Справа № 991/1018/19
Провадження №11-сс/991/136/19
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2019 року м. Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря судового засідання ОСОБА_4
за участю:
особи, яка подала апеляційну скаргу ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 23 жовтня 2019 року, якою повернуто адвокату ОСОБА_5 скаргу на бездіяльність посадових осіб Національного антикорупційного бюро України, що полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінального правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 23 жовтня 2019 року повернуто заявнику скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб Національного антикорупційного бюро України, що полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінального правопорушення.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, адвокат ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , звернувся до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 23 жовтня 2019 року та постановити нову, якою повернути скаргу до Вищого антикорупційного суду для вирішення питання про відкриття провадження та розгляду скарги.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону. Слідчим суддею під час постановлення оскаржуваної ухвали не враховано договору купівлі-продажу квартири, де зазначено суму купівлі квартири (83 000 доларів США), що більше ніж у п`ятсот разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому помилково зазначено, що скарга не відповідає вимогам п.2 ч.5 ст. 216 КПК України.
В судове засідання з`явивсяадвокат ОСОБА_5 .Інші учасники справи, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду скарги, в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, у зв`язку з чим, колегією суддів прийнято рішення розглянути апеляційну скаргу у їх відсутність.
Заслухавши суддю-доповідача, думку адвоката ОСОБА_5 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив задовольнити її в повному обсязі, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_5 не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів провадження, 12.09.2019 ОСОБА_6 звернулась до Національного антикорупційного бюро України з заявою про вчинення злочину, у якій вказувала, що працівники Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації у злочинній змові з Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс ТІМ» здійснили підроблення повідомлення Хоровецької селищної ради Славутського району Хмельницької області, що призвело до того, що Дніпровською районною у м. Києві державною адміністрацією були незаконно зняті з реєстрації місця проживання її діти. Ці дії, на її думку, підпадають під ознаки кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачена ст. ст. 190, 364, 366 КК України. Проте, всупереч положенням ст. 214 КПК України, уповноважені особи Національного антикорупційного бюро України не внесли до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення за її заявою, чим грубо порушили як положення кримінального процесуального законодавства, так і її права.
21 жовтня 2019 адвокат ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_6 , звернувся до Вищого антикорупційного суду зі скаргою на бездіяльність посадових осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінального правопорушення
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 23 жовтня 2019 року зазначену скаргу було повернуто заявнику.
Згідно вказаної ухвали, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність правових підстав для розгляду скарги слідчим суддею Вищого антикорупційного суду, оскільки скарга не відповідає жодній із умов, визначеній у п. 1-3 ч. 5 ст. 216 КПК України.
Колегія суддів погоджується з такими висновками слідчого судді.

Відповідно до ч.1 ст. 331 КПК України, Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних злочинів, передбачених в примітці статті 45 КК України, статтями 206-2, 209, 211, 366-1 КК України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 Кримінального процесуального кодексу України.
Слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до частини першої цієї статті (ч. 2 ст. 331 КПК України).
У примітці до ст. 45 КК зазначено, що корупційними злочинами вважаються:
а) злочини, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410 КК, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем;
б) злочини, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368-369-2 КК.
Умовами, передбаченими ч. 5 ст. 216 КПК України, є:
1) злочин вчинено: Президентом України, повноваження якого припинено, народним депутатом України, Прем`єр-міністром України, членом Кабінету Міністрів України, першим заступником та заступником міністра, членом Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення, Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, Антимонопольного комітету України, Головою Державного комітету телебачення і радіомовлення України, Головою Фонду державного майна України, його першим заступником та заступником, членом Центральної виборчої комісії, Головою Національного банку України, його першим заступником та заступником, членом Ради Національного банку України, Секретарем Ради національної безпеки і оборони України, його першим заступником та заступником, Постійним Представником Президента України в Автономній Республіці Крим, його першим заступником та заступником, радником або помічником Президента України, Голови Верховної Ради України, Прем`єр-міністра України; державним службовцем, посада якого належить до категорії «А»; депутатом Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутатом обласної ради, міської ради міст Києва та Севастополя, посадовою особою місцевого самоврядування, посаду якої віднесено до першої та другої категорій посад; суддею (крім суддів Вищого антикорупційного суду), суддею Конституційного Суду України, присяжним (під час виконання ним обов`язків у суді), Головою, заступником Голови, членом, інспектором Вищої ради правосуддя, Головою, заступником Голови, членом, інспектором Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; прокурорами органів прокуратури, зазначеними у пунктах 1-4, 5-11 частини першої статті 15 Закону України «Про прокуратуру»; особою вищого начальницького складу державної кримінально-виконавчої служби, органів та підрозділів цивільного захисту, вищого складу Національної поліції, посадовою особою митної служби, якій присвоєно спеціальне звання державного радника податкової та митної справи III рангу і вище, посадовою особою органів державної податкової служби, якій присвоєно спеціальне звання державного радника податкової та митної справи III рангу і вище; військовослужбовцем вищого офіцерського складу Збройних Сил України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Національної гвардії України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України; керівником суб`єкта великого підприємництва, у статутному капіталі якого частка державної або комунальної власності перевищує 50 відсотків.
2) розмір предмета злочину або завданої ним шкоди в п`ятсот і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленої законом на час вчинення злочину (якщо злочин вчинено службовою особою державного органу, правоохоронного органу, військового формування, органу місцевого самоврядування, суб`єкта господарювання, у статутному капіталі якого частка державної або комунальної власності перевищує 50 відсотків);
3) злочин, передбачений статтею 369, частиною першою статті 369-2 Кримінального кодексу України, вчинено щодо службової особи, визначеної у частині четвертій статті 18 Кримінального кодексу України або у пункті 1 цієї частини.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, повертається якщо не підлягає розгляду у цьому суді.
На переконання колегії суддів, слідчий суддя в повній мірі дотримався вказаних вимог закону.
Згідно положень ст. 331, 306 КПК України, слідчі судді Вищого антикорупційного суду уповноважені здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до їх підсудності.
При вирішенні питання про відкриття провадження за скаргою слідчому судді, серед іншого, належить встановити чи підлягає скарга розгляду у цьому суді.
Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що скарга адвоката ОСОБА_5 , подана на бездіяльність посадових осіб Національного антикорупційного бюро України, що полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінальних правопорушень, які не відповідають жодній із умов, визначених у п.п. 1-3 ч. 5 ст. 216 КПК України, а тому скарга ОСОБА_5 не підлягає розгляду у Вищому антикорупційному суді.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 вказує, що слідчим суддею під час постановлення оскаржуваної ухвали не враховано договору купівлі-продажу квартири, в якому зазначено суму купівлі квартири (83 000 доларів США), що більше ніж у п`ятсот разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому відповідає вимогам п.2 ч.5 ст. 216 КПК України щодо розміру завданої шкоди. Проте, відповідно до договору купівлі-продажу від 13 вересня 2005 року, продаж квартири, зазначеної в заяві про вчинення злочину, здійснено за 419 150 (чотириста дев`ятнадцять тисяч сто п`ятдесят) гривень, із зазначенням еквіваленту в доларах США на момент відчуження, що менше ніж в п`ятсот разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто не відповідає вимогам п.2 ч.5 ст. 216 КПК України.
Як вбачається з матеріалів провадження, в заяві про вчинення злочину та скарзі на бездіяльність посадових осіб Національного антикорупційного бюро України розміру шкоди завданої вчиненням кримінальних правопорушень не вказано.
Слідчий суддя, розглядаючи скаргу на бездіяльність посадових осіб Національного антикорупційного бюро України, не уповноважений самостійно визначати розмір предмета злочину або завданої ним шкоди, а лише враховує інформацію надану учасниками провадження.
Істотних порушень вимог Кримінального процесуального кодексу України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

У зв`язку з цим, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді постановлена у відповідності до вимог чинного законодавства, із з`ясуванням всіх обставин, які мають значення для вирішення справи, а відтак вважає постановлене ним рішення законним і обґрунтованим та не вбачає підстав для його скасування.
Разом з тим, повернення скарги, відповідно до положень ч. 7 ст. 304 КПК України, не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 331, 306, 309, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 23 жовтня 2019 року, якою повернуто адвокату ОСОБА_5 скаргу на бездіяльність посадових осіб Національного антикорупційного бюро України, що полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінального правопорушення - залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 - без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3