Роздільнянський районний суд Одеської області
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 511/1869/19

Номер провадження: 1-кс/511/675/19

02.10.2019 року слідчий суддя Роздільнянського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , перекладача ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна клопотання слідчого СВ Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по матеріалам кримінального провадження, внесеного до Єдиного Реєстру досудових розслідувань за № 90000736 від 30.09.2019 року відносно підозрюваного:
ОСОБА_5 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Руставі Республіки Грузія, грузина, громадянина Грузії, з середньою освітою закінчив 11 класів в м. Руставі, не працюючого, у цивільному шлюбі, який мешкає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , фактичного місця реєстрації на території України не має, раніше не судимого,
який підозрюється у вчиненні кримінальних злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 162 КК України,
ВСТАНОВИВ:
02.10.2019 року до слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області надійшло клопотання слідчого СВ Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 погоджене прокурором Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .
Клопотання обґрунтоване тим, що досудовим розслідування встановлено, що 30.09.2019 року у ранковий час ОСОБА_5 за попередньою змовою з невстановленими слідством особами, з корисливих мотивів, вирішили здійснити крадіжку майна з домоволодінь розташованих у м. Роздільна Одеської області та у прилягаючих селах цього району.
Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_5 , в групі з невстановленими слідством особами 30.09.2019 року в період часу з 08.00 годин до 16.00 годин більш точного часу слідством не встановлено, на автомобілі марки «Mercedes», сірого кольору, без державних номерів, з тонованими вікнами, з чорною рамкою під номерні знаки, прибули до домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_9 , де перелізли через огорожу та шляхом віджиму металопластикового вікна, проникли до будинку, звідки викрали грошові кошти у розмірі 15000 гривень, золоту каблучку вартістю 5000 гривень, срібно-золоту каблучку вартістю 3500 гривень, пара золотих сережок вартістю 2500 гривень, пара золотих сережок вартістю 3000 гривень, дитячий золотий ланцюжок вартістю 2500 гривень, два золотих хрестика вартістю 750 гривень кожний на загальну суму 1500 гривень, чоловічий спортивний костюм «Fila» вартістю 1500 гривень, набір ключів фірми «BOXER» вартістю 1700 гривень, автомобільний компресор «Штурмовик» АС-30 вартістю 800 гривень.
Після чого з місця вчинення злочину зникли, викраденим майном розпорядилися на власний розсуд, завдавши своїми діями ОСОБА_9 матеріального збитку на загальну суму 37000 грн.
Відомості по вказаному факту, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 90000736 від 30.09.2019 року, за ознаками злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 162 КК України.
01.10.2019 року фактично об 00 год. 20 хв. ОСОБА_5 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України та 01.10.2019 року об 19год 25хв йому було повідомлено про підозру в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3. ст. 185 КК України.
В клопотанні слідчим заявлено ризики, передбачені п. п. 1,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, надавши обґрунтування доводів та підстав, викладених у клопотанні. Просили обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з підстав зазначених у клопотанні.
Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання слідчого, вказував, що він є особою, яка незаконно дві доби є затриманою, просив в задоволенні клопотання слідчого відмовити, а його звільнити з-під варти. Окрім того підозрюваний зазначив, що він будь-яких тілесних ушкоджень на момент поміщення його до ІТТ на мав та не має їх і на час розгляду вказаного клопотання в суді. Надавати інші пояснення по справі відмовився.
Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 підтримав думку свого підзахисного та просив суд в задоволенні клопотання слідчого відмовити з посиланням на відсутність обґрунтованої підозри відносно його підзахисного та недопустимості всіх письмових доказів по провадженню.
Окрім того, захисником під час судового розгляду було заявлено письмове клопотання про звільнення підозрюваного з-під варти негайно на підставі ст. 206 КПК України із зобов`язанням слідчого судді винесення окремого процесуального документу з видаленням до нарадчої кімнати.
Слідчий суддя перевіривши наданні матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думки усіх учасників даного кримінального провадження, дійшов наступного висновку.
У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до вимог ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Судом встановлено, що за вказаним фактом СВ Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області 30.09.2019 року зареєстровано кримінальне провадження № 90000736 за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 162 КК України.
Підозра відносно ОСОБА_5 ґрунтується на зібраних під час досудового розслідування доказах, а саме:
- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 , який пояснив, що 30.09.2019р. близько 14:20 год. він прибув до свого домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де побачив, що біля вхідних дверей на вікні обрізана москітна сітка; відкривши вхідні двері він побачив, як відкривається віно та як дві особи кавказької зовнішності втікають через вказане вікно з його квартири, після чого він оглянув квартиру та виявив відсутність грошових коштів у розмірі 4800 гривень, золотої каблучки вагою близько 1,5 г., золотого ланцюжка вагою близько 2 г;
- протоколом огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 , під час якого було виявлене пошкоджене металопластикове вікно та порушену обстановку в приміщенні житлового будинку;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , яка пояснила , що в період часу близько 14:00 14:30 год. перебуваючи на вулиці, вона бачила транспортний засіб марки «Mercedes», сірого кольору, без державних знаків, з тонованими вікнами, з чорною рамкою під номерні знаки, яка близько 5 хвилин стояла біля домоволодіння розташованого за адресою АДРЕСА_4 та бачила за водійським сидінням особу, з темним кольором волосся, та близько 14:30 год. вказане авто почало рухатись в напрямку вулиці 40-років Перемоги, після чого вона пішла додому, далі їй стало відомо, що близько 14:20 з квартири громадянина ОСОБА_10 було здійснено крадіжку;
- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 , яка пояснила, що в період часу з близько 16:00 год. 30.09.2019р. вона прибула до свого будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_2 та виявила, що біля машини, котра знаходилась на дворі відритий багажник, далі відкривши двері до будинку побачила, що в приміщенні безлад та всі речі валяються на підлозі, після чого оглянувши будинок виявила відсутність належного їй майна, а саме: грошових коштів у розмірі 15000 гривень, ювелірних виробів, а саме двох каблучок, золотих сережок, дитячого золотого ланцюжка, двох золотих хрестиків , зламаної золотої каблучки, чоловічого спортивного костюму темно-синього кольору, утеплений, спереду була плащова вставка, на комірці вшита тонка синя вставка, розміром «XXL», набір інструментів з написом червоного кольору «BOXER» и двома срібними кріпленням для відкривання , насосу «Штурмовик»;
- протоколом огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 під час якого було виявлене пошкоджене металопластикове вікно та порушену обстановку в приміщенні житлового будинку;
- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12 , який пояснив, що 30.09.2019р. в обідній час він приїхав додому до свого будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_5 , та помітив, що перед воротами до в`їзду до будинку стоїть автомобіль марки «Мерседес» сріблястого кольору моделі «очкарик», в якому скло затоноване, без номерних знаків, з чорною рамкою під номерні знаки, під`їхавши в до цього авто впритул ззаду, підійшов до водійського місця, постукав у скло, водій почав намагатися розвернутися на місці, та не відчиняв вікно. далі він від`їхав, щоб ці особи виїхали від його воріт, цей автомобіль від`їхав в сторону, далі він підійшов до пасажирської сторони цього «Мерседесу» та знов постукав по склу, пасажир опустив скло та він побачив чоловіка кавказької зовнішності, смуглий колір обличчя, великий ніс, темне волосся, коротка зачіска, віком близько 25 -35 років, спитавши останнього, що вони тут роблять, чоловік відповів, що він наркоман і у нього під огорожею зроблена закладка наркотичного засобу «амфетамін» за який він вже розрахувався, та сказав що хоче його забрати, розмовляв він на російській мові з акцентом ( кавказьким, чи щось типу того ), далі десь за 2 метри, він побачив, що з лівого боку щось рухається, повернувши голову в ліво він побачив, водія цього авто, який біг до його огорожі, у цей момент вони зустрілися поглядами, біг він зігнувшись, щось схопив на землі біля огорожі та побіг назад. Далі, він зайшов на територію двору та побачив, що на першому поверсі з вікна вітальні знята москітна сітка та відчинене вікно у вітальню, зрозумів що у нього в будинку ці особи щось робили;
- протоколом огляду місця події за адресою: АДРЕСА_5 , під час якого було виявлене пошкоджене металопластикове вікно та порушену обстановку в приміщенні житлового будинку;
- протоколом проведення обшуку транспортного засобу марки «Mercedes», сірого кольору, котрий виявлений екіпажем Океан СП205 «Два стовпа», за адресою 12 км+200м авто-щлях Одесса-Кучурган, та в ході обшуку якого було виявлено та вилучено: транспортний засіб «Mercedes» моделі Е500 сірого кольору, VIN-кузову НОМЕР_1 з держ. номером НОМЕР_2 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 на транспортний засіб «Mercedes» моделі Е500 сірого кольору, VIN-кузову НОМЕР_1 з держ номером НОМЕР_2 ; мобільний телефон марки «Samsung» з сім-картою з серійним номером НОМЕР_4 ; грошові купюри номіналом 500 гривень загальною кількістю 3000 гривень; грошові купюри номіналом 200 гривень загальною кількістю 1600 гривень; грошові купюри номіналом 100 гривень загальною кількістю 3800 гривень; грошові купюри номіналом 50 гривень загальною кількістю 600 гривень; одну купюру номіналом 10 гривень; один набір ключів «BOXER»; одна фомка червоного кольору; дві фомки синього кольору, молоток, два зубила, спортивний костюм «FILA» (штани та спортивна кофта), які підпадали під ознаки викраденого майна та мали значення речових доказів;
- протоколом пред`явлення для впізнання за участю потерпілого ОСОБА_12 який під час проведення впізнання впізнав ОСОБА_5 ( ОСОБА_8 ) як особу яка 30.09.2019р. вибігала зі сторони будинку потерпілого.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Кембел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Відповідно до Конвенції та практики ЄСПЛ, зокрема у справах "Нечипорук і Йонкало проти України", "Харченко проти України" та "Лабіта проти Італії", обмеження права особи на свободу й особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику або свідчити про його незначний ступінь, який не може бути підставою для запобіжного заходу у вигляді ув`язнення. Питання про те, чи є тримання під вартою обґрунтованим, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин. Тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають правило поваги до особистої свободи.

На думку слідчого судді стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадження з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України. При цьому слідчий суддя вважає, що зовсім невеликий проміжок часу після скоєння вказаних правопорушень, повідомленням про підозру ОСОБА_5 та вирішення питання щодо обрання запобіжного заходу в суді, а саме з 30.09.2019 року по 02.10.2019 року, перешкоджав органу досудового розслідування збору всієї доказової бази по вказаному провадженню, який би був цілком достатнім для засудження, отже на даній стадії провадження підозра відносно ОСОБА_5 є обґрунтованою.
При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.
Тому, слідчий суддя не приймає до уваги доводи захисту про визнання всіх письмових доказів по справі не допустимими з посиланням на порушення під час їх проведення ст.ст. 229, 228 КПК України, на які посилався захисник.
Окрім того, при розгляді даного клопотання слідчим суддею встановлено, що наявні ризики передбачені п.п.1,3,4,5 ст.177 КПК України, а саме:
п. 1 ОСОБА_5 ( ОСОБА_8 ) є громадянином Грузії, законних підстав щодо його перебування на території України не встановлено (перебуває на території України понад 8 місяців), останній постійного законного місця реєстрації або мешкання не має, тому враховуючи ці обставини він може переховуватися від органів досудового розслідування або суду з метою уникнення відповідальності за скоєне кримінальне правопорушення, що випливає з підстав вважати щодо причетності остатнього до інших кримінальних правопорушень та тяжкості злочину;
п. 3 може незаконно впливати на потерпілих та свідків, у цьому кримінальному провадженні, з метою уникнення кримінальної відповідальності;
п. 4 - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки існує обґрунтована підозра причетності ОСОБА_5 ( ОСОБА_8 ) до вчинення вказаного кримінального правопорушення разом з невстановленими особами, та враховуючи той факт що ОСОБА_5 ( ОСОБА_8 ) набув процесуального статусу «підозрюваний» та знаючи матеріали кримінального провадження останній може передати відомості що становлять досудову таємницю іншій особі, яка ймовірно разом з ОСОБА_5 ( ОСОБА_8 ) вчинила кримінальне правопорушення, на даний час не встановлена та переховується;

п. 5 може вчинити інші кримінальні правопорушення, так як останній ніде не працює, офіційних доходів не має.
Таким чином, слідчий суддя вважає, що усі докази, що зібрані на даний час органом досудового розслідування є вагомими, які вказують на обґрунтованість підозри відносно ОСОБА_5 та заявлені ризики є підтвердженими.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 також судом враховано обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим, звертаючи увагу на те, що санкція статті передбачає покарання від 3 до 6 років позбавлення волі, вказаний злочин є тяжким злочином, підозрюваний є громадянином Республіки Грузії, не має міцних соціальних зв`язків на території України; окрім того на сьогоднішній день у органу досудового розслідування є обґрунтовані підстави вважати про можливу причетність підозрюваного до скоєння аналогічних корисливих злочинів, тобто ряду крадіжок на території Роздільнянського району.
Вказане підтверджується і тим фактом, що хоча на момент розгляду вказаного клопотання підозрюваному повідомлено про підозру за ч. 3 ст. 185 та ч.1 ст. 162 КК України за епізодами злочинів відносно потерпілого ОСОБА_9 , натомість кримінальні провадження за № 000736 за заявою ОСОБА_10 , за № 000737 за заявою ОСОБА_9 та за № 000741 за заявою ОСОБА_12 об`єднанні в одне кримінальне провадження за № 000736, по яким досудове розслідування триває.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Встановлені судом вказані обставини свідчать про відсутність підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні та неможливість застосування більш м`яких заходів попередження.
Так, суд вважає, що відповідно до п.п. 1,2,4 ч. 1 ст. 176 КПК України застосування до ОСОБА_5 міри запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання та особистої поруки, домашнього арешту, застави є недоцільним, оскільки вказані запобіжні заходи не зможуть забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам уникнути відповідальності за скоєне так як останній є громадянином іншої держави, постійного місця реєстрації на території України не має, у нього відсутні соціальні зв`язки та постійне джерело доходів.
Між тим, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених КПК України.
У відповідності до вимог ч.ч. 4, 5 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
Слідчий суддя вважає, що розмір застави повинен відповідати тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого на даному етапі досудового розслідування підозрюється ОСОБА_5 та тим ступенем довіри щодо належної процесуальної поведінки підозрюваного, який, будучи громадянином Республіки Грузії, вчинив за версією органу досудового розслідування тяжкий злочин та існує ймовірність його можливої причетності до ряду інших крадіжок.
З урахуванням наведеного, враховуючи майновий стан підозрюваного, слідчий суддя вважає за необхідне визначити такий розмір застави, який буде відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, а також є достатнім і прийнятним з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати кримінальному провадженню.
Визначаючи розмір застави, слідчий суддя враховує обставини вчиненого злочину, роль підозрюваного в інкримінованому йому злочині, а також приймає до уваги наявність ризиків можливого перешкоджання підозрюваним кримінальному провадженню та вважає, що у даному випадку існує сукупність обставини, які вказують на те, що забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного може розмір максимальної застави, визначений п.2 ч.5 ст.182 КПК України.
Згідно з ч. 5 ст. 182 КПК України застава визначається у певної кількості прожиткових мінімумів для працездатних осіб у залежності від тяжкості вчиненого злочину.
Також, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, вважаю за необхідне покласти обов`язки, які передбачені нормами КПК України.

Окрім того, під час початку судового розгляду на стадії заявлення клопотань захисником було заявлено клопотання про необхідність негайного звільнення підозрюваного з під варти з посиланням на порушення ч. 2 та ч. 3 ст. 278 та ст. 206 КПК України.

Судом вказане клопотання окремо з виходом суду до нарадчої кімнати не розв`язувалося, оскільки вказане не передбачено діючим кримінально-процесуальним законодавством, та суд на той час не досліджував будь-які докази з цього питання та не мав права надавати їм оцінку без дослідження всієї іншої сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження, тому вказане унеможливлювало прийняття законного та обґрунтованого рішення окремо.

Разом з цим, вирішуючи вказане клопотання слідчий суддя виходить з наступного.
Так, згідно ч.ч.1 та 3 ст. 210 КПК України уповноважена службова особа зобов`язана доставити затриману особу до найближчого підрозділу органу досудового розслідування, в якому негайно реєструються дата, точний час (година і хвилини) доставлення затриманого та інші відомості, передбачені законодавством. У разі наявності підстав для обґрунтованої підозри, що доставлення затриманої особи тривало довше, ніж це необхідно, слідчий зобов`язаний провести перевірку для вирішення питання про відповідальність винуватих у цьому осіб.
Згідно частини 1 статті 208 КПК України уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках: 1) якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; 2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин; 3) якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України.
Про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, складається протокол, в якому, крім відомостей, передбачених статтею 104 цього Кодексу, зазначаються: місце, дата і точний час (година і хвилини) затримання відповідно до положень статті 209 цього Кодексу; підстави затримання; результати особистого обшуку; клопотання, заяви чи скарги затриманого, якщо такі надходили; повний перелік процесуальних прав та обов`язків затриманого. Протокол про затримання підписується особою, яка його склала, і затриманим. Копія протоколу негайно під розпис вручається затриманому, а також надсилається прокурору (частина 5 статті 208 КПК України).
Частинами 2 та 3 статті 278 КПК України передбачено, що письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню.
Так, пунктом 2 частини 5 ст. 206 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотання слідчого, прокурора, слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе в тому числі неперевищення граничного строку тримання під вартою.
Частинами 1 та 2 статті 211 КПК України передбачено, що строк затримання особи без ухвали слідчого судді, суду не може перевищувати сімдесяти двох годин з моменту затримання, який визначається згідно з вимогами статті 209 цього Кодексу. Затримана без ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше шістдесяти годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до суду для розгляду клопотання про обрання стосовно неї запобіжного заходу.
При цьому, систематизуючи та аналізуючи вищенаведені вимоги діючого процесуального законодавства, слідчий суддя вважає, що посилання захисту на порушення ч. 2 та ч. 3 ст. 278 та ст. 206, 42, 208, ч. 2 ст. 278 КПК України, а саме: повідомлення про підозру після спливу 24год та незаконне затримання майже на дві доби, не роз`яснення прав, не залучення перекладача на перших етапах слідства та не надання для ознайомлення протоколу, як на підставу негайного звільнення є на даному етапі досудового розслідування не доведеними, оскільки надані стороною захисту скріншоти з мережі інтернет є не завіреними та вони отримані не в передбачений КПК України спосіб; окрім того, за твердженням захисту неправомірність незаконного затримання він не оскаржував та відповідні скарги до уповноважених органів не надавав, при цьому будучи захисником ОСОБА_5 фактично з моменту зупинки транспортного засобу співробітниками поліції саме 30.09.2019 року. Окрім того, суд вважає, що вказані питання виходять за межі компетенції слідчого судді, який зобов`язаний розглянути вчасно клопотання у відповідності до вимог закону, постановити законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення та забезпечити додержання прав будь-якої особи на даному етапі досудового розслідування.
Так, в розрізі вказаного кримінального провадження вбачається, що затримання відбувалося 30.09.2019 року в вечірній час, але згідно протоколу затримання ОСОБА_5 був затриманий 01.10.2019 року об 00-20год, доставлений до ІТТ 02-10год, натомість інформація надана захисником можливо свідчить про затримання підозрюваного в інший період доби, приблизно з 17-15 до 18-40год 30.09.2019 року; при цьому повідомлення про підозру ОСОБА_5 отримав 01.10.2019 року об 19год 25хв, клопотання про обрання запобіжного заходу надійшло на адресу суду 02.10.2019 року об 13год-20хвилин та справа була призначена до розгляду на 15-00год (про що був повідомлений захисник та перекладач), але у зв`язку з запізненням останніх в судове засідання розгляд клопотання фактично відбувся 02.10.2019 року з 19-00год до 22-30год.
Зазначене вказує на той, факт, що граничний строк тримання під вартою підозрюваного без ухвали слідчого судді перевищений не був, останній був доставлений до слідчого судді майже до спливу 60год, а питання про обрання йому запобіжного заходу було вирішено судом в будь-якому випадку майже до спливу 72 годин. При цьому слідчий суддя вважає доводи захисту про наявність проміжних строків хибними та такими, які не передбачені КПК України тобто необгрунтованими.
Разом з цим, аналізуючи вищенаведені вимоги процесуального законодавства, на думку суду, за наявності підтвердженої інформації щодо порушення ч.ч.2 та 3 статті 278 КПК України, вказане не є підставою для звільнення негайно особи з під варти, якщо при цьому не будуть порушені вимоги частин 1 та 2 статті 211 КПК України, а зазначене є підставою, передбаченою ч. 3 ст. 210 КПК України - проведення перевірки; тому з урахуванням вищевказаного слідчий суддя вважає у відповідності до ст. 206 ч. 1 КПК України доручити СВ Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області провести дослідження фактів в частині доводів захисника щодо несвоєчасного вручення повідомлення про підозру ОСОБА_5 ( ОСОБА_8 ) та встановлення дійсного часу та дати затримання підозрюваного.
Також порушень, передбачених статтею 208 КПК України судом не встановлено, оскільки факт затримання автомобіля, яким керував саме ОСОБА_5 , відбувався відразу після вчинення ряду крадіжок 30.09.2019 року, за наявністю орієнтування та у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України.
Застосування частини 6 статті 206 КПК України в даному випадку не можливо, оскільки підозрюваний під час судового розгляду не заявляв про застосування до нього насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади.
Підсумовуючи вищенаведене, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого є обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, а доводи та клопотання захисту є неспроможними, тому в задоволенні клопотання захисника слід відмовити; з необхідністю надання доручення в порядку ч. 1 ст. 206 КПК України щодо необхідності проведення перевірки.
Керуючись ст. ст. 176-178, 183-184, 194-199, 206, 210, 395 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про негайне звільнення з під варти підозрюваного ОСОБА_5 - відмовити.
Клопотання слідчого СВ Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування з утриманням його в Державній установі "Одеський слідчий ізолятор" Міністерства юстиції України.
Строк дії ухвали визначити до 28.11.2019 року включно.
Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 153 680 (сто п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу на рахунок ТУ ДСА України в Одеській області з призначенням платежу: застава за підозрюваного ОСОБА_5 ( ОСОБА_8 ), справа 511/1869/19; провадження по справі №1-кс/511/675/19.
Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.
У разі внесення застави, покласти на підозрюваного обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:
1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;
2 не відлучатися за межі Одеської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свої паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Доручити СВ Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області провести дослідження фактів в частині доводів захисника щодо несвоєчасного вручення повідомлення про підозру ОСОБА_5 ( ОСОБА_8 ) та встановлення дійсного часу та дати затримання підозрюваного.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.
Повний текст ухвали виготовлений 03.10.2019 року

Слідчий суддя: ОСОБА_1