Провадження № 1-кп/537/239/2019
Справа № 537/4152/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.2019 року Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю прокурора військової прокуратури Полтавського гарнізону ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 , при секретарі ОСОБА_7 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Кременчуці кримінальне провадження № 0000023 по обвинуваченню
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, працюючого оператором ТСК у ТОВ «Атлант - 13», раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 111 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
До Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області надійшов обвинувальний акт №0000023 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 111 КК України.
Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні просив суд призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, вважаючи, що по справі під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги, передбаченні статтями 32, 291 КПК України, підстави для прийняття рішень, передбачених підпунктами 1-4 частини 3 статті 314 КПК України, відсутні.
Заслухавши думку обвинуваченого ОСОБА_5 , його захисника - адвоката ОСОБА_6 , які погодилися з твердженням прокурора щодо можливості призначення судового розгляду, колегія суддів вважає, що даний обвинувальний акт підлягає призначенню до судового розгляду, підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акта не вбачається. Обвинувальний акт та додатки до нього складені у відповідності до вимог КПК України, при затвердженні прокурором обвинувального акта дотримані вимоги закону. Вказане кримінальне провадження за підсудністю підлягає розгляду Крюківським районним судом міста Кременчука Полтавської області.
За таких обставин є достатні підстави для призначення даного обвинувального акта до судового розгляду, яке належить здійснювати колегіально судом у складі трьох суддів у відкритому судовому проваджені.
Крім того, прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , посилаючись на вагомість доказів обвинувачення останнього у вчиненні особливо тяжкого злочину, наявний ризик його переховування від суду та знищення, спотворення тощо речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, продовження вчинення кримінального правопорушення. Також прокурор зазначив, що інші більш м`які запобіжні заходи, не пов`язані з триманням під вартою, не можливо застосувати до обвинуваченого, оскільки вони не можуть запобігти вищевказаним ризикам.
Обвинувачений ОСОБА_5 та захисник останнього адвокат ОСОБА_6 заперечували щодо обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою з підстав відсутності передбачених чинним законодавством ризиків що можуть дати суду підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії передбачені частиною першої статті 177 КПК України та ухилятися від покладених на нього процесуальних обов`язків. Враховуючи відомості щодо особи обвинуваченого, визнання останнім своєї причетності до інкримінованого йому злочину та поведінку останнього під час проведення досудового розслідування, сторона захисту прохає суд обрати обвинуваченому ОСОБА_5 міру запобіжного заходу у виді домашнього арешту з носінням електронних засобів контролю.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши клопотання прокурора, копії матеріалів, якими останній обґрунтовує наведенні ним доводи, колегія судів, приходить до наступних висновків.
Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_8 від 18 липня 2019 року відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого було продовжено до 18 жовтня 2019 року ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_8 від 11 вересня 2019 року.
Відповідно до частини 3 статті 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.
?Норму останнього речення цієї статті Конституційний Суд України визнав неконституційною оскільки вона не відповідає статті 55, частині першій статті 126 та пункту 1 частини другої статті 129 Конституції України.

Окрім того, за висновком КСУ продовження дії заходів забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжних заходів у виді домашнього арешту та тримання під вартою, обраних під час досудового розслідування, без перевірки судом обґрунтованості підстав для їх застосування, суперечить вимогам обов`язкового періодичного судового контролю за застосуванням запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність (ч.2 ст. 29 Конституції України).

КСУ також зазначив, що у підготовчому провадженні суд має перевірити обґрунтованість застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого, пов`язаного з обмеженням його права на свободу та особисту недоторканність, та прийняти вмотивоване рішення, незважаючи на те, чи закінчився строк дії ухвали слідчого судді, постановленої на стадії досудового розслідування про обрання такого запобіжного заходу.
Мотивуючи своє рішення, КСУ, крім того, зазначив, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини тримання під вартою без відповідного судового рішення, особливо протягом періоду після закінчення слідства та до початку судового розгляду, а також на підставі судових рішень, винесених на стадії судового розгляду, які не містять визначених строків подальшого тримання під вартою, суперечить вимогам статті 5 Конвенції (пункт 98 рішення від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»), що полягають у запобіганні свавільному чи невиправданому позбавленню свободи (пункт 30 рішення Європейського суду з прав людини від 3 жовтня 2006 року у справі «МакКей проти Сполученого Королівства»).
Аналізуючи наведені вище норми чинного законодавства, колегія судів, приходить до висновку про помилкове тлумачення прокурором норм чинного законодавства в частині можливості продовження на стадії підготовчого судового розгляду міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою і тому в задоволенні останнього слід відмовити.
Відповідно до частини 3 статті 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження , в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
Згідно зі статтею 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першої цієї статті.
З огляду на наведені вище норми Закону, вирішуючи питання щодо доцільності обрання на стадії підготовчого судового розгляду обвинуваченому міри запобіжного, колегія судів, виходить із вимог статті 29 Конституції України, якими передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. В даному випадку колегія суддів, вважає, що тримання під вартою ОСОБА_5 буде виправданим.
При цьому, колегія суддів вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти встановленому ризику, передбаченому статтею 177 цього Кодексу. Особисте зобов`язання, на думку колегії суддів, не забезпечить уникнення ризиків та не забезпечить належної поведінки обвинуваченого, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину. Письмових звернень про поручительство від осіб, що заслуговують на довіру, до суду не надходило.
Колегія суддів також вважає недоцільним застосування домашнього арешту до ОСОБА_5 , оскільки суду не надано доказів того, що застосування такого запобіжного заходу зможе запобігти доведеному ризику та забезпечити належну поведінку обвинуваченого, місцем мешкання якого, відповідно до матеріалів кримінального провадження та особистих пояснень обвинуваченого є кімната в гуртожитку, до приміщення якого мають вільний доступ будь які особи і встановити обмеження щодо доступу до самої кімнати обвинуваченого є неможливим як і здійснювати контроль за його поведінкою та виконання покладених обов`язків.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів на даному етапі розгляду обвинувального акту, приходить до висновку про обрання ОСОБА_5 міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризику, передбаченого статтею 177 КПК України, про застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено, мета, підстави, що стали підставою для обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на стадії досудового слідства, є й надалі актуальними, а інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого.
Відповідно до частини 3 статті 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
Згідно частини 4 статті 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Пунктом 3 частини 5 статті 182 КПК України розмір застави визначається у межах щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Враховуючи особу обвинуваченого, колегія судів вважає за необхідне визначити заставу відповідно до вимог частини 5 статті 182 КПК України у вигляді триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.
Окрім цього, колегія судів, вважає за необхідне відповідно до норм частини 3 статті 183 та частини 5 статті 194 КПК України у разі внесення застави покласти на підозрюваного такі обов`язки: прибувати за викликом до суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання суду свій паспорт для виїзду за кордон, інші документі що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Відповідно до частини 4 статті 202 КПК України обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання обвинуваченого під вартою.
Керуючись статтями 177, 178, 183, 194, 314, 315, 371, 372 Кримінально-процесуального кодексу України, колегія судів, -

УХВАЛИЛА:
В задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_4 про продовження запобіжного заходу вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 відмовити.
Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, працюючого оператором ТСК у ТОВ «Атлант - 13», раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів - до 08 грудня 2019 року до 24 год. 00 хв. включно.
Кримінальне провадження призначити до розгляду у відкритому судовому засіданні в залі Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області на 11 жовтня 2019 року о 10 год. 30 хв.
Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3