У Х В А Л А
смт Короп 12 вересня 2019 року
Слідчий суддя Коропського районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Коропського ВП БВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 про накладення арешту на автомобіль,
В С Т А Н О В И В:
Слідчий звернувся з клопотанням про накладення арешту на автомобіль марки «Москвич 412» д.р.н. НОМЕР_1 з метою збереження як речового доказу та забезпечення відшкодування шкоди.
25.08.2019 року в ході огляду місця події слідчим було виявлено та вилучено автомобіль марки «Москвич 412» д.р.н. НОМЕР_1 , який визнано речовим доказом.
Власником вищевказаного транспортного засобу є - ОСОБА_6 , мешканець с. Атюша, Коропського району, Чернігівської області, однак автомобіль перебуває у користуванні ОСОБА_7 мешканки АДРЕСА_1 .
У судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 клопотання підтримала та просить задовольнити.
Заслухавши пояснення слідчого, дослідивши клопотання та додані документи приходжу до наступного висновку.
Відповідно до положень п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження для досягнення його дієвості є арешт майна.
Статтею 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально - протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Проте, вимогами ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Як вбачається з постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 25.08.2019 року в ході огляду місця події було виявлено та вилучено автомобіль марки «Москвич 412» д.н.з. НОМЕР_1 .
Проте, з клопотанням слідчий звернувся лише 10.09.2019 року.
Таким чином, слідчим пропущено встановлений законом строк для звернення до суду з клопотанням про арешт майна. Крім того, слідчим у клопотанні не ставиться питання про поновлення строку звернення до суду.
Враховуючи вищевикладене керуючись ст. ст. 170 - 173, 309 КПК України слідчий суддя,
У Х В А Л И В:
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Суддя: ОСОБА_1