н/п 1-кс/490/4333/2019

У Х В А Л А
26 липня 2019 року м. Миколаїв Центральний районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву захисника ОСОБА_3 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід судді Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_5 , -

Учасники судового провадження:
заявник: обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_3 ,

прокурор: ОСОБА_7 , потерпіла ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Центрального районного суду м. Миколаєва перебуває кримінальне провадження за заявою адвоката ОСОБА_3 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 , про відвід головуючого судді ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000082 (справа № 490/4378/13-к) за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального праовопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

В обґрунтування своєї позиції, заявник вказав, що головуючим суддею у вищевказаному кримінальному провадженні ОСОБА_5 було допущено порушення прав обвинуваченого ОСОБА_4 на справедливий судовий розгляд шляхом відмови у задоволенні клопотання сторони захисту про об`єднання кримінальних проваджень.

Заявник зазначив, що 02 липня 2019 року в ході судового розгляду, ним було заявлено клопотання про усунення порушення прав людини шляхом вирішення питання про об`єднання матеріалів кримінального провадження №490/4378/13-к з обвинувальним актом, складеним за результатами досудового розслідування обставин кримінального провадження № 000080, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, з матеріалами кримінального провадження №490/4409/18 з обвинувальним актом, складеним за результатами досудового розслідування обставин кримінального провадження № 0004453, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України в одне кримінальне провадження.

Проте, головуючий у справі, заслухавши думку учасників кримінального провадження та безпосередньо обвинуваченого ОСОБА_4 , який підтримав позицію захисника, видалився до нарадчої кімнати та після виходу з неї, відмови у задоволенні клопотання.

Також, після з`ясування думки учасників судового провадження щодо заявленого клопотання та перед видаленням до нарадчої кімнати, головуючий у справі попрохав свідків, які були присутніми у судовому засіданні почекати 15 хвилин. Вважає, що суддя, заздалегідь для себе та інших учасників судового провадження, не вивчаючи зміст заявленого клопотання, не зважаючи на зазначені стороною захисту доречні та вагомі аргументи щодо гарантованого права обвинуваченого ОСОБА_4 на об`єднання всіх наявних у відношенні нього кримінальних проваджень, посилання захисту на постанову ВС ККС та усталену практику ЄСПЛ з вищезазначеного приводу, визначився із процесуальним рішенням щодо заявленого клопотання, тим самим порушив загальні засади кримінального провадження, зокрема ч.6 ст.22 КПК України.

За такого, сторона захисту вбачає, що в діях судді ОСОБА_5 прослідковується упередженість та необ`єктивність в розгляді вищевказаного кримінального провадження. Вказані дії судді, на думку заявника, є проявом упереджнного ставлення до останнього за об`єктивним та частково суб`єктивним критерієм, а також, перелічені вище дії головуючого, створюють умови, які зашкоджують обвинуваченому реалізовувати процесуальні права, що гарантовано як Кримінальним процесуальним кодексом України, положеннями мжнародного законодавства та практикою Європейського суду з прав людини, так і природою самого кримінального процесу.

Сторона захисту наполягає на тому, що головуючий проявив упереджене ставлення до них, оскільки ним не було перевірено спірні обставини, викладені в мотивувальній частині заявленого клопотання стороною захисту, умисно не схотів виконувати свої прямі обов`язки, як то вимагає ч.3 ст. 35 та ч.2 ст.334 КПК України та п. 9 ст. 21 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, продовжив по суті порушувати висвітлені стороною захисту гарантовані права обвинуваченого ОСОБА_4 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник, підтримали доводи, викладені в заяві, та просили її задовольнити. Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав заяву.

Прокурор вказав, що заява про відвід є безпідставною, та просив відмовити у її задоволенні.

Потерпіла підтримала думку прокурора.

З`ясувавши обставини справи, вислухавши доводи сторін на підтримання своїх позицій з вищенаведеного питання, суд приходить до висновку, що заява про відвід не підлягає задоволенню.

Згідно ч.2 статті 344 КПК України питання про відвід вирішується судом згідно зі статтями 75-81 цього Кодексу.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.75 КПК України, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості. Згідно ч.2 ст.80 КПК України, за наявності підстав, передбачених ст.75 цього Кодексу, судді може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні, та відповідно до ч.5 ст.80 КПК України, відвід повинен бути мотивованим.

Положеннями ст.ст.75,76 КПК України визначено підстави відводу судді.

Заявлений захисником ОСОБА_3 відвід не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність підстав відводу, що передбачені нормами КПК України, та не наведено даних, що вказують на упередженість за об`єктивними чи частково суб`єктивними критеріями та необ`єктивність судді ОСОБА_5 .

Захисником вказано як обставини, які викликають у нього сумніви в неупередженості судді, прийняття рішення про об`єднання матеріалів кримінальних проваджень в одне, не може бути предметом перевірки та аналізу в даному судовому процесі, а незгода сторони з прийнятим судом рішенням не свідчить про незаконність та упередженість дій судді, тому не може розцінюватись як підстава для його відводу.

Та обставина, що суддею ОСОБА_5 відмовлено в задоволенні клопотання сторони захисту не може бути підставою для відводу.

Доводи захисника ОСОБА_3 про те, що з боку головуючого судді ОСОБА_5 проявляється упереджене ставлення до останнього за об`єктивними та частково суб`єктивними критеріями є неприйнятними з огляду на те, що в судовому засіданні не встановлено належних та допустимих доказів, які б поза розумним сумнівом свідчили про упереджений характер дій головуючого судді чи прояв ним упередженого ставлення для заявників. Фактично підставою для відводу є суб`єктивне відношення заявників до головуючого судді та їх незадоволення його процесуальним рішенням.

Судом не встановлено ознак очевидного упередженого ставлення головуючого судді ОСОБА_5 , які свідчать про створення умов, які перешкоджають обвинуваченому реалізувати його права, передбачені чинним законодавством.

Отже, враховуючи вищевикладені доводи захисника ОСОБА_3 , беручи до уваги думки інших учасників судового провадження, які висловили свою позицію з приводу даного питання, суд приходить до висновку про те, що фактично вказані підстави для відводу зводяться до незгоди з процесуальним рішенням, прийнятими суддею ОСОБА_5 , не може свідчити про упереджене ставлення головуючого судді до сторони захисту в цілому, та не є підставою для відводу, згідно ст.ст.75,76 КПК України, а тому в задоволенні заяви слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 75,81 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 про відвід головуючого судді ОСОБА_5 від розгляду кримінальної справи № 490/4378/13-к за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1