Справа № 204/2331/19
Провадження № 1-кп/204/451/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2019 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

за участю захисника: ОСОБА_4 ,

за участю обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань того ж суду матеріали кримінального провадження №0000389 відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Дніпропетровську, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, не одруженого, не працюючого, який є інвалідом 3 групи, раніше не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

19 лютого 2019 року, приблизно о 22 год. 50 хв., потерпілий - інспектор другого взводу третьої роти четвертого батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенант поліції ОСОБА_7 , разом з поліцейським УПП в Дніпропетровській області рядовим поліції ОСОБА_8 , поліцейським УПП в Дніпропетровській області капралом поліції ОСОБА_9 під час виконання своїх службових обов`язків, а саме відпрацювання повідомлення, яке надійшло від служби 102 щодо нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_10 , ОСОБА_5 , знаходилися в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , за місцем мешкання ОСОБА_10 , ОСОБА_5 .
У той самий день та час, у ОСОБА_5 , що знаходився у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , під час спілкування з інспектором другого взводу третьої роти четвертого батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенантом поліції ОСОБА_7 виникла розмова, у ході якої ОСОБА_5 виражався нецензурною лайкою, поводився неадекватно та агресивно по відношенню до ОСОБА_7 , у зв`язку з чим останній, знаходячись при виконанні своїх службових обов`язків зробив ОСОБА_5 зауваження та попросив не висловлюватися нецензурними висловами.
Після чого, ОСОБА_5 , у процесі розмови, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу побоїв, розуміючи, що перед ним знаходиться працівник правоохоронного органу - ОСОБА_7 , при виконанні своїх службових обов`язків, діючи умисно, наніс один прямий удар правою рукою стиснутою у кулак в область обличчя ОСОБА_7 , а саме у верхню частину обличчя, в наслідок чого спричинив останньому фізичного болю і згідно висновку експерта №922е від 26.03.2019 року не спричинив тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому злочині визнав повністю і підтвердив та не оспорював обставини зазначені в обвинувальному акті, просив суворо не карати. У вчиненому розкаюється.

Від потерпілого ОСОБА_7 надійшла заява, в якій він просить суд слухати провадження за його відсутності, зазначивши, що претензий матеріального та морального характеру до обвинуваченого він не має, просить призначити покарання на розсуд суду. Не заперечував щодо проведення розгляду справи відповідно до ст.349 КПК України.
У відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
В судовому засіданні встановлено, що викладені фактичні обставини справи ніким не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих фактичних обставин і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції, тому суд дослідив лише письмові матеріали, що характеризують особу обвинуваченого (а.п.46-52), протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення відносно ОСОБА_7 від 20.02.2019 року (а.п.10-11); висновок експерта №922е від 26.03.2019 року (а.п.18-19); постанову про визнання речовим доказом (а.п.44), та визнав недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.
Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу побоїв, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України.
При призначенні обвинуваченому покарання судом враховуються вимоги, передбачені ч.1 ст. 65 КК України, а саме, суд призначає покарання у межах санкції ч.2 ст.345 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи обвинуваченого, обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого.

Так, обвинувачений ОСОБА_5 вчинив злочин середньої тяжкості, на диспансерному обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, раніше не судимий, є інвалідом 3 групи, за місцем проживання характеризується позитивно.

Як пом`якшуючу покарання обставину, відповідно до ст.66 КК України, суд враховує щире каяття обвинуваченого. Відповідно до ст.67 КК України, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Відповідно до положень ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Враховуючи викладене, суд вважає можливим виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 при призначенні покарання у вигляді позбавлення волі, але без ізоляції від суспільства, із застосуванням звільнення від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України та з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки цього буде достатньо для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 21 лютого 2019 року відносно ОСОБА_11 по даному кримінальному провадженню обраний запобіжний захід домашній арешт, строк дії якого закінчився 19 квітня 2019 року. Клопотання про продовження або обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_11 до суду не надходило.
Питання речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати відсутні.
Цивільний позов не заявлений.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 349, 370, 371, 373, 374, 376, 394 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.345 КК України, та призначити йому покарання: два роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити обвинуваченого

ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання, якщо він в період іспитового строку два роки - не вчинить нового злочину і буде виконувати покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України, зобов`язати обвинуваченого

ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази: DVD диск з відеозаписом подій від 19.02.2019 року з нагрудних камер Екіпажу Легіон-222, який зберігається в матеріалах кримінального провадження №0000389 - залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження № 0000389.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, шляхом подачі апеляційної скарги через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а при оскарженні вироку - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку суду не пізніше наступного дня після ухвалення вироку направляється учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1