ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1957/19 Справа № 205/554/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002768 від 05 грудня 2018 року, за апеляційною скаргою прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_5 на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 травня 2019 року щодо
ОСОБА_6 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпропетровську, громадянки України, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,
за участю:
секретаря ОСОБА_7 ,
прокурора ОСОБА_8 ,
обвинуваченої ОСОБА_6 ,
захисника адвоката ОСОБА_9 ,
представника потерпілої адвоката ОСОБА_10 ,

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 травня 2019 року ОСОБА_6 звільнено від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України, у звязку з передачею її на порушки трудовому колективу Обласного комунального підприємства культури "Дніпропетровський Академічний театр опери та балету", якщо вона протягом року з дня передачі її на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку. Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, закрито.
Мотивуючи ухвалене рішення, суд, посилався на те, що ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності притягується вперше, вчинила злочин середньої тяжкості, щиро розкаялась, на що вказує відшкодування нею завданих злочином збитків , а тому може бути передана на поруки трудовому колективу.
Згідно обвинувального акта, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, за таких обставин.
04 грудня 2018 року приблизно о 17:00 годин водій ОСОБА_6 , керуючи технічно справним автомобілем марки «OPEL VECTRA-C», реєстраційний номер, НОМЕР_1 , рухалась в Новокодацькому районі м. Дніпра по вул. Набережній Заводській з боку вул. Павлова в напрямку вул. Панаса Мирного. Під час руху водій ОСОБА_6 , грубо порушуючи правила безпеки дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожнім знаком 5.35.1 («пішохідний перехід») та дорожньою розміткою 1.14.1 («зебра»), розташованого в районі перехрестя з вул. Фатіми Гафурової у м. Дніпро, не стежила за зміною дорожньої обстановки та при виявленні того, що перед пішохідним переходом зупинились попутні транспортні засоби, не вжила заходів до зменшення швидкості, а у разі потреби - зупинки, для того щоб дати дорогу пішоходам, які перебувають на пішохідному переході, при цьому продовжила свій рух і виїхавши на нерегульований пішохідний перехід, скоїла наїзд на пішохода Вишневецьку Людмилу Лікандрівну, яка переходила проїзну частину вул. Набережної Заводської зліва направо за напрямком її руху по нерегульованому пішохідному переходу.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_11 , спричинені тілесні ушкодження, які за своїм характером відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день).
В даній дорожній обстановці водій автомобіля марки «OPEL VECTRA-C», реєстраційний номер, НОМЕР_1 , ОСОБА_6 повинна була діяти відповідно до вимог п.п.18.1 та 18.4 Правил дорожнього руху України. При заданому механізмові події, дії водія автомобіля «OPEL VECTRA-C», реєстраційний номер, НОМЕР_1 , ОСОБА_6 не відповідали вимогам п.18.1 та п.18.4 ПДР України, що з технічної точки зору знаходилось в причинному зв`язку з ДТП. Технічна можливість уникнути наїзд на пішохода для водія автомобіля «OPEL VECTRA-C», реєстраційний номер, НОМЕР_1 , ОСОБА_6 при заданому механізмові події, визначалося виконанням ним вимог п.18.1 та п.18.4 Правил дорожнього руху та для неї не було будь-яких перешкод технічного характеру, які не дозволили б їй виконати їх, та невиконання яких знаходиться в причинному зв`язку з наслідками, що настали.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги, прокурор посилається на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Так, прокурор вважає, що суд дійшов помилкового висновку про наявність підстав для звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності з підстав, передбачених ст. 47 КК України.
Прокурор вказує на те, що ОСОБА_6 не відшкодувала завдані злочином збитки, про що свідчить поданий представником потерпілої цивільний позов. При цьому, прокурор зауважує, що у підготовчому судовому засіданні представник потерпілої заперечувала проти звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності, посилаючись на те, що вона щиро не розкаялась, оскільки в повному обсязі завдані злочином збитки не відшкодувала, але суд при постановленні судового рішення ці обставини не взяв до уваги.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинувачену та її захисника, які проти скарги заперечували, представника потерпілої, яка підтримала скаргу прокурора, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.
Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні, зокрема, підлягають доказуванню обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності.
Відповідно до ст. 47 КПК України, особу, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості та щиро покаялася, може бути звільнено від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу підприємства, установи чи організації за їхнім клопотанням за умови, що вона протягом року з дня передачі її на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме горомадського порядку.
В силу зазначених вимог закону України про кримінальну відповідальність, обов`язковою передумовою для звільнення особи від кримінальної відповідальності є, зокрема, визнання обвинуваченим своєї вини та його щире каяття.
З матеріалів кримінального провадження видно, що вказаних вимог суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення не дотримався в повному обсязі та обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні й є підставою для звільнення особи від кримінальної відповідальності під час судового розгляду не встановив.
Так, в ухвалі суд навів пояснення обвинуваченої, з яких видно, що вона дійсно визнає свою вину та щиро кається.
Між тим, суд не надав належної оцінки тим обставинам, що ОСОБА_6 не відшкодувала завдані злочином збитки, про що наголосила у судовому засіданні, вказавши про те, що потерпіла не погодилась із запропонованою нею сумою в рахунок відшкодування шкоди.
Окрім цього, поза увагою суду залишилось й те що, представник потерпілої заперечувала проти звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності.
Наведені обставини свідчать про неповноту судового розгляду провадження, що перешкоджало суду ухвалити законне і обгрунтоване рішення, та призвіло до передчасного висновку суду про наявність підстав для звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності з підстав, передбачених ст. 47 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 409 КПК України, до підстав для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції належить істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Згідно зі ст. 412 КПК України, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Відповідно до вимог ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою ст. 7 цього Кодексу.
Приймаючи до уваги той факт, що діючим КПК України в перелік істотних порушень кримінального процесуального закону, передбачених ст. 412 КПК України, та підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції не входять зазначені порушення, виходячи з загальних засад кримінального провадження, а саме з вимог п. 2 ч. 1 ст. 7 КПК України, згідно з якими до загальних засад кримінального провадження відноситься законність, колегія суддів вважає, що ухвала суду підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду у суді першої інстанції.
Отже, перевіривши матеріали кримінального провадження та надавши їм належну оцінку, колегія суддів приходить до висновку про те, що судом першої інстанції не дотримано вимог кримінального процесуального закону, а ухвалене ним рішення підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 7, 9, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_5 задовольнити.
Ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 травня 2019 року щодо ОСОБА_6 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4