печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 жовтня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві клопотання начальника відділу нагляду за додержанням законів при провадженні оперативно-розшукової діяльності Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про арешт майна,

В С Т А Н О В И В :
20.09.2019 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання сторони кримінального провадження начальника відділу нагляду за додержанням законів при провадженні оперативно-розшукової діяльності Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0007327 від 31.07.2018.
Прокурор у судове засідання не з`явився, направив заяву про розгляд клопотання без його участі та задоволення клопотання.
З матеріалів клопотання вбачається, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0007327 від 31.07.2018 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

В обґрунтування клопотання, прокурор зазначив, що протягом 2016-2018 років ТОВ «Будівельний холдинг «Шевченківський» (, м. Київ, провулок Виноградний, буд. 1/11, оф. 46) визнано переможцем 29 процедур публічних закупівель, які проводилися ДП «НЕК Укренерго», та укладено договори підряду щодо будівництва (реконструкції) об`єктів Об`єднаної електроенергетичної системи України на загальну суму понад 195 млн грн.

Відповідно до отриманої інформації, в рамках реалізації укладених з ДП «НЕК «Укренерго» договорів службовими особами ТОВ «Будівельний холдинг «Шевченківський» придбано обладнання іноземного виробництва та проведено робіт із завищенням вартості на суму понад 10 млн грн.

13.09.2019 винесено постанову про визнання речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні, відповідно до якої рахунки та грошові кошти, які на них знаходяться визнано речовими доказами.
Згідно з п.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Слідчий суддя, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, оскільки майно на яке просить прокурор накласти арешт є речовими доказами у кримінальному провадженні № 0007327 від 31.07.2018.

На підставі викладеного і керуючись ст. 107, 131, 132, 170173, 309 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на речові докази, а саме на грошові кошти, які знаходяться на рахунках та на самі рахунки Товариства з обмеженою відповідальністю "КРОК Г.Т." ( адреса: 69076, Запорізька обл., м. Запоріжжя, Хортицький р-н, вул. Новобудов, буд. 7):

- АТ «ПУМБ» (МФО банку 334851) розрахунковий рахунок НОМЕР_1 , відкритий 07.11.2011, валюта: українська гривня;
- АТ «ПУМБ» (МФО банку 334851) розрахунковий рахунок НОМЕР_1 , відкритий 26.12.2014, валюта: російський рубль;
- АТ «ПУМБ» (МФО банку 334851) розрахунковий рахунок НОМЕР_1 , відкритий 26.12.2014, валюта: ЄВРО;
- АТ «ПУМБ» (МФО банку 334851) розрахунковий рахунок НОМЕР_1 , відкритий 26.12.2014, валюта: долар США;
в частині видатку коштів, з можливістю зарахування на зазначені рахунки коштів, що надходять, повідомляючи в подальшому правоохоронні органи (ГСУ НП України) усно та письмово, про суму коштів, що знаходяться на цих рахунках безпосередньо в момент надання копії ухвали та за першим запитом слідчого, на час його надання, заборонити розпоряджатися грошовими коштами, що знаходяться на рахунках, за винятком видаткових операцій по сплаті податків, зборів, інших обов`язкових платежів до державного бюджету.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1