У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31.07.2019 Справа №607/7867/19

Провадження 1-р/607/10/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в м. Тернополі заяву Теребовлянського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» про роз`яснення вироку Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 травня 2019 року, -

В С Т А Н О В И В :

Начальник Теребовлянського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» звернувся до суду з заявою про роз`яснення вироку Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 травня 2019 року, в частині виконання засудженим ОСОБА_4 покладеного на нього обов`язку відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України.

Подану заяву мотивує тим, що відповідно до внесених змін до Кримінального Кодексу України в п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України вказано, що на осіб, засуджених за злочини, пов`язані з домашнім насильством, суд може покласти інші обов`язки та забарони, передбачені ст. 91-1 цього Кодексу. Однак вироком Тернопільського міськрайонного суду від 15 травня 2019 року покладено на засудженого ОСОБА_4 обов`язок згідно ч. 2 п. 2 ст. 76 КК України не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, який згідно внесених змін до ст. 76 КК України, є ч. 3 п. 2 даної статті.

В судовому засіданні прокурор вважає що в задоволенні клопотання про роз`яснення вироку суду від 15 травня 2019 року слід відмовити.

Засуджений та представник органу пробації в судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце розгляду зави повідомлялися належним чином. Враховуючи вимоги ч.2 ст.380 КПК України, суд вважає за можливе проводити судове засідання у їх відсутності.

Заслухавши міркування прокурора, вивчивши клопотання про роз`яснення вироку, оглянувши матеріали кримінального провадження, суд приходить до переконання про наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 380 КПК України якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

Виходячи зі змісту вищевказаної норми закону роз`яснення рішення це викладення рішення у більш ясній і зрозумілій формі. Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, суд відмовляє в роз`ясненні рішення.

Разом з тим, вирок суду від 15 травня 2019 року є зрозумілим та не потребує додаткового роз`яснення, з огляду на те, що він не припускає різних варіантів свого тлумачення та не містить положень, що викликають суперечності з приводу його розуміння.

Так, згідно вироку Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 травня 2019 року, ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України (в редакції Закону №194-VIII від 12 лютого 2015 року) і призначено йому покарання за цією статтею у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнено ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з встановленням йому 1 (один) рік іспитового строку.

Зобов`язано ОСОБА_4 , відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України, в період дії іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

При цьому, судом враховано, що відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
Так, злочин, передбачений ч. 4 ст. 407 КК України, був вчинений ОСОБА_4 у вересні 2018 року.
На час вчинення цього діяння ст. 76 КК України діяла в редакції Закону України № 1492-VIII від 07 вересня 2016, відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України якої на ОСОБА_4 було покладено вищевказані обов`язки.

Зміни, про які зазначено у заяві начальника Теребовлянського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації», були внесені до ст. 76 КК України Законом України № 2227-VIII від 06 грудня 2017 року «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України з метою реалізації положень Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами», та в цій частині набрали чинності 11 січня 2019 року, тому ст. 76 КК України в даній редакції не може бути застосована для визначення кримінально-правових наслідків діяння, вчиненого ОСОБА_4 .

Таким чином, зрозумілість змісту вироку Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 травня 2019 року є очевидною.

З урахуванням викладеного, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання про роз`яснення вироку суду від 15 травня 2019 року та вважає необхідним у його задоволенні відмовити.

Керуючись ст. 380 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні заяви Теребовлянського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» про роз`яснення вироку Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 травня 2019 року - відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом семи днів до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддяОСОБА_1