Справа № 307/935/19
Провадження № 1-кп/307/572/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2019 року Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_6

законного представника обвинуваченої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Тячів, кримінальне провадження за № 0001511, про обвинувачення
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки с. Терново, Тячівського району, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , громадянку України, із базовою середньою освітою, не працюючу, одружену, має трьох неповнолітніх дітей, раніше не судиму, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 166 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_6 , будучи матір`ю малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в період з 08.11.2018 р. тобто часу народження дитини по ІНФОРМАЦІЯ_3 , злісно не виконувала обов`язки по догляду за дитиною, що проявилося в гігієнічному недогляді, не створенні нормальних умов проживання, неповноцінному і раціональному годуванні, що призвело до захворювання дитини, не своєчасному зверненні до лікувальних закладів для надання кваліфікованої медичної допомоги дитині і її повноцінного лікування, в результаті чого настали тяжкі наслідки, а саме, смерть немовляти ОСОБА_7 .
Вказаними діями обвинувачена ОСОБА_6 вчинила злочин передбачений ст. 166 КК України злісне невиконання матір`ю встановлених обов`язків по догляду за дитиною, що спричинило тяжкі наслідки.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала повністю. Пояснила, що зараз має на утриманні троє дітей. Чоловік має постійну роботу, сім`я не є слабозабезпеченою. По мірі можливості доглядала за дітьми. З часу виписки із пологового будинку до лікарів не зверталася, так як не вважала за необхідне тому що дитина розвивалася нормально. 18 грудня 2018 р. вона з сином ОСОБА_8 знаходилася в гостях у своєї матері в с. Терново. Ввечері у дитини почався пронос, але не сильний і не частий. Вранці 19 грудня вона помітила, що дитина сильно бліда і почала викликати швидку медичну допомогу. Так як машини довго не було вона зателефонувала своєму чоловікові, який був у селі Нересниця і приїхав за ними у Терново та відвіз у Тячівську лікарню. Від чого у дитини сталося переохолодження вона не знає. Ковдра у яку вона загорнула дитину була лише трохи вологою. По зовнішньому вигляду дитини не було видно що вона недогодована.

Розглянувши матеріали кримінального провадження суд приходить до висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення доведена повністю.
Згідно висновку експерта № 188 від 21.12.2018 р. смерть немовляти ОСОБА_7 настала внаслідок загального переохолодження організму, про що свідчать трупні плями рожевого кольору, скло подібний слиз на стінках шлунку, крапкові крововиливи в мисках нирок, крововиливи під вісцеральну плевру, повнокрівя внутрішніх органів, ознаки ОСОБА_9 в легенях та відсутність абияких тілесних ушкоджень що могли привести до настання смерті. В процесі експертизи виявлені ознаки токсико-ексикозу нез`ясованої етіології (ексикоз тяжке порушення водно сольового обміну, декомпенсована дегідратація втрата організмом понад 10 % рідини) та гіпотрофія ІІ-ІІІ ступенів (втрата маси дитини, що перевищує 20%-30% відповідно). В даному випадку дані порушення слід розглядати як фонову патологію, що сприяла та прискорювала розвиток загального переохолодження, яке в свою чергу і стало безпосередньою причиною смерті. На тілі немовляти тілесних ушкоджень в процесі судово-медичної експертизи виявлено не було.
Законний представник обвинуваченої ОСОБА_10 пояснила, що обвинувачена є її донькою. У ніч із 18-го на 19-те грудня 2018 року донька з онуком ОСОБА_8 були у неї. Вона не знає коли сталося переохолодження дитини. Дитина спала у теплій кімнаті, у неї був пронос, але не критичний. Вранці дитині стало погано і донька із зятем поїхали в ОСОБА_11 . Вона не бачила, щоб дитина недоїдала.
Обираючи обвинуваченій покарання суд враховує обставини, які його пом`якшують: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, має троє неповнолітніх дітей, вчинила злочин неповнолітньою; обставини, які обтяжують покарання відсутні.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" № 7 від 24.10.2003 р. зі змінами від 06.11.2009 р. звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. У п. 2 вказаної постанови зазначено, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом менш суворого - особам, які вперше вчинили злочини, і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.
Враховуючи наведені пом`якшуючі обставини та відсутність обтяжуючих обставин, особу обвинуваченої, тяжкість вчиненого нею кримінального правопорушення, вимоги ст. 61 ч. 3 КК України суд вважає за можливе призначити їй покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком.
Тому, керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України суд,
У Х В А Л И В:
ОСОБА_6 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 166 КК України і призначити їй покарання у виді позбавлення волі на 3 (три) роки.
На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_6 від призначеного їй покарання, якщо вона протягом 1 (одного) року і 6 (шести) місяців не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї судом обов`язки.

Покласти на обвинувачену ОСОБА_6 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання або роботи.
Запобіжний захід щодо обвинуваченої ОСОБА_6 не обирався.
Речові докази та процесуальні витрати по справі відсутні.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.
Учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий ОСОБА_1