Справа №592/2442/19 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/468/19 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника засудженого ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 04 березня 2019 року, якою його клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, відповідно до ч.5 ст. 72 КК України залишено без задоволення, -

ВСТАНОВИЛА:

До Ковпаківського районного суду м. Суми звернувся засуджений ОСОБА_8 із клопотанням про зарахування йому строку попереднього ув`язнення у строк покарання, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України. Своє клопотання він мотивував тим, що він засуджений вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 11.12.2018 року за ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі, який набрав законної сили 11.01.2019 року. При ухваленні вироку, судом не було зараховано строк попереднього ув`язнення в строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 04 березня 2019 року клопотання засудженого ОСОБА_8 було залишено без задоволення, з тих підстав, що воно не підсудне даному суду.

З судовим рішенням засуджений ОСОБА_8 не погодився, вважає його таким, що винесене з істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства України та таким, що суттєво порушує його права, як громадянина України та як засудженого, просив скасувати оскаржувану ухвалу суду, а справу повернути до суду першої інстанції на новий розгляд. У разу відмови в задоволенні даної вимоги, просив суд апеляційної інстанції зарахувати період з 01.01.2018 року по 11.01.2019 року та з 11.01.2019 року по дату постановлення відповідної ухвали апеляційним судом, в строк відбування покарання, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На переконання засудженого ОСОБА_8 справа підсудна саме Ковпаківському районному суду м. Суми, оскільки він на протязі тривалого часу знаходився в ДУ «Сумський слідчий ізолятор» де перебуває і його особиста справа.

Вказує на те, що ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 29.08.2017 року, яка набрала законної сили, з аналогічний підстав повернуто клопотання без розгляду, а не відмовлено в його задоволенні.

В обґрунтування заявлених ним вимог, посилався на наявність правових підстав для зарахування йому строку перебування в установі попереднього ув`язнення в строк відбування покарання за вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 11.12.2018 року, у відповідності до положень ч. 5 ст. 75 КК України.

Заслухавши доповідь судді, думку засудженого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які вимоги апеляційної скарги засудженого підтримали, просили їх задовольнити, оскаржувану ухвалу суду скасувати, думку прокурора, який проти задоволення вимог апеляційної скарги засудженого заперечив, просив оскаржувану ухвалу суду залишити без зміни, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення, суд першої інстанції вказаних вимог закону дотримався.

Так, судом було встановлено те, що вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 11.12.2018 року, ОСОБА_8 був визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України та засуджений до покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі.

Згідно листа начальника відділу по контролю за виконанням судових рішень Сумського СІЗО від 27.06.2019 року, засуджений ОСОБА_8 06.04.2019 року був направлений для відбування покарання до Державної установи «Темнівська виправна колонія №100».

Дослідивши матеріали кримінального провадження та зміст клопотання засудженого, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, а доводи засудженого ОСОБА_8 вважає помилковими.

Так, ч.1 ст. 537 КПК України визначає перелік питань, які під час виконання вироку, має право вирішувати суд, визначений ч.2 ст. 539 цього Кодексу. В пункті 13 такого переліку міститься і вирішення питань про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

В свою чергу ч.2 ст. 539 КПК України визначає порядок вирішення судом питань, пов`язаних із виконанням вироку, зокрема до якого суду мають подаватися клопотання (подання) про вирішення визначених ч.1 ст. 357 КПК України питань.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 539 КПК України до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Враховуючи те, що в своєму клопотанні засуджений ОСОБА_8 порушує вирішення питання передбаченого п.13 ч.1 ст. 537 КПК України, вирок Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 11.12.2018 року, яким він засуджений до 4 років 1 місяця позбавлення волі 11.01.2019 року та місцем відбування засудженого ОСОБА_8 є ДУ «Темнівська виправна колонія №100», судом першої інстанції правильно визначено те, що клопотання засудженого має розглядатися тим судом в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Слід зазначити також, що на даний час ОСОБА_8 відбуває покарання в ДУ «Темнівська випавна колонія №100», що розташована в с. Темнівка, Харківського району Харківської області по вул. Харківська, 3.

Висновки викладені в ухвалі Полтавського районного суду Полтавської області від 29.08.2017 року, на яку посилається ОСОБА_8 у свої скарзі, не мають для інших судів преюдиційного значення. Постановлення судом ухвали про залишення без задоволення клопотання засудженого ОСОБА_9 з підстав не підсудності Ковпаківському районному суду м. Суми, не позбавляє його права повторно звернутись до місцевого суду за місцем відбування покарання, з аналогічним клопотанням.

Істотних порушень норм КПК України, які б були підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду при апеляційному розгляді не встановлено.

На підставі викладеного ухвала Ковпаківського районного суду м. Суми від 04.03.2019 року є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги засудженого ОСОБА_8 колегія суддів не вбачає.

Також колегія суддів вважає безпідставними і доводи засудженого ОСОБА_8 щодо зарахування судом апеляційної інстанції в ході даного судового розгляду, строку попереднього ув`язнення в строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі, виходячи з наступного.

Як вбачається з вироку Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 11.12.2018 року, ОСОБА_8 був визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України, які він вчинив в січні 2018 року, та засуджений до покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі. Затриманий він був 19.01.2018 року, та 20.01.2018 року ОСОБА_8 було обрано запобіжний захід тримання під вартою. Станом на січень 2018 року, ч.5 ст.72 КК України, (у редакції закону №838-VIII), яку і просить застосувати засуджений вже не діяла.

Не погоджується колегія суддів і з посиланням засудженого ОСОБА_8 , як на підставу застосування до нього ч.5 ст.72 КК України (у редакції закону №838-VIII), та ту обставину, що остаточне покарання за вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 11.12.2018 року, йому було призначене за сукупністю вироків при цьому на підставі ст.71 КК України частково була приєднана невідбута частина покарання за вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 23 березня 2016 року.

Оскільки, як слідує з матеріалів особової справи, при ухваленні вироку 23 березня 2016 року відносно ОСОБА_9 Шосткинський міськрайонний суд Сумської області, при призначенні покарання, застосував положення ч.5 ст.72 КК України (у редакції закону №838-VIII). Звільнений від відбування покарання визначеного даним вироком він був 08.12.2017року умовно-достроково і новий злочин ОСОБА_9 вчинив вже перебуваючи на волі, в період умовно-дострокового звільнення.

А отже, жодних підстав для застосування ч.5 ст.72 КК України у редакції закону №838-VIII) колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 04 березня 2019 року, якою ОСОБА_8 відмовлено у задоволенні клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, відповідно до ч.5 ст. 72 КК України, залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_8 на цю ухвалу - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4