УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2019 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянув матеріали клопотання слідчого СВ Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_2 , погодженого прокурором Київської місцевої прокуратури № 9 ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0006954 від 11.07.2019р.

В С Т А Н О В И В:
До Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання про арешт майна, в якому просив накласти арешт на майно, яке було вилучене під час проведення огляду 11.07.2019, що належить ОСОБА_4 .

Дане клопотання обґрунтоване тим, що Слідчим відділом Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0006954, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.07.2019р.за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

У клопотанні поставлене питання про накладення арешту на вилучене 12.07.2019р. під час проведення огляду приміщення квартири АДРЕСА_1 , майно - деталі від автомобіля марки «Audi Q7» з д.н.з. НОМЕР_1 , а саме: платиковий каркас стелі із салону автомобіля, комплект ущільнювачів із салону, переднє ліве сидіння, ліва передня карта дверцяти, нижній захист двигуна, частина сабвуфера, захист КПР, бокова карта задньої кришки багажника, ліва задня карта, спойлер заднього бамперу, каркас заднього бампера, бокова накладка шторки, боковий захист багажника, кобик задньої частини авто, задня права карта, частини обшивки салона в кількості 4 шт., друга частина сабвуфера, блок управління сабвуфера, блок управління люком, патронники, ліхтарі підставки салону, декоративні бокові стійки в кількості 7 шт., коробка з кріпленнями, елементи освітлення салону, ошивка салону у кількості 7 шт., карта задньої лівої дверцяти, накладка задньої дверцяти, елементи заднього бампера, елементи дверцяти та проводка патронника, розбитий задній лівих ліхтар, динамік, скло підйомники, у кількості 2 шт., проводка зі замками дверцяти, задній правий ліхтар, замок з проводкою задньої лівої дверцяти, обшивка авто в кількості 10 шт., повітропровідними із салону у кількості 2 шт., декоративні накладки зі салону у кількості 8 шт., накладка дверцяти, ковбик багажника, дві сонцезахисних щитки, ущільнювачі бокового скла, три пластикові елементи салону, передній лівий корпус замка, чотири паски безпеки, складний задній полік, передній правий підкрильник, ковбик зі салону, передній та задній лівий ковники салону, переднє ліве скло, заднє ліве скло, які належить ОСОБА_4 , з метою забезпечення збереження речових доказів.

Слідчий в клопотанні посилається на те, що з метою всебічного, повного і неупередженого розслідування, встановлення всіх обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, виникла необхідність у накладенні арешту на майно, оскільки його незастосування може призвести до зникнення, заміни, втрати або пошкодження майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, а також з метою забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду.

Також слідчий посилається, що згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про повернення клопотання прокуророві для усунення недоліків відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України, виходячи з такого.
Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 171 КПК України встановлений перелік відомостей, які повинні бути зазначені у клопотанні про арешт майна, в тому числі, підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Разом з тим, частиною 2 статті 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Крім того, у клопотанні не зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, не надано докази про визнання майна речовими доказами.

Відповідно до абзацу 2 ч. 5 ст. 171 КПК України, у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Матеріали клопотання не містять даних про дотримання слідчим положень абзацу 2 ч. 5 ст. 171 КПК України та звернення із клопотанням про арешт майна протягом 48 годин після вилучення.

Згідно з ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
За таких обставин, клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків.
На підставі викладеного, керуючись ст. 170-172, 309 КПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Солом`янського УП ГУ НП України в м. Києві про арешт майна у кримінальному провадженні № 0006954 від 11.07.2019р., повернути прокурору Київської місцевої прокуратури № 9 ОСОБА_3 та встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1