ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/8609/19
провадження № 1-кп/753/1313/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" жовтня 2019 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві судовий розгляд у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Івано-Франківськ, є громадянином України, з вищою освітою, військовий пенсіонер, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає у АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

потерпіла ОСОБА_5 ,

представник потерпілої ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , 05.02.2019 близько о 17 годин 25 хвилин, керуючи автомобілем марки «Renault Daster, д.н.з. НОМЕР_1 , допустив порушення вимог п.п. 18.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 р. №1306 (далі - ПДР), а саме:

п.18.1 - «водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека».

Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України з боку водія ОСОБА_3 виразились в тому, що він керуючи вище вказаним транспортним засобом, рухаючись по проїзній частині вулиці Б. Гмирі м. Києва, в напрямку проспекту Бажана, в районі будинку № 3, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу на якому перебувала пішохід ОСОБА_5 , яка перетинала проїзну частину справа наліво по ходу руху автомобіля, не прийняв заходи до зменшення швидкості та зупинки транспортного засобу, не надав перевагу в русі пішоходу, внаслідок чого, з необережності допустив наїзд на вказану особу.

Порушення Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_3 знаходяться в причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди, а саме заподіянням потерпілій ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесного ушкодження, яке виразилося у вигляді закритої черепно-мозкової травми струсу головного мозку, забійної рани лобної ділянки праворуч, садна обличчя, закритої травми грудної клітки перелому 3,4 ребер зі зміщенням уламків справа, перелому акроміального кінця правої ключиці, забою нижньої долі лівої легені, ексудативного лівобічного плевриту, закритої травми лівої гомілки внутрішньо-суглобового уламкового перелому латерального (зовнішнього) мищелку великогомілкової кістки, підокісного перелому малогомілкової кістки по медіальному (внутрішньому) її краю, садна правої китиці, правої сідничної ділянки.

Таким чином, ОСОБА_3 порушив правила безпеки дорожнього руху, як особа, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тілесне ушкодження середньої тяжкості, тобто вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 суду пояснив, що 05 лютого 2019 року він близько 17 години 25 хвилин рухався на автомобілі «Renault Daster, д.н.з. НОМЕР_1 і перед пішохідним переходом не був достатньо уважним, не подав сигнал, не встиг загальмувати та здійснив наїзд на потерпілу. Він одразу зупинився, викликав швидку і поліцію. Повідомив, що їздив у лікарню до потерпілої, просив вибачення, але вона сказала, щоб він спілкувався з її сестрою. Щиро кається у вчиненому.

Щодо пред`явленого до нього цивільного позову ОСОБА_3 пояснив, що визнає, що потерпілій його діями спричинено моральну шкоду, разом з тим, заявлена у її позові сума у розмірі 200 000 гривень є занадто великою, яку він не спроможний сплатити. При цьому просив врахувати, що сам виховує дитину, дружила померла, є військовим пенсіонером і дохід у нього не великий.

Потерпіла ОСОБА_5 щодо пред`явленого нею до ОСОБА_3 цивільного позову надала пояснення про те, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди їй була завдана моральна шкода. Пояснила, що вона є особою похилого віку, за своє життя ніколи не стикалась із вчиненням щодо неї кримінальних правопорушень і тому понесла сильні емоційні хвилювання через дії ОСОБА_3 . Це завдало їй душевних та моральних страждань. Крім того, проживає на 5 поверсі будинку де ліфт не працює і після ДТП дістатися власними зусиллями до квартири стало неможливим. Чоловік їй допомагати пересуватися сходинками не може через похилий вік і вона змушена за допомогою звертатися до своїх родичів. Щоб задовольнити найпростіші життєві потреби, необхідно було кожного разу звертатися за сторонньою допомогою. Внаслідок заподіяння їй тілесних ушкоджень середньої тяжкості вона змушена пересуватися за допомогою милиць, тобто у неї порушений звичний спосіб життя, до лікарні кожного разу могла дістатися тільки на таксі і витрати кожного разу несли її родичі. У зв`язку з тим, що для реабілітації їй необхідно було приймати ліки, ставити крапельниці, проходити лікування вона змушена була переїхати до родичів та змінити звичний уклад життя в тому числі і її родичів. На ліки вона була змушена шукати додаткові гроші, довелося вперше в житті їх позичати. Вперше вийти на двір без сторонньої допомоги але за допомогою милиць вона змогла лише у травні, тобто через 3,5 місяці після ДТП. Також додала, що оскільки вона є особою похилого віку, відновлення стану здоров`я відбувається повільно. Просила позов задовольнити та стягнути з ОСОБА_3 200 000 гривень моральної шкоди.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів по справі щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Судом роз`яснено учасникам кримінального провадження, що вони будуть позбавленні оскаржити обставини, які ними не оспорюються в апеляційному порядку.

Згідно ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Згідно ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.

При вирішенні питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України є необережним злочином невеликої тяжкості, дані про особу винного, який судимості не має, характеризується за місцем проживання задовільно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, є пенсіонером. Судом також враховується при призначенні покарання наявність обставин, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які його обтяжують.

Таким чином суд вважає, що необхідне і достатнє покарання, яке має бути призначено ОСОБА_3 за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України є покарання у виді штрафу у максимальному розмірі, передбаченому санкцією ч.1 ст. 286 КК України для даного виду покарання, з позбавленням права керування транспортними засобами.

З урахуванням обставин справи, ставлення обвинуваченого ОСОБА_3 до вчиненого, враховуючи його особу, наявність обставин, які пом`якшують покарання, суд не вбачає підстав для призначення ОСОБА_3 найсуворішого виду покарання, передбаченого санкцією закону, а саме обмеження волі.

Розглядаючи цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 , суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини.

За змістом ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Моральна шкода відшкодовується незалежно від матеріальної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Згідно з ч. 3 цієї статті розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також із врахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушення нормальних життєвих зв`язків, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Аналізуючи вимоги закону, обставини даної справи, пояснення потерпілої ОСОБА_5 щодо завдання їй моральної шкоди, суд вважає, що розумним і справедливим розміром відшкодування моральної шкоди потерпілій у даному кримінальному проваджені є 120 000 гривень, в зв`язку з чим цивільний позов в частині відшкодування моральної шкоди підлягає до часткового задоволення.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні суд покладає на ОСОБА_3 .

Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. 129, ч. 3 ст. 349, ст. ст. 373-376 КПК України суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк два роки.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 моральну шкоду у розмірі 120 000 (сто двадцять тисяч) гривень.

Речові доказі: автомобіль марки «Renault Daster, д.н.з. НОМЕР_1 залишити у ОСОБА_7 .

Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати, загальна сума яких становить 5 572 (п`ять тисяч п`ятисот сімдесят дві) гривні 60 копійок.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: