справа № 4910/19/19-к
провадження №11-сс/991/45/19
Слідчий суддя: ОСОБА_1
Категорія: застосування заходу
забезпечення кримінального провадження
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2019 року місто Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
підозрюваного ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційні скарги захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , які діють в інтересах ОСОБА_9 , на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 02 жовтня 2019 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 02.10.2019 задоволено клопотання прокурора першого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_6 про продовження строку відсторонення від посади підозрюваного ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця Одеської області, Овідіопольського району, с. Доброолександрівки, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , у кримінальному провадженні, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 14.09.2018 за № 0002298, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України.

Слідчим суддею продовжено строк відсторонення підозрюваного ОСОБА_9 від займаної посади заступника Голови Державного агентства водних ресурсів України на два місяці до 02.12.2019 включно.

Не погоджуючись з таким рішенням захисник ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу. Захисник вважає ухвалу слідчого судді незаконною, постановленою з порушенням норм процесуального права, а тому такою, що підлягає скасуванню.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд не дослідив та не врахував обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, недоведеність вини, недоведеність прокурором необхідності вжиття на даній стадій такого заходу забезпечення кримінального провадження, як відсторонення від посади. Захисник наголошує на тому, що працівники правоохоронних органів, перевищуючи свої службові повноваження, умисно використали своє службове становище всупереч інтересам служби з метою одержання неправомірної вигоди для себе та іншої фізичної та юридичної особи, примушували посадових осіб Державного агентства водних ресурсів, в тому числі ОСОБА_9 , до незаконного виконання цивільно-правових зобов`язань та провокували його підкуп. Захисник вважає, що слідчий суддя не дотримався вимог п. 3 ст. 271 КПК України, а саме того, що не можуть бути використані у кримінальному провадженні докази, здобуті у спосіб провокування (підбурювання) особи до вчинення злочину з метою його подальшого викриття. Вказує на те, що процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні має здійснювати Спеціалізована антикорупційна прокуратура, усі процесуальні та слідчі дії детективи НАБУ, а не співробітники Генеральної прокуратури та інших правоохоронних органів. Посилається, що зазначена прокурором причина продовження строку відсторонення - необхідність проведення судової криміналістичної експертизи звукозапису, не може бути підставою для продовження строку відсторонення ОСОБА_9 від посади, оскільки органом досудового розслідування вже сформовано рішення про достатність доказів для направлення кримінального провадження до суду з обвинувальним актом. Крім того, вказує на те, що слідчий суддя не врахував наслідки відсторонення ОСОБА_9 для інших осіб, а саме: його обов`язки по посаді інші працівники не виконують; інтереси державної ваги; на його утриманні знаходяться двоє малолітніх дітей, дружина та пристарілі батьки, які позбавлені допомоги та засобів існування через довгострокове його відсторонення від посади. Вважає безпідставними посилання прокурора на те, що ОСОБА_9 незаконними засобами впливатиме на свідків та інших учасників кримінального провадження, а також протиправно перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином.

Захисник ОСОБА_10 в апеляційній скарзі вказує на її незаконність, відсутність обставин, які стали підставою для відсторонення від посади, постановленої з істотним порушенням норм кримінально-процесуального закону, а тому вважає такою, що підлягає скасуванню. При цьому вказує на необґрунтованість посилання прокурора в клопотанні на ризик знищення, підробки документів, які мають значення для справи. Вважає порушенням презумпції невинуватості твердження прокурора в клопотанні про можливість підозрюваного незаконно впливати на інших учасників кримінального провадження. Також, вказує на необґрунтованість клопотання щодо можливості у підозрюваного перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , підозрюваного ОСОБА_9 , які підтримали апеляційні скарги і просили їх задовольнити, пояснення прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційних скарг та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Як встановлено в ході судового розгляду кримінального провадження, згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України № 646-р від 08.09.2016 ОСОБА_9 призначено заступником Голови Державного агентства водних ресурсів України, згідно ст. 6 Закону України «Про державну службу» належить до категорії «А» та належить до службових осіб, які займають особливо відповідальне становище. Дану посаду ОСОБА_9 обіймав на час вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення та яку обіймає до теперішнього часу.

07.03.2019 ОСОБА_9 повідомлено про підозру за ч. 4 ст. 368 КК України у одержанні службовою особою, яка займає особливо відповідальне становище, неправомірної вигоди у великому розмірі, поєднаному з її вимаганням, для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду дій з використанням наданої влади та службового становища.

Захисники у апеляційних скаргах посилаються на необґрунтованість підозри та порушення презумпції невинуватості.
Застосування до підозрюваного будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження першочергово передбачає наявність обґрунтованої підозри. Поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві.
Разом з тим Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (частина 5 статті 9 КПК України).
Відповідно до практики ЄСПЛ, зокрема пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 інкримінованого йому злочину, підтверджується протоколами допиту свідків, протоколом огляду, ідентифікації та вручення грошових коштів у сумі 8 000 тисяч доларів США від 06.03.2019; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину стосовно ОСОБА_9 від 06.03.2019; протоколом обшуку автомобіля, який належить підозрюваному, та виявлення грошових коштів у сумі 8 000 тисяч доларів США і документів, які стосуються діяльності ТОВ «Агроленд Україна» від 06.03.2019; протоколом огляду від 11.03.2019.

У найзагальнішому вигляді правило презумпції невинуватості означає, що особа може бути визнана винуватою у вчиненні злочину і покарана лише за умови, що її вина буде доведена в передбаченому законом порядку і встановлена обвинувальним вироком суду. Повідомлення особі про підозру, складання слідчим та затвердження прокурором обвинувального акта на стадії досудового розслідування, розгляд справи у підготовчому провадженні не вирішують наперед визнання його винуватим у вчиненні злочину (постанова Верховного Суду від 5 червня 2019 року №727/8388/17).

Разом з тим, в апеляційних скаргах не наведено доказів щодо вчинення органом досудового слідства чи прокурором дій, які виходять за межі процесуальних дій і порушення такими презумпції невинуватості.

Тому, безпідставними є доводи апеляційний скарг про необґрунтованість підозри та про порушення презумпції невинуватості.

Згідно з ч. 2 ст. 154 КПК України відсторонення від посади здійснюється на підставі рішення слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження на строк не більше двох місяців. Строк відсторонення від посади може бути продовжено відповідно до вимог статті 158 цього Кодексу.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч.2 ст. 158 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у продовженні строку відсторонення від посади, якщо прокурор не доведе, що: обставини, які стали підставою для відсторонення від посади, продовжують існувати; сторона обвинувачення не мала можливості забезпечити досягнення цілей, заради яких було здійснено відсторонення від посади, іншими способами протягом дії попередньої ухвали.
Розглядаючи клопотання прокурора першого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , про продовження строку відсторонення підозрюваного ОСОБА_9 від посади, слідчий суддя дотримався вищевказаних норм закону, зокрема, врахував вимоги ч.2 ст.157 КПК України.

ОСОБА_9 обіймає посаду заступника Голови Державного агентства водних ресурсів України, яка згідно ст. 6 Закону України «Про державну службу» та абз. 2 п. 1 ч. 5 ст. 216 КПК України належить до категорії «А», відповідно до примітки 3 п. 2 до ст. 368 КК України, займає особливо відповідальне становище, а тому, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав вважати, що підозрюваний, перебуваючи на вищезазначеній посаді, внаслідок наданих йому повноважень може незаконно впливати на свідків, що підлягають допиту, з приводу умов, які передували вчиненню інкримінованого підозрюваного злочину.

Висновок слідчого судді відповідає положенням закону та встановленим обставинам.

Так, у кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування показання свідків отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).
Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).
За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на досудовому слідстві при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.
Крім того, виняткових випадків для допиту свідків відповідно до ст. 225 КПК України в кримінальному провадженні не встановлено.
Вказане дає підстави обґрунтовано припускати ймовірну можливість незаконного впливу на свідків з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними показань.
Також, задовольняючи клопотання прокурора про продовження строку відсторонення від займаної посади ОСОБА_9 , слідчий суддя підставно взяв до уваги обставини вчинення кримінального правопорушення, які вказують те, що перебування на вищевказаній посаді сприяло вчиненню даного кримінального правопорушення, з використанням службового становища та, що сторона обвинувачення не мала можливості забезпечити досягнення цілей, заради яких було здійснено відсторонення від посади, іншими способами протягом дії попередньої ухвали.
Потреби досудового розслідування, виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного ОСОБА_9 як відсторонення його від посади, а негативні наслідки продовження строку відсторонення від посади не перевищують необхідність та можливість досягнення завдань у даному кримінальному провадженні.

Посилання захисника ОСОБА_7 в апеляційній скарзі на провокування (підбурювання) ОСОБА_9 правоохоронними органами не можуть бути прийняті до уваги, оскільки такі стосуються питання встановлення вини, яке не може розглядатись при застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді продовження строку відсторонення від посади.

Тому, доводи апеляційних скарг про відсутність правових підстав для продовження строку відсторонення підозрюваного від займаної посади, є необґрунтованими.

Доводи апеляційних скарги щодо неправильності висновків суду про ризик знищення, підробки документів, які мають значення для справи, на можливість у підозрюваного перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином є безпідставними, оскільки вказані ризики не брались слідчим суддею до уваги.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що слідчим суддею прийняте рішення, яке відповідає вимогам КПК України, і підтверджується наявними у кримінальному провадженні матеріалами, які свідчать про наявність достатніх підстав для продовження строку відсторонення підозрюваного від посади, що не буде мати негативних наслідків для інших осіб.

За таких обставин підстав для скасування ухвали слідчого судді щодо підозрюваного ОСОБА_9 колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 376, 392, 404, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , які діють в інтересах ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 02 жовтня 2019 року - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 02 жовтня 2019 року про продовження строку відсторонення підозрюваного ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 від займаної посади заступника Голови Державного агентства водних ресурсів України, строком на два місяці, до 02.12.2019 включно - залишити без змін.

Ухвала є остаточною, набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4