Справа № 4910/11/19-к
Провадження1-кс/4910/206/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2019 року м. Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Вищого антикорупційного суду клопотання представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000889 від 20.12.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України,

установив:
12 вересня 2019 року до Вищого антикорупційного суду надійшло вказане клопотання, в якому адвокат просить скасувати арешт, накладений ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 11.03.2019 у справі № 760/6969/19.
Клопотання мотивує тим, що Національним антикорупційним бюро України (далі - НАБУ) здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) за № 0000889 від 20.12.2017, за підозрою у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 Кримінального кодексу України.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 11.03.2019 справа № 760/6969/19 в межах вказаного кримінального провадження, накладено арешт на нерухоме майно, власником якого є мати ОСОБА_5 - ОСОБА_3 .

На думку представника, арешт на нерухоме майно ОСОБА_3 накладено необґрунтовано, окрім того, на даний час в застосуванні цього запобіжного заходу відпала потреба.

Представник зазначає, що ОСОБА_3 придбала нерухоме майно за власні кошти, які вона відкладала як збереження, отримала в рахунок заробітної плати, у позику та від здійснення підприємницької діяльності. В ухвалі про накладення арешту відсутні посилання на докази, які б вказували або підтверджували факт того, що нерухоме майно придбано за кошти ОСОБА_5 чи отримані ним злочинним шляхом. Стверджує, що обмеження права власності на майно ОСОБА_3 є неспівмірним завданню кримінального провадження, а також те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_5 не є сім`єю, оскільки разом не проживають та не ведуть спільне господарство.

Обґрунтовуючи твердження, що відпала необхідність у подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, посилається на те, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні наразі завершено. Підозра у вчиненні будь-якого із кримінальних правопорушень, перелічених в ч. 1 ст. 96-1 КК України, ОСОБА_5 не вручена, тому в подальшому не може бути застосована спеціальна конфіскація. Вважає, що нерухоме майно, на яке ухвалою суду від 11.03.2019 накладено арешт, не можна вважати речовим доказом в розумінні ст. 98 КПК України.

Власник майна ОСОБА_3 та її представник адвокат ОСОБА_4 , прокурор в судове засідання не прибули, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від ОСОБА_4 надійшла заява, в якій просить клопотання про скасування арешту розглянути без її участі.

Оскільки неявка учасників в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, та з урахуванням строків розгляду клопотання, визначених ст. 174 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання про скасування арешту майна за відсутності сторін, за наявними в матеріалах доказами.
Згідно ч. 4 ст.107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється, у зв`язку з неприбуттям у судове засідання осіб, які беруть участь у судовому провадженні.
Дослідивши надані матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що НАБУ здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000889 від 20.12.2017 за підозрою у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України.

В межах вказаного кримінального провадження 04.03.2019 ОСОБА_5 повідомлено про підозру.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 11.03.2019 у справі № 760/6969/19 накладено арешт з метою забезпечення спеціальної конфіскації у вигляді заборони відчуження, на майно, яке належить на праві власності ОСОБА_3 , а саме: земельну ділянку загальною площею 0,0094 га, кадастровий номер :03:041:0088, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 231; земельну ділянку загальною площею 0,1342 га, кадастровий номер :03:041:0089, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 231; земельну ділянку загальною площею 0,0095 га, кадастровий номер :03:041:0090, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 231; житловий будинок, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 231.

З ухвали вбачається, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя дійшов висновку, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 .

Встановлено, що 14.08.2018 за результатами підписання підозрюваним ОСОБА_5 ряду договорів купівлі-продажу на його матір ОСОБА_3 , оформлено право власності на житловий будинок загальною площею 435 кв. м, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а також три земельні ділянки кадастрові номери :03:041:0088, :03:041:0089, :03:041:0090, на яких розташована вказана житлова будівля. Загальна вартість вказаного майна складає 5 261 072 грн, що підтверджується копіями долучених договорів купівлі-продажу.

Слідчий суддя врахував, що всі ці угоди були оформлені ОСОБА_5 від імені ОСОБА_3 , а також, що під час проведення обшуку в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , органами досудового розслідування встановлено, що даним будинком фактично володіє, користується та розпоряджається саме підозрюваний ОСОБА_5 .

Разом з цим, перевірено розмір доходів ОСОБА_3 за період з початку 1998 року по кінець третього кварталу 2018 року та версія слідства, що отримані ОСОБА_5 грошові кошти внаслідок вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень не могли бути перетворені в інше майно.

Накладаючи арешт на майно слідчий суддя врахував вимоги ч. 11 ст. 170 КПК України, та застосував найменш обтяжливий для власника майна захід забезпечення кримінального провадження, обмежившись лише забороною відчуження майна.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що під час досудового розслідування в даному кримінальному провадженні, арешт на майно ОСОБА_3 накладено обґрунтовано, а також, що таке втручання органів досудового розслідування у права і свободи особи, на даній стадії кримінального провадження, є виправданим та пропорційним меті кримінального провадження.

Слідчий суддя не бере до уваги посилання адвоката ОСОБА_4 в клопотанні, як підставу для скасування арешту майна, на відсутність підстав для застосування спеціальної конфіскації у майбутньому, оскільки відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність правових підстав, визначених ст. 174 КПК України, для скасування арешту майна, оскільки представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 в клопотанні не навела достатніх і переконливих доказів, що арешт накладено необґрунтовано та що відпала потреба у подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, а тому клопотання не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 107, 174, 309, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України,

ухвалив:

В задоволенні клопотання представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000889 від 20.12.2017 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1