Єдиний унікальний номер 722/1858/19
Номер провадження 1-в/722/177/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2019 року Сокирянський районний суд Чернівецької області

в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокиряни клопотання засудженого ОСОБА_3 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання,

ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_3 13.11.2019 року звернувся до суду з вищезазначеним клопотанням, у якому просив зарахувати йому у строк покарання у виді позбавлення волі строк його попереднього ув`язнення, виходячиз розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Засуджений ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Розгляд справи здійснювався за відсутності прокурора, який, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду клопотання, в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду письмову заяву, у якій заперечувала щодо задоволення клопотання.

З досліджених у судовому засіданні матеріалів особової справи судом встановлено, що ОСОБА_3 з 25.06.2016 року по на даний час відбуває покарання у виді позбавлення волі в ДУ «Сокирянська виправна колонія (№67)».
Згідно вироку Кельменецького районного суду Чернівецької області від 26.04.2016 року, який набрав законної сили 27.05.2016 року, ОСОБА_3 було засуджено за вчинення 09.03.2016 року злочину, передбаченого ч.1 ст.186, ст.71 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі.
Раніше застосований щодо ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту судом вирішено залишити до набрання вироком суду законної сили.
24.12.2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року №838VІІІ (далі Закон), відповідно до якого частину п`яту статті 72 Кримінального кодексу України викладено в новій редакції.

Відповідно до ч.2 Прикінцевих положень вказаного Закону, він застосовується до всіх осіб щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю.

Згідно абз.1 ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України від 26.11.2015 року №838VІІІ) зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до абз.4 ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України від 26.11.2015 року №838VІІІ) у строк попереднього ув`язнення включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

З 21.06.2017 року набрав чинності Закон України від 18.05.2017 року №2046-VIII, згідно якого ч.5 ст.72 КК України викладено в новій редакції, а саме попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування.
Водночас, відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 29.08.2018 року (справа №663/537/17), якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21.06.2017 року, тобто після набрання чинності Законом №2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону №838-VIII. У такому разі Закон №838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону №2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону №2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч.2 ст.5 КК України не допускається.

Відповідно до ст.3 КПК України судове провадження - це кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, Верховним Судом, а також за нововиявленими або виключними обставинами.
Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Отже, попереднє ув`язнення у розумінні положень ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» закінчується з моменту набрання вироком законної сили.

Як вбачається із протоколу затримання особи засудженої згідно вироку Кельменецького районного суду Чернівецької області від 26.04.2016 року, ОСОБА_3 на виконання вироку суду було затримано 30.05.2016 року, тобто після набрання вироком законної сили.

Крім цього, встановлено, що у кримінальному провадженні, в рамках якого ОСОБА_3 було засуджено, до нього не було застосовано попереднє ув`язнення, він не затримувався без ухвали слідчого судді, суду, не затримувався на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання, не тримався під вартою на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження, не перебував у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи, не перебував, відбуваючи покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
Враховуючи наведене, а також те, що засудженого ОСОБА_3 було затримано після набрання вироком суду законної сили, суд вважає, що період його перебування в місцях попереднього ув`язнення не підлягає зарахуванню у строк покарання відповідно до ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону від 18.05.2017 року №2046-VIII).

За таких обставин, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання.
Керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Сокирянський районний суд Чернівецької області протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1