Кримінальне провадження №1-кп/760/1939/19
Справа № 760/1349/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2019 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва

в складі

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу в кримінальному провадженні за № 0011966 від 15.10.2017 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Тернуватка Криворізького району Дніпропетровської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, дітей не має, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_5 14.10.2017 року, приблизно о 16 год. 00 хв., спільно з раніше знайомою йому особою, провадження щодо якої зупинено (надалі Особа 1), перебуваючи в підземному переході, що веде з Південного вокзалу ст. «Київ-Пасажирський» до вул. Г. Кірпи, що в м. Києві, помітили раніше їм невідому жінку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у якої на плечі висіла жіноча сумка коричневого кольору та яка рухалась по зазначеному переходу. Помітивши вищевказану жінку у ОСОБА_5 та Особи 1 раптово виник злочинний умисел спрямований на відкрите заволодіння чужим майном, поєднаний із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої ОСОБА_6 , за попередньою змовою групою осіб, з метою власного збагачення за рахунок чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом нападу із застосуванням насильства, що є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, ОСОБА_5 , вступив у злочинну змову з Особою 1 та вони розділили між собою злочинні ролі та обов`язки.

Так, ОСОБА_5 та Особа 1, 14.10.2017 року, приблизно о 16 год. 00 хв., діючи спільно та узгоджено, рухались по підземному переходу, що веде з Південного вокзалу ст. «Київ-Пасажирський» до вул. Г. Кірпи, що в м. Києві, позаду ОСОБА_6 та порівнявшись з останньою, Особа 1, згідно відведеної їй ролі, наблизилась до потерпілої та несподівано для останньої нанесла їй удар долонею по обличчю, а ОСОБА_5 , продовжуючи в свою чергу дії Особи 1 з метою подолання опору потерпілої, теж почав наносити ОСОБА_6 удари руками та ногами по тілу, від чого остання впала на підлогу, що призвело ОСОБА_6 до безпорадного стану, чим застосували насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої.
Далі Особа 1, діючи умисно, спільно та узгоджено з ОСОБА_5 , зняла з ніг ОСОБА_6 кросівки синього кольору з білою підошвою з написом «NB», вартістю 300 гривень, а з тулуба тряпчану куртку чорного кольору, вартістю 2800 гривень, а ОСОБА_5 в свою чергу, згідно відведеної йому злочинної ролі, вирвав з рук потерпілої належну їй жіночу шкіряну сумку коричневого кольору, вартістю 600 гривень, в середині якої знаходились: сіра кофта з синіми рукавами, вартістю 260 гривень, грошові кошти в сумі 180 гривень та мобільний телефон марки «Нокіа» з ІМЕІ 1: НОМЕР_1 та ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , вартістю 400 гривень, в середині з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Лайфселл», вартістю 50 гривень, грошові кошти на балансі були відсутні.
Після чого, ОСОБА_5 спільно з Особою 1, утримуючи при собі викрадене майно, зникли з місця вчинення ними злочину та розпорядилися вказаним майном на власний розсуд.
Розмір завданої ОСОБА_6 матеріальної шкоди, складає 4590 гривень.
Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся, повністю підтвердив зазначені в обвинувальному акті обставини, та запевнив суд про неможливість в майбутньому повторення будь-яких протиправних дій з його боку. Повідомив, що збирається влаштуватися на роботу та в подальшому вести законослухняний спосіб життя.
Так він дійсно підтвердив, що він разом із Особою 1 пограбували потерпілу ОСОБА_6 таким способом та в тому місці, які зазначені в обвинувальному акті, відібрали в неї вказане в обвинувальному акті майно з метою наживи та та розпорядилися вказаним майном на власний розсуд.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються наданими прокурором доказами і ніким з учасників судового розгляду не оспорюються.
Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 , своїми умисними діями, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), поєднаному із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 186 КК України.
У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, враховуючи те, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому судом з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, та відсутність сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає докази, надані прокурором у даному кримінальному провадженні, належними і допустимими, а вину обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, доведеною, оскільки він своїми умисними діями, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна, поєднаного із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, вчинив грабіж.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлявся.

При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який раніше не судимий, у відповідності до даних висновку судово-психіатрічного експерта № 715 від 31.10.2017 р. ОСОБА_5 на період кримінального правопорушення і на теперішній час психічними захворюваннями не страждав і не страждає, за своїм психічним станом не потребує застосування примусових заходів медичного характеру.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України

На підставі ч. 2 ст. 124 Кримінального процесуального кодексу України, суд стягує з обвинуваченого судові витрати на залучення експерта.

Таким чином, виходячи із зазначеного та на підставі ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком три роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 , не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтись для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_5 скасувати, звільнивши його з-під варти негайно в залі суду.

Речові докази: куртку, мобільний телефон «Нокіа» з чохлом, кросівки, кофту, сумку, гаманець, посвідчення волонтера на ім`я ОСОБА_7 , банківську картку «Ощадбанк» - залишити у власності ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати на залучення експерта в сумі 273,80 грн.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 3 ст.349 Кримінального процесуального кодексу України.

Копія вироку видається учасникам кримінального провадження відразу після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1