Провадження № 1-кп/185/268/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2019 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002305 від 26 листопада 2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Промишлене, м. Воркути, РФ, українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-07 травня 2018 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської

області за ч. 1 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

-03 жовтня 2018 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської

області за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі. Згідно ст. 71 КК України частково приєднаний не відбутий строк за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 травня 2018 року, до відбуття визначено 2 роки 3 місяці позбавлення волі;

-06 лютого 2019 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської

області за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі. Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 жовтня 2018 року, та остаточно визначено покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

25 листопада 2018 року, приблизно о 10.30 годині, ОСОБА_3 , знаходячись у маршрутному таксі № 1, проїжджаючи по вул. Центральній м. Павлограда, побачив у кишені куртки ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Nomi i177M Grey» imei: НОМЕР_1 imei: НОМЕР_2 сірого кольору, і у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій виниклий злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 діючи таємно, повторно, з корисливих мотивів, викрав з кишені куртки ОСОБА_5 чуже майно, а саме: мобільний телефон «Nomi i177M Grey» imei1: НОМЕР_1 imei2: НОМЕР_2 сірого кольору вартістю 386, 10 грн.

Після цього ОСОБА_3 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись майном на власний розсуд, тим самим заподіявши потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на зазначену суму.

26 листопада 2018 року, приблизно о 12 годині 20 хвилин, ОСОБА_3 знаходячись у приміщенні майстерні по ремонту взуття ПП «Лисенко» з адресою: м. Павлоград, вул. Озерна, 62, реалізуючи виниклий злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу викрав чуже майно, яке належить потерпілому ОСОБА_6 , а саме: мобільний телефон «Huawei Y5 2018 2/16GB Black» imei1: НОМЕР_3 ; іmei2: НОМЕР_4 , синього кольору, вартістю 2 909, 07 грн.

Після чого, ОСОБА_3 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись майном на власний розсуд, тим самим заподіявши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на зазначену суму.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Обвинувачений ОСОБА_3 вину в судовому засіданні визнав повністю, щиро кається у вчиненому, пояснив, що 25 листопада 2018 року, приблизно о 10.30 годині, у маршрутному таксі № 1, проїжджаючи по вул. Центральній в м. Павлограді, викрав з кишені куртки жінки мобільний телефон. 26 листопада 2018 року, приблизно о 12.20 годині, знаходячи у приміщенні майстерні по ремонту взуття, викрав мобільний телефон. Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України просив подальше судове слідство по кримінальному провадженню не проводити.

Потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового розгляду були повідомлені належним чином.

Суд, вислухавши пояснення обвинуваченого, дійшов висновку, що ОСОБА_3 винний у вчиненні кримінальних правопорушень, що йому інкримінуються за обставин, які вказані вище.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, вислухавши думку учасників судового провадження, які вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши у обвинуваченого, чи правильно він розуміє зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, роз`яснивши йому, що він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень вважає доведеною.

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого: раніше судимий, вчинив у відповідності до ст. 12 КК України злочини середньої тяжкості.

Обставиною, що пом`якшує покарання згідно ст. 66 КК України є щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання згідно ст. 67 КК України, не встановлено.

Суд приходить до висновку, що обставина, яка пом`якшує покарання обвинуваченого не є винятковою і не знижує істотним чином міру тяжкості скоєного кримінального правопорушення, не зменшує його суспільну небезпеку до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченого ст. 69 КК України призначення більш м`якого покарання, ніж передбаченого законом.

За правилами кримінального закону покарання, призначене особі за вчинений злочин, має бути законним і справедливим. Законність покарання означає, що його має бути призначено особі відповідно до вимог цього закону, а справедливість покарання визначається принципом його домірності, тобто необхідності його визначення судом саме у тому виді й розмірі, яке з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, буде необхідним та достатнім для її виправлення й попередження нових злочинів.

За правилами ст. 65 КК України суд призначає покарання за вчинений злочин відповідно до Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Суд вважає, що покарання обвинуваченому необхідно призначити в межах санкцій статті, за якою він обвинувачується, у вигляді позбавлення волі.

Суд враховує, що вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 лютого 2019 року ОСОБА_3 визнано винним та засуджено за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України до двох років позбавлення волі. Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України ОСОБА_3 до призначеного покарання частково приєднано покарання, призначене за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 жовтня 2018 року,та призначено остаточне покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі.

Кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 185 КК України, обвинувачений вчинив 25 листопада 2018 року та 26 листопада 2018 року, тобто до постановлення попереднього вироку, а саме вироку Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 лютого 2019 року.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими частинами першій-третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 КК України.

Суд вважає необхідним призначити ОСОБА_3 покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, зарахувавши в строк відбуття покарання часткове відбуте покарання за попереднім вироком з 14 січня 2019 року по 06 вересня 2019 року.

Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для попередження вчинення нових злочинів та досягнення самої мети покарання, згідно ст. 50 КК України.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обрано, останній в порядку ст. 537 КПК України був тимчасово залишений в ДУ «Дніпровська установа виконання покарання № 4» до розгляду вказаного кримінального провадження по суті.

До набрання вироком законної сили обвинуваченому необхідно обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Дніпровська установа виконання покарання № 4».

Цивільний позов не заявлений.

Судові витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи № 3314/18 від 29 листопада 2018 року в сумі 300 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання про речові докази вирішується на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним за ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання за цим вироком більш суворим покаранням за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 лютого 2019 року, остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Обрати ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою з утриманням в ДУ «Дніпровська установа виконання покарання № 4» до набрання вироком законної сили, взявши під варту у залі суду.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з 06 вересня 2019 року.

Зарахувати часткове відбуте покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 лютого 2019 року в строк покарання ОСОБА_3 з 14 січня 2019 року по 06 вересня 2019 року.

Стягнути з ОСОБА_3 судові витрати на проведення судової експертизи у сумі 300 (триста) грн. на користь держави.

Речові докази: мобільний телефон «Nomi i177M Grey» imei1: НОМЕР_1 imei2: НОМЕР_2 сірого кольору, переданий на зберігання під розписку ОСОБА_5 залишити останній за належністю; мобільний телефон «Huawei Y5 2018 2/16GB Black» imei1: НОМЕР_3 ; іmei2: НОМЕР_4 , синього кольору, переданий на зберігання під розписку ОСОБА_6 залишити останньому за належністю.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення, а за відсутності апеляційної скарги вирок набуває законної сили.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1