Справа № 216/2262/19
Провадження 1-кс/216/5477/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2019 м. Кривий Ріг
Дніпропетровської області
Слідчий суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 6, скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області про відмову у задоволенні клопотання від 14.11.2019 року за № 0002776 від 08.11.2018 року, -

ВСТАНОВИВ:

Скаржник ОСОБА_3 звернувся до суду з вищевказаною скаргою, в обґрунтування
якої зазначив, що ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 11.10.2018 року № 757/28097/18-к зобов`язано Генеральну прокуратуру України внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 від 31.05.2018 року:
- відомості про яке 08.11.2018 року внесено до ЄРДР за №0002775, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.372 КК України;
- відомості про яке 08.11.2018 року внесено до ЄРДР за № 0002776, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.366 КК України;
- відомості про яке 08.11.2018 року внесено до ЄРДР за №0002777, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України.
Так, відповідно до заяви ОСОБА_3 слідчим ОСОБА_4 встановлено, що він 17 червня 2007 року приблизно о 16 годині керуючи автомобілем ВАЗ-2121 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись автодорогою селища Авангард з боку асфальтного заводу в напрямку цегляного заводу Центрально-Міського району м. Кривого Рогу, в порушення п.п. 1.5, 11.2, 11.3 ПДР України, наближаючись до лівого заокруглення проїжджої частини виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем, який рухався назустріч під керуванням ОСОБА_5 , в результаті чого останньому заподіяно середньої тяжкості тілесні ушкодження, та пасажирам, які їхали в автомобілі ОСОБА_3 відповідно легкі та середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Відповідно до заяви ОСОБА_3 , обвинувачення його у вчиненні злочину не відповідають фактичним обставинам справи та працівники правоохоронних органів Центрально-Міського РВ КМУ УМВС в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , а також прокурори ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , сфабрикували кримінальну справу відносно ОСОБА_3 .
11 листопада 2019 року ОСОБА_3 допитаний в якості потерпілого за вищевказаними обставинами, що зазначені в заяві.
Потерпілим ОСОБА_3 подано клопотання від 12.11.2019 року про передачу зазначених проваджень (№0002775; №0002776 та №0002777 від 08.11.2018 року) для продовження досудового розслідування в Державне бюро розслідувань, яке зареєстровано 13.11.2019 року.
Як вбачається з постанови слідчого СВ КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про відмову у задоволенні клопотання від 14.11.2019 року за № 0002776 від 08.11.2018 року, що 13.11.2019 року до СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло письмове клопотання від потерпілого ОСОБА_3 , в якому потерпілий просить вирішити питання про передачу зазначеного кримінального правопорушення для продовження досудового розслідування в Державне бюро розслідувань, так як особи, які вчинили в відношенні нього злочин є працівниками прокуратури та працівниками поліції та посилається на Закон України «Про державне бюро розслідувань».
Слідчий вказує, що вказане клопотання не підлягає задоволенню, оскільки, заступником прокурора Дніпропетровської області старшим радником юстиції ОСОБА_12 винесена постанова про доручення проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002776 СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області.
Разом з цим, подальше здійснення досудового розслідування кримінального провадження СВ ГУНП у Дніпропетровській області може призвести до визнання зібраних доказів не допустимими, оскільки вони отримані неналежним органом досудового розслідування.
У зв`язку з вищевикладеним, заявник просить скасувати постанову слідчого ОСОБА_4 про відмову у задоволенні клопотання про визначення підслідності та зобов`язати уповноважену службову особу прокуратури Дніпропетровської області визначити підслідність кримінального правопорушення.
У судове засідання скаржник надав суду заяву, в якій просив розгляд справи провести за його відсутності, скаргу підтримав та просив її задовольнити у повному обсязі.
Прокурор ОСОБА_13 надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує щодо задоволення клопотання скаржника.
Від слідчого ОСОБА_4 також надійшла заява, в якій він просив розглядати справу за його відсутності.
Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя вважає, що вона підлягає задоволенню з таких підстав.
Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 002776 від 08.11.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України, в якому потерпілим визнано ОСОБА_3
13 листопада 2019 року потерпілий ОСОБА_3 звернувся до слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 з клопотанням, в якому просив вирішити питання про передачу зазначеного кримінального провадження для продовження досудового розслідування в ДБР, так як особи, які вчинили у відношенні нього злочин є працівниками правоохороних органів Центрально-Міського РВ КМУ УМВС в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , а також прокурори ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які сфабрикували кримінальну справу відносно ОСОБА_3 .
Постановою слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 14 листопада 2019 року ОСОБА_3 було відмовлено в задоволенні клопотання у зв`язку з тим, що заступником прокурора Дніпропетровської області старшим радником юстиції ОСОБА_12 винесена постанова про доручення проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні № 02776 від 08.11.2018 року слідчим відділом Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області.
За змістом п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
Відповідно до статті 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Зі змісту ст. 110 КПК України слідує, що процесуальними рішеннями є всі рішення в тому числі органів досудового розслідування, прокурора. Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.
Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 216 КПК України слідчі органів державного бюро розслідувань здійснюють досудове розслідування злочинів: вчинених Президентом України, повноваження якого припинено, Прем`єр-міністром України, членом Кабінету Міністрів України, першим заступником та заступником міністра, членом Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення, Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, Антимонопольного комітету України, Головою Державного комітету телебачення і радіомовлення України, Головою Фонду державного майна України, його першим заступником та заступником, членом Центральної виборчої комісії, народним депутатом України, Уповноваженим Верховної Ради України з прав людини, Директором Національного антикорупційного бюро України, Генеральним прокурором, його першим заступником та заступником, Головою Національного банку України, його першим заступником та заступником, Секретарем Ради національної безпеки і оборони України, його першим заступником та заступником, Постійним Представником Президента України в Автономній Республіці Крим, його першим заступником та заступником, радником або помічником Президента України, Голови Верховної Ради України, Прем`єр-міністра України, суддею, працівником правоохоронного органу, особою, посада якої належить до категорії "А", крім випадків, коли досудове розслідування цих злочинів віднесено до підслідності Національного антикорупційного бюро України згідно з частиною п`ятою цієї статті.
Абзацом 2 п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Державне бюро розслідувань» передбачено, що матеріали кримінального провадження, які на день набрання чинності цим законом перебувають в іншому органі досудового розслідування на стадії досудового розслідування, але відповідно до цього Закону підслідні Державному бюро розслідувань, у тримісячний строк після початку здійснення Державним бюро розслідувань функції досудового розслідування передаються до відповідного підрозділу (органу) Державного бюро розслідувань для продовження провадження. Кримінальні провадження, які до початку діяльності Державного бюро розслідувань розпочаті слідчими органів прокуратури і перебувають на стадії досудового розслідування, продовжують здійснюватися слідчими органів прокуратури до закінчення досудового розслідування, але не довше двох років.
Таким чином, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 02776 від 08.11.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України здійснюється слідчим відділом Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області з порушенням правил підслідності, що може призвести визнання зібраних доказів недопустимими.
Пунктом 134 Рішення ЄСПЛ «Генадій Науменко проти України», п. 168 рішення у справі «Айдин проти Туреччини», п. 75 «Афанасьєв проти України», п. 207 рішення у справі «Ічаба проти Швейцарії» та багатьох інших рішеннях ЄСПЛ встановлено, що засіб правового захисту відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод («Право на ефективний засіб правового захисту») повинен бути ефективним на практиці, як і в теорії, у тому сенсі, що користуванню засобами захисту не повинно чинитися перешкод діями або бездіяльністю органів влади держави.
З урахуванням вищевикладеного, вважаю, що необхідно задовольнити скаргу ОСОБА_3 та скасувати постанову про відмову в задоволенні клопотання та зобов`язати уповноважену особу вирішити питання щодо визначення підслідності кримінального провадження у відповідності до Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державне бюро розслідування».
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 216, 303-307, 309 КПК України, Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Державне бюро розслідувань», слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на дії слідчого Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про відмову у задоволенні клопотання від 14.11.2019 року за № 0002776 від 08.11.2018 року, - задовольнити.
Скасувати постанову слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 14.11.2019 року про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_3 в кримінальному провадженні № 0002776 від 08.11.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України.
Зобов`язати уповноважену посадову особу прокуратури Дніпропетровської області визначити підслідність кримінального правопорушення (злочину) у кримінальному провадженні № 0002776 від 08.11.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1