Справа № 192/1168/19
Провадження № 1-в/201/660/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2019 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого-судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі в режимі відеоконференції клопотання захисника ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ашхабад Туркменістан, засудженого вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 04 вересня 2014 року за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 289 КК України, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, до остаточного покарання у виді п`яти років та шести місяця позбавлення волі без конфіскації майна, -

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання захисника ОСОБА_4 , подане в інтересах засудженого ОСОБА_5 , який відбуває покарання в Державній установі «Солонянська виправна колонія (№ 21)» МЮУ, про умовно-дострокове звільнення останнього від відбування покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 04 вересня 2014 року, який на даний час вже відбув 2/3 частини строку покарання.

Захисник ОСОБА_4 та засуджений ОСОБА_5 просили суд задовольнити клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, оскільки останній усвідомив свою протиправну поведінку та зробив для себе належні висновки, крім того задовільно характеризується та не має дисциплінарних стягнень.

Прокурор у судовому засіданні заперечувала щодо задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , пославшись на необґрунтованість такого клопотання з огляду на те, що засуджений не довів свого виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці, а отже не зробив для себе належних висновків від своєї протиправної поведінки.

Представник виправної колонії у судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи без його участі, клопотання засудженого не підтримав.

Вислухавши думки учасників судового провадження, а також дослідивши матеріали клопотання, суд доходить таких висновків.

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, які відбувають покарання, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, тобто умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому суд ретельно з`ясовує ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засудженого, а також його наміри щодо прилучення до суспільно-корисної праці.

Разом з тим, вимогами ч. 7 ст. 539 КПК України та ч. 7 ст. 154 КВК України, передбачено, що у разі набрання законної сили ухвалою суду про відмову в задоволенні клопотання щодо умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням розгляд повторного клопотання з цього самого питання щодо осіб, засуджених за тяжкі та особливо тяжкі злочини до позбавлення волі на строк не менше п`яти років, може мати місце не раніше як через рік з дня винесення ухвали суду про відмову, а щодо засуджених за інші злочини та неповнолітніх засуджених - не раніше як через шість місяців.

З цього приводу слід зазначити, що 22 квітня 2019 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська вже було відмовлено в задоволенні клопотання щодо умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання, при цьому дана ухвала суду набрала законної сили, а тому повторний розгляд клопотання з цього самого питання щодо цієї особи, яка була засуджена за тяжкий злочин до позбавлення волі на строк не менше п`яти років, не може мати місце раніше як через рік з дня винесення попередньої ухвали суду про відмову.

Таким чином слід відмовити у задоволенні цього клопотання захисника ОСОБА_4 на підставі вимог ч. 7 ст. 539 КПК України та ч. 7 ст. 154 КВК України, оскільки останнє було подане раніше одного року з дня винесення попередньої ухвали суду про відмову у задоволенні клопотання щодо умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання.

На підставі викладеного та керуючись, ст. 81 КК України, ст.ст. 537-539 КПК України, ст. 154 КВК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 04 вересня 2014 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом семи днів з дня проголошення ухвали суду, а засудженим у той же строк з моменту вручення її копії.

Головуючий-суддя: ОСОБА_1