Номер провадження: 11-сс/813/1233/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.07.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 08.07.2019 року, якою відмовлено в застосуванні до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001360 від 15.06.2019 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 08.07.2019 року було відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Таїровського ВП Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001360 від 15.06.2019 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Застосований до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на 60 днів, із забороною залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 22:00 год. по 06:00 год., та покладено обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді, прокурор Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою, посилаючись на те, що висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор зазначила, що стороною обвинувачення були доведенні усі обставини передбачені ч.1 ст.194 КПК України, зокрема, наявність обґрунтованої підозри, ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а також щодо неможливості застування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів.

В обґрунтування наявності ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України прокурор посилається на те, що підозрюваний, з урахування тяжкості вчиненого злочину, може ухилятися від органів досудового розслідування та суду, а також може впливати на потерпілого та свідків, для зміни останніми показань. Наявність можливого вчинення підозрюваним нових злочинів, підтверджується тим, що підозрюваний раніше був судимий та новий злочин вчинив під час іспитового строку.

Слідчий суддя відмовляючи у задоволенні застосування запобіжного заходу безпідставно послався на заяву потерпілої ОСОБА_10 про відсутність з її боку претензій та на те, що підозрюваний був направлений на роботу, оскільки стороною захисту жодний документ в підтвердження цього до матеріалів провадження приєднаний не був, навпаки потерпіла ОСОБА_10 офіційно до органів досудового розслідування з заявою не зверталася.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги, думку захисника та підозрюваного, які заперечували проти її задоволення, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали провадження за клопотанням слідчого, апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Частиною першою ст.404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до приписів ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно із ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до вимог ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частиною 4 ст.194 КПК України встановлено, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Так, згідно з положеннями ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

В рішенні в справі "Манчіні проти Італії" Європейський суд з прав людини зазначив, що за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашнього арешту прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 п. 1 п.п. с Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

З мотивувальної частини ухвали вбачається, що слідчий суддя зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону виконав та врахував їх при постановленні ухвали, а доводи апеляційної скарги прокурора є необґрунтованими з огляду на таке.

Так, обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, сторонами кримінального провадження не оспорюється, та на даному етапі досудового розслідування підтверджується доданими до клопотання слідчим та прокурором матеріалами, зокрема: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 14.06.2019 року, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_8 від 03.07.2019 року, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 21.06.2019 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 20.06.2019 року, протоколом пред`явлення особи для впізнання від 20.06.2019 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 21.06.2019 року.

Відповідно до клопотання слідчого, ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, зокрема, у тому, що 25.05.2019 року, близько10:00 год. він, діючи повторно, з кімнати будинку АДРЕСА_1 , шляхом вільного доступу таємно викрав майно, що належить потерпілій ОСОБА_10 майно на загальну суму 6000 грн., після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись з викраденим на власний розсуд.

Крім того, слідчий суддя обґрунтовано зазначив в ухвалі, що в судовому засіданні сторона обвинувачення довела наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, довела наявність ризиків, передбачених пунктами 1,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, однак не довела наявність ризику, передбаченого п.3 ч. 1 ст. 177 КПК України та про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризиків, встановлених слідчим суддею при розгляді клопотання.

З урахуванням наявності обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні злочину, а також міри покарання, що загрожує підозрюваному, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування й суду.

Ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України підтверджується тим, що ОСОБА_8 вчинив злочин в період іспитового строку.

Разом з тим, слідчим суддею, на підставі доказів, наданих до клопотання та досліджених під час судового розгляду, встановлено про недоведеність органами досудового розслідування наявності ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст.177 КПК України.

Зокрема, слідчий суддя зазначив, що ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст.177 КПК України спростовується заявою потерпілої ОСОБА_10 , в якій зазначено, що вона будь-яких претензій до підозрюваного не має, шкода їй відшкодована. ОСОБА_8 проживає разом з дочкою потерпілою, спільно веде господарство, працює й підтримує потерпілу матеріально. Вона не заперечує проти проживання підозрюваного в її домоволодінні.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя обґрунтовано встановив наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, та про недоведеність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст.177 КПК України.

Також слідчий суддя дійшов правильного висновку про те, що органами досудового розслідування не доведено обставин, передбачених п.3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме неможливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, оскільки твердження з цього питання ґрунтуються на припущеннях, в зв`язку з чим підозрюваній був обраний більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Під час апеляційного розгляду було встановлено, що з часу застування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, підозрюваний належним чином виконує покладені на нього процесуальні обов`язки, без відома слідчого, прокурора не залишає місце свого проживання у визначений час, самостійно на першу вимогу з`являється в судове засідання апеляційного суду.

В судовому засіданні апеляційного суду прокурор не зміг обґрунтувати, чому інші більш м`які запобіжні заходи, а ніж тримання під вартою не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, на які слідчий посилається у своєму клопотанні, та не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Крім того, слідчий суддя при застосуванні підозрюваному більш м`якого запобіжного врахував, що підозрюваний має постійне місце проживання на території м. Одеси, проживає у цивільному шлюбі, підозрюваний направлений на працевлаштування, що підтверджується долученим до клопотання направленням від 08.07.2019 року, а також, що з боку потерпілої до підозрюваного будь-які претензії відсутні.

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку про те, що під час досудового розслідування до підозрюваного ОСОБА_8 може бути застосований запобіжний захід у виді домашнього арешту з забороною залишати житло в певний період доби.

Апеляційний суд вважає, що застосування саме такого запобіжного заходу буде достатнім та необхідним для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, та дасть змогу органу досудового розслідування контролювати місце його перебування.

Відповідно до приписів п.1 ч.3 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора та скасування ухвали слідчого судді немає.

Керуючись статтями 177, 178, 182, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 08.07.2019 року, якою було відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за ЄРДР за №0001360 від 15.06.2019 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та застосований відносно останнього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з забороною залишати житло з 22:00 год. до 06:00 год., - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4