за заявою ОСОБА_6 про вчинення ТОВ «СВ ФІНАНС» злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, зазначаючи, що незаконне заволодіння вказаною квартирою із заподіянням законним власникам квартири майнової шкоди орієнтовно у розмірі 110 тис. дол. США відбулося внаслідок злочину, передбаченого ч.4 190 КК України.

Таким чином, у клопотанні слідчого містяться протиріччя, які полягають у тому, що ним зазначено один і той самий обєкт нерухомості як обєкт протиправних дій двох різних за своєю правовою природою злочинів.

Також залучені до клопотання слідчого матеріали кримінального провадження №0011194 свідчать про наявність цивільно-правового спору, повязаного із правом власності на квартиру АДРЕСА_1 , який розглядається Голосіївським районним судом м. Києва і в рамках якого накладено арешт на вказану квартиру до розгляду справи по суті як захід забезпечення позову.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють в задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, яка його подала не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч.1 ст. 170 КПК України.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання слідчого за недоведеності необхідності арешту майна в рамках кримінального провадження №0011194 від 12.12.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя-
Ухвалив
Відмовити в задоволенні клопотання слідчого СВ Голосіївського УП ГУ Національної поліції у місті Києві, ОСОБА_3 , погодженого у встановленому законом порядку, поданого в рамках кримінального провадження №0011194 від 12.12.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, про арешт майна - квартири АДРЕСА_1 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом пяти днів з дня її проголошення
Слідчий суддя