Справа № 191/4304/18
Провадження № 1-кп/191/347/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2019 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001232 від 18.07.2018 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Первомайське Синельниківського району Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня, не працюючого, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

за ч. 1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України,за участю сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 , 15 червня 2018 року, близько о 10 годині 00 хвилин, знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , маючи при собі оригінал посвідчення серія НОМЕР_1 учасника бойових дій серія НОМЕР_1 видане 18 березня 2018 Головним правлінням Національної гвардії України на ім`я ОСОБА_5 , в нього виник умисел направлений на підроблення офіційного документа, а саме посвідчення учасника бойових дій серія НОМЕР_1 , з метою подальшого його використання для проїзду в громадському транспорті. Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на підробку офіційного документу, за допомогою копіювально - розмножувальної техніки зробив копію посвідчення учасника бойових дій серія НОМЕР_1 видане 18 березня 2018 Головним управлінням Національної гвардії України на ім`я ОСОБА_5 . 10 липня 2018 року 0 18 годині 00 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою АДРЕСА_2 , вклеїв на першу сторінку вже розмноженої копії посвідчення учасника бойових дій серія НОМЕР_1 видане 18 березня 2018 Головним управлінням Національної гвардії України на ім`я ОСОБА_5 , свою фотокартку поверх фотокартки ОСОБА_5 .

Умисні дії ОСОБА_3 , кваліфіковано за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, а саме підроблення офіційного документа.

ОСОБА_3 , 10.07.2018 року, о 20 годині 30 хвилин знаходячись на автошляху зі сполученням Дніпропетровськ - Синельникове поблизу с. Первомайське, Синельниківського району, маючи злочинний умисел, направлений на використання завідомо підробленого документа, маючи при собі копію раніше підробленого посвідчення учасника бойових дій серія НОМЕР_1 виданого 18 березня 2018 Головним управлінням Національної гвардії України на ім`я ОСОБА_5 , в якому на першій сторінці було вклеєно його фотокартку. Продовжуючи свою злочинну діяльність, в цей же день 10.07.2018 року о 20 годині 40 хвилин ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, переслідуючи при цьому ціль безкоштовного проїзду, зупинив міжміський автобус регулярних перевезень зі сполученням м. Дніпро - м. Синельникове, та надав водієві маршрутного таксі ОСОБА_6 завідомо підроблене посвідчення учасника бойових дій серія НОМЕР_1 , в якому на першій сторінці було вклеєно його фотокартку, з метою пільгового проїзду, тим самим використав завідомо підроблений документ.

Умисні дії ОСОБА_3 , кваліфіковано за ознаками складу кримінальною правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, а саме використання завідомо підробленого документу.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою провину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро покаявся, підтвердив обставини вчинення злочину, викладені вище та при цьому пояснив, що дійсно 15.06.2018 року підробив посвідчення учасника бойових дій ОСОБА_5 з метою подальшого його використання для приїзду в громадському транспорті. 20.07.2018 року використав його для проїзду, пред`явивши підроблене посвідчення у міжміському автобусі регулярних перевезень зі сполученням м. Дніпро - м. Синельникове. У скоєному щиро кається.

Враховуючи те, що обвинувачений, та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі.

Обвинувачений ОСОБА_3 надав показання в судовому засіданні, які є послідовними та повністю підтверджують обставини вчинення злочину, що викладені в обвинувальному акті, та погодився на скорочений порядок судового слідства, без дослідження будь-яких доказів, крім його особистого допиту та вивчення матеріалів кримінального провадження, які характеризують його особу, пояснивши, що рішення його добровільне і наслідки, передбачені ч. 3 ст. 349 КПК України йому зрозумілі.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази треба дослідити та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорюються доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_3 знайшло своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі, його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 358 КК України, як підроблення офіційного документа та за ч. ч. 4 ст. 358 КК України, а саме використання завідомо підробленого документу.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання, суд вважає за можливим визнати щире каяття обвинуваченого у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості, особу обвинуваченого: його вік, стан здоров`я, соціальне становище, відсутність даних про перебування його на профілактичному обліку у лікаря психіатра та нарколога, те, що він раніше не судимий.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, його щире каяття, наслідки суспільно-небезпечного діяння, відсутність будь-яких намірів уникнути від кримінальної відповідальності, що останній раніше не судимий, вперше притягується до кримінальної відповідальності, свою вину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, має постійне місце проживання, тимчасові заробітки, крім того, обвинувачений ОСОБА_3 в подальшому зобов`язався дотримуватись бездоганної поведінки, зважив на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд приходить до переконання, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення нових злочинів буде достатнім призначення покарання в межах санкцій ч. 1 ст. 358 та ч.4 ст. 358 КК України у вигляді штрафу, із застосуванням ст. 70 КК України, оскільки є всі підстави вважати, що таке покарання буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, так як обвинувачений хоча офіційно і не працює але має тимчасові заробітки.
Питання розподілу процесуальних витрат судом вирішується в порядку, передбаченому ст.124 КПК України.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.

Заходи забезпечення у кримінальному провадженні до обвинуваченого не застосовувалися

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358 ч. 4 ст. 358 КК України і призначити ОСОБА_3 покарання:

за ч.1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі - 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одна тисяча двадцять) гривень;
- за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі - 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, ОСОБА_3 за сукупністю вчинених злочинів призначити покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та остаточно ОСОБА_3 призначити покарання у виді сплати штрафу в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одна тисяча двадцять) гривень.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 року вартість судово-технічної експертизи № 28/2,1/567 від 14.09.2018 року в сумі 1001 (одна тисяча одна) гривня та вартість проведення судово-технічної експертизи документів № 28/2.1.2.3/695 від 29.10.2018 року в сумі 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) гривень.

Речовий доказ, а саме посвідчення учасника бойових дій серія НОМЕР_1 видане 18 березня 2018 року Головним управлінням Національної гвардії України на ім`я ОСОБА_5 , виготовлене за допомогою копіювально-розмножувальної техніки зберігати при матеріалах справи (а.с.50).

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1