УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2019 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання заступника начальника відділу СУ ГУНП у Вінницькій області підполковника поліції ОСОБА_6 , по кримінальному провадженню № 0000358 внесеного до ЄРДР 08.08.2019, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, з середньою освітою, одружений, працює ФОП, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання заступника начальника відділу СУ ГУНП у Вінницькій області підполковника поліції ОСОБА_6 , яке погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 ..

Клопотання мотивовано тим, що слідчим провадиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000358 від 08.08.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, в ході розслідування якого виникла необхідність у застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_4 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В ході розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що близько 21 години 55 хвилин 08.08.2019 водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «VOLKSWAGEN CADDY», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись на освітленій ділянці проспекту Коцюбинського у м. Вінниці, у напрямку вул. Замостянської, не врахував дорожньої обстановки, а саме наявності нерегульованого пішохідного переходу, не вибравши безпечну швидкість руху, не переконався у відсутності пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, в момент об`єктивної появи у полі його зору пішохода ОСОБА_7 , не вжив своєчасних заходів до зменшення швидкості руху свого автомобіля або зупинки транспортного засобу, натомість продовжив свій рух, внаслідок чого, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , яка в темпі спокійного кроку по нерегульованому пішохідному переходу перетинала проїзну частину зліва-направо по напрямку руху автомобіля. Після наїзду водій ОСОБА_4 на автомобілі самовільно залишив місце події.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_7 , 1944 року народження від отриманих тілесних ушкоджень загинула на місці події.

Таким чином, ОСОБА_4 за вищевикладених обставин порушив вимоги пунктів 12.1, 12.3, 18.1 Правил дорожнього руху України, вимоги дорожнього знаку п. 5.35.1 додатку № 1 ПДР України та вимоги горизонтальної дорожньої розмітки п. 1.14.1 додатку № 2 ПДР України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, згідно яких:

п. 12.1 - «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним»;

п. 12.3 - «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди» .

п. 18.1 «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека».

Горизонтальна дорожня розмітка: п. 1.14.1 «Позначає нерегульований пішохідний перехід»;

Дорожній знак : п. 5.35.15.35.2 «Пішохідний перехід».

Порушення ОСОБА_4 вимог пунктів 12.1, 12.3, 18.1 Правил дорожнього руху України, дорожнього знаку п. 5.35.1 додатку № 1 ПДР України та вимоги горизонтальної дорожньої розмітки п. 1.14.1 додатку № 2 ПДР України знаходяться у безпосередньому причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

У вчиненні кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, раніше не судимий.

09 серпня 2019 року водію ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Вина ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними доказами, а саме:

протоколом огляду місця події від 08.08.2019;

показами водія ОСОБА_4

показаннями свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

На підставі вищевикладеного та беручи до уваги вагомість наявних доказів вчинення ОСОБА_4 інкримінуємого йому злочину, (підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років), а також враховуючи тяжкість покарання, той факт, що він намагався самовільно залишити місце вчинення злочину, проживає не за місцем проведення досудового розслідування. Наведені вище ризики дають підстави вважати, що у подальшому ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, так як знає про міру свого покарання за вчинене кримінальне правопорушення, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду у даному кримінальному провадженні, в якому досудове слідство не закінчене, всі свідки події не допитані, що підтверджує те, що підозрюваний може чинити тиск на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а тому керуючись вимогами ст. 40, 131, 132, 176-178, 183, 184, 194 КПК України, слідчий просив слідчого суддю клопотання задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, слідчому судді пояснив, що по кримінальному провадженні існує ризик, зокрема те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, що унеможливлює обрання йому менш суворого запобіжного заходу.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання слідчого, просили слідчого суддю застосувати запобіжний захід не пов`язаний із позбавленням волі, оскільки ризики недоведені.

Слідчий суддя, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши та проаналізувавши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Стаття 177 КПК України, передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Стаття 183 КПК України, передбачає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.

Відповідно до вимог ст. 184 КПК України під час досудового розслідування слідством встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам вчиняти інші кримінальні правопорушення, переховуватись від органів досудового розслідування, а також іншим чином перешкоджати кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Зокрема слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання, працює ФОП, одружений, раніше не судимий,.

Проте, органом досудового розслідування обґрунтовано наявність низки ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Крім того, на теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, а тому враховуючи обставини кримінального правопорушення, його тяжкі, безповоротні наслідки, особу підозрюваного, відсутність у нього соціально стримуючих факторів, а також те, що підозрюваний самовільно залишив місце дорожньо транспортної пригоди, з метою уникнення відповідальності, тому слідчий суддя вважає, що перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про його підвищену суспільну небезпечність та унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

При цьому, підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, такого як особиста порука чи інший, слідчий суддя не вбачає, оскільки такі запобіжні заходи не виправдають потреби досудового розслідування.

На час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України обґрунтована.

Прокурором в ході розгляду даного клопотання доведено, що вказані в клопотанні ризики, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному випадку є недоцільним та не можливим і саме тримання під вартою може запобігти зазначеним в клопотанні ризикам, а тому дане клопотання слідчий суддя вважає обґрунтованим, доведеним, та таким, що підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених названим Кодексом, проте з урахуванням обставин та наслідків кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає, що відсутні обґрунтовані підстави для визначення ОСОБА_4 розміру застави.

На підставі наведеного, керуючись ст. 176, 177, 178, 183, 184, 186, 193, 196, 197, 400 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання заступника начальника відділу СУ ГУНП у Вінницькій області підполковника поліції ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою діє протягом 60 (шістдесяти) днів з моменту затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто до 03 години 30 хвилин 07 жовтня 2019 року.

Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 07 жовтня 2019 року.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя