УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 липня 2019 року
м. Київ
справа № 761/46995/18
провадження № 51-3222впс19
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючогоОСОБА_1 ,
суддів за участю: секретаря судового засідання обвинуваченої захисника ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6
розглянув у судовому засіданні подання Київського апеляційного суду про направлення кримінального провадження №0000313 за обвинуваченням ОСОБА_5 з одного суду до іншого в межах територіальної юрисдикції різних апеляційних судів.

До Верховного Суду в порядку статті 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) надійшло подання Київського апеляційного суду про направлення зазначеного кримінального провадження з Шевченківського районного суду м. Києва до іншого суду.

Подання обґрунтовується тим, що кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_5 , було вчинено на території м. Луганськ, а тому кримінальне провадження надійшло до згаданого суду першої інстанції з порушенням правил територіальної підсудності.

Учасників судового провадження повідомлено про час та місце розгляду подання.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченої ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 , які просили у задоволенні подання відмовити, перевіривши наведені у поданні доводи та дослідивши матеріали провадження, колегія суддів дійшла висновку, що подання належить задовольнити на таких підставах.

За загальним правилом територіальної підсудності, згідно ч.1 ст. 32 КПК, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне правопорушення здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

Як вбачається з обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000313, ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що не пізніше лютого 2015 року, вона скоїла фінансування терористичної організації «ЛНР» в особливо великому розмірі. Місцем вчинення кримінального правопорушення є АДРЕСА_1 . Ці діяння обвинуваченої органом досудового розслідування кваліфіковано за частиною 3 статті 258-5 Кримінального кодексу України (далі КК).

Таким чином, відповідно до положень статті 32 КПК, кримінальне провадження у справі повинен здійснювати Артемівський районний суд м. Луганська. У зв`язку із розташуванням м. Луганська в зоні проведення антитерористичної операції, розгляд даного кримінального провадження в цьому суді на даний час є неможливим.

Відповідно до статті 1 Закону «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції» від 12 серпня 2014 року (в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 ), у зв`язку з неможливістю здійснювати правосуддя окремими судами в районі проведення антитерористичної операції змінено територіальну підсудність судових справ, підсудних цим судам та визначено забезпечити розгляд кримінальних проваджень місцевими та апеляційними судами, що визначаються Головою Верховного Суду.
Чинним розпорядженням Голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 2 вересня 2014 року № 27/0/38-14, визначено територіальну підсудність справ підсудних місцевим загальним та апеляційним судам розташованим у районі проведення антитерористичної операції. Згідно цього розпорядження, територіальна підсудність справ Артемівського районного суду м. Луганська змінена на Білокуракинський районний суд Луганської області.

Посилання захисника ОСОБА_6 на те, що всі особи, які є сторонами у даному кримінальному провадженні, проживають у м. Києві, наявність фінансових витрат сторін кримінального провадження повя`заних з виїздами до Луганської області, наявність на утриманні обвинуваченої двох неповнолітніх дітей, є непереконливими виходячи з вищенаведеного з врахуванням вимог ч. 1 ст. 32 КПК щодо розгляду кримінального провадження судом, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення.
Зважаючи на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що подання Київського апеляційного суду слід задовольнити і кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 передати з Шевченківського районного суду м. Києва до Білокуракинського районного суду Луганської області.
Керуючись статтею 32, 34 КПК, Суд

постановив:

Подання Київського апеляційного суду задовольнити.

Кримінальне провадження №0000313 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 258-5 КК, передати для розгляду по територіальній підсудності з Шевченківського районного суду м. Києва до Білокуракинського районного суду Луганської області.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3