Справа № 470/569/18
Провадження №1-кп/485/3/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2019 року Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
потерпілої ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Снігурівка кримінальне провадження №0000195 від 16.07.2018 року відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Березнегувате Миколаївської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, військовозобов`язаного, не одруженого, утриманців немаючого, фізичної особи-підприємця, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,
встановив:
Суд визнав доведеним, що 15 липня 2018 року близько 21:00, більш точного часу не встановлено, в смт.Березнегувате Снігурівського району Миколаївської області на перехресті вулиць Армійська та 1-го Травня, неподалік місцевого Військового комісаріату, обвинувачений ОСОБА_5 , на грунті раптово виниклого конфлікту з приводу перешкоди взяти малолітнього сина на руки, умисно наніс потерпілій ОСОБА_7 один удар кулаком правої руки в обличчя. Внаслідок умисних протиправних дій обвинуваченого потерпілій спричинені тілесні ушкодження у вигляді синця в ділянці правого ока, рани на слизовій оболонці ротової порожнини, травматичну ампутацію 2, 3, нижніх зубів зліва, злам кореня 1-го верхнього зуба зправа, травматичний переодонтит 1, 2-го верхніх зубів зправа, садно на лобі, які віднесено до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинило незначну втрату працездатності.
Своїми діями ОСОБА_5 умисно заподіяв потерпілій ОСОБА_7 легкі тілесні ушкодження, що спричинило незначну втрату працездатності, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.125 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав. Суду показав, що потерпіла, його колишня теща. З колишнею дружиною ОСОБА_8 має нормальні відносини, до конфлікту з її матір"ю мали намір примиритися та продовжувати проживати разом. Того дня вони домовилися зустрітися, щоб оговорити побутові питання. Коли він став телефонувати ОСОБА_9 вона не брала слухавки. Його це обурило. Він забажав побачити свого сина. Проїжджаючи повз райвіськомат він побачив по дорозі ОСОБА_10 з сином, тещу та ОСОБА_11 . Вирішив зупинитися, щоб з"ясувати, чому ОСОБА_9 не відповідає на дзвінки. Почав гучно кричати, йти в їх сторону. Хотів взяти сина, який сидів у дитячому велосипеді, щоб поспілкуватися з ним. ОСОБА_9 почала відходити назад. Натомність до велосипеда підійшла теща. Почала заважати йому взяти сина на руки. Виймаючи малого, він ненавмисно локтем зачепив обличчя потерпілої. Вона почала кричати, що він вибив їй зуби. Ніяких телесних ушкоджень на потерпілій не було. Ніхто інший у той час не міг її вдарити. Вона його оговорює, бо не бажає, щоб він помирився з її донькою. Просив його виправдати за недоведеності його вини у вчиненні кримінального правопорушення.
Разом з тим, незважаючи на невизнання вини, винуватість ОСОБА_5 у вчиненні злочину підтверджується такими перевіреними судом належними та допустимими доказами у їх сукупності:
показаннями потерпілої ОСОБА_7 про те, що обвинувачений її зять, неприязних відносин немає, були претензії з її сторони з приводу того, що він матеріально не забезпечує свою сім"ю, тому вона змушена весь час їм допомогати, у липні 2018 року приїхала до доньки ОСОБА_8 у гості, 15 липня 2018 року вона, донька, онук, сусідка ОСОБА_12 відпочивали у "дитячій казці" в смт.Березнегувате, по дорозі додому доньці телефонував обвинувачений, суті розмови вона чула. Вони рухалися всі разом. Біля перехрестя неподалік райвійськомату обвинувачений зупинив автомобіль, підійшов до неї і раптово вдарив правою рукою в обличчя, розбивши їй ніс, губу, вибив два зуба. Після цього, помітила, що з райвіськомату вийшла сестра обвинуваченого ОСОБА_13 . Донька з місця події одразу зателефонувала до поліції. Наступного дня звернулася до лікарні, де було зафіксовано наявні у неї тілесні ушкодження.
Вказані потерпілою обставини об"єктивно підтверджуються показаннями свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_12 .
Так, свідок ОСОБА_8 суду показала, що потерпіла її матір, обвинувачений колишній чоловік, в той день вона з сином, мати та сусідка ОСОБА_14 відпочивали, коли поверталися додому їй на мобільний зателефонував обвинувачений та почав висловлювати претезії чому вона не бере слухавку, та що зараз він їх знайде. Коли вони дойшли до перехрестя та почали переходити перехід до них на великій швидкості під"їхав ОСОБА_15 , вибіг з авто і несподівано наніс удар матері в обличчя. У матері пішла кров з носа, була розбита брова, пошкоджені зуби. На крик з військомату вийшла свідок ОСОБА_16 . Потім вона викликала поліцію, деякий час чекали на місці, а потім самі пішли до відділку. Коли чекали на поліцію повз проходила ОСОБА_17 , більше нікого на місці події не було. Наступного дня зранку мати пройшла освідування у лікарні. Перешкод обвинуваченому у спілкуванні з дитиною не було, підстав оговорювати його у неї немає.
Свідок ОСОБА_12 суду показала, що того дня близько 18 год. пішла разом з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , з дітьми відпочивати, коли поверталися, на мобільний ОСОБА_8 зателефонував ОСОБА_15 , після розмови з ним ОСОБА_9 сказала, що він пообіцяв їх побити. Через деякий час побачила, як зупинився автомобіль, з якого вибіг ОСОБА_18 та наніс один удар рукою в обличчя ОСОБА_7 , у неї була розбита брова, ніс і вибиті зуби. Потім ОСОБА_15 підійшов до ОСОБА_9 схопив за руку, вийняв дитину з коляски та відійшов. Дитина плакала. ОСОБА_9 викликала поліцію. ОСОБА_19 підійшла вже після нанесення удару потерпілій. Інших осіб на місці події вона не бачила.
Свідок ОСОБА_20 суду показала, що минулого літа приблизно у липні вона проходила неподалік райвійськомату, де бачила ОСОБА_18 , ОСОБА_10 з сином, ОСОБА_7 , дівчину на ім"я ОСОБА_21 , яка стояла трохи далі від інших. ОСОБА_15 у той час тримав сина на руках. Інших осіб на місці події та поблизу, зокрема зі сторони вул.1 Травня, 110, не було. Також, у той час помітила, біля воріт військомату дівчину із світлим волоссям (як потім з"ясувала, це була сестра обвинуваченого).
Покази потерпілої та вказаних свідків щодо обставин події кримінального порушення підтверджуються та узгоджуються з дослідженими судом, письмовими доказами.
Як слідує з даних протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 15 липня 2018 року ОСОБА_7 повідомила слідчого Березнегуватського відділення Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області про те, що 15 липня 2018 року близько 21 години біля території Березнегуватського РВК по вул.1 Травня в смт.Березнегувате ОСОБА_5 спричинив їй телесні ушкодження (а.с.108).
Обставини, викладені потерпілою ОСОБА_7 та свідками ОСОБА_8 та ОСОБА_12 , під час допиту у судовому засіданні, були підтверджені ними і під час слідчих експериментів, проведених окремо з кожним 16 серпня 2018 року (з потерпілою) та 22 серпня 2018 року (із свідками). Згідно протоколів яких, потерпіла та свідки чітко та послідовно надали пояснення, за якими було відтворено обставини кримінального правопорушення. Хід проведення вказаних слідчих екпериментів зафіксовано на відео та збережено на диски, які переглянуто в судовому засіданні. Після перегляду дисків ОСОБА_7 та свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_12 повністю підтвердили послідовність та відповідність наданих ними на місці показів, які фіксувалися у їх присутності спеціалістом (а.с.158-170).
Відповідно до висновку судово-медичного експерта № 79 від 21 серпня 2018 року, у ОСОБА_7 малися тілесні ушкодження у виді синця в ділянці правого ока, рани на слизовій оболонці ротової порожнини, травматичну ампутацію 2, 3, нижніх зубів зліва, злам кореня 1-го верхнього зуба зправа, травматичний переодонтит 1, 2-го верхніх зубів зправа, садно на лобі, які утворилися від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею (кулак і т.п) в межах 1 доби до огляду лікарем. Синець на обличчі та садно на лобі відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Рана на слизовій оболонці ротової порожнини, травматична ампутація 2,3-го нижніх зубів зліва, злам кореня 1-го верхнього зуба справа, травматичний периодонтит 1,2 верхніх зубів справа відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинило незначну стійку втрату працездатності. Виходячи з локалізації тілесних ушкоджень, можна сказати, що в момент їх спричинення потерпіла та нападник були розташовані обличчям до обличчя (а.с.112-114).
Крім того, факт виникнення конфлікту між обвинуваченим та потерпілою, а також факт заподіння удару потерпілій, підтверджено показаннями свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_22 , які суд частково приймає на підтвердження вказаних обставин.
Свідок ОСОБА_13 суду показала, що обвинувачений її рідний брат. Влітку 2018 року перебувала на чергуванні в Березнегуватському РВК. Знаходилася на подвір"ї, коли з відставні близько 15 м. побачила потерпілу, ОСОБА_9 з сином ОСОБА_23 , ОСОБА_12 , які йшли дорогою, до них під"їхав ОСОБА_15 , підійшов до ОСОБА_9 , почав витягувати дитину із коляски, потерпіла стала йому перешкоджати, тримати його руки, він вирвав руки та в цей час випадково зачепив рукою потерпілу в область лоба, де з"явилася пошкрябина. Коли підійшла ближче, інших тілесних ушкоджень на потерпілій не бачила.
Свідок ОСОБА_22 суду показала, що з відстані приблизно 20 метрів бачила, як між ОСОБА_18 та потерпілою відбувалася суперечка. ОСОБА_15 хотів взяти дитину з велосипеда, а потерпіла перешкоджала, в цей час ОСОБА_15 випадково зачепив її правою рукою приблизно в область правої частини обличчя. У той час біля них знаходилися ОСОБА_10 , ОСОБА_24 . Після цього, до них підійшла ОСОБА_25 .
Вказані обставини свідок ОСОБА_22 показала на місці в ході проведення слідчого експерименту за її участі (а.с.120-131).
Суд критично відноситься до показань даних свідків в тій частині, що удар потерпілій ОСОБА_5 заподіяв випадково та у неї не було видимих тілесних ушкоджень, оскільки вони спростовуються сукупністю досліджених при судовому розгляді належних та допустимих доказів, в тому числі висновком експерта, згідно якого в момент спричинення тілесних ушкодень нападник та потерпіла знаходилися обличчям до обличчя.
Крім того, допитаний судом експерт ОСОБА_26 , суду показав, що проводив судово-медичну експертизу потерпілої на підставі ухвали слідчого судді Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 17 серпня 2018 року. Експертизу проводив за медичними документами, а саме йому слідчим було представлено медичну картку амбулаторного хворого на ім`я ОСОБА_7 . Самостійно ніякі документи не витребовував, потерпілу не оглядав. Згідно записів у потерпілої були наявні тілесні ушкодження, які зафіксовані ним у висновку. Нанесення одним ударом кулака в область обличчя всіх виявлених у потерпілої тілесних ушкоджень є можливим, із прикладанням значної сили.
Вказане експертом спростовує посилання обвинуваченого на відсутність умислу на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій.
Посилання захисника на недопустимість доказів через їх невідкриття спростовується протоколом про надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 15 вересня 2018 року (а.с.104-105).
Доводи захисника про недопустимість слідчих експериментів за участі потерпілої та свідків, висновку експерта через проведення та ініціювання цих слідчих дій неуповноваженим слідчим є неспроможними, оскільки слідчий СВ Новоодеського ВП ГУНП ОСОБА_27 згідно наказу ГУНП у Миколаївській області від 13 липня 2018 року був відряджений з 04 серпня по 02 вересня 2018 року до СВ Березнегуватського ВП Снігурівського ВП ГУНП у Миколаївській області та здійснював досудове розслідування у даному кримінальному провадженні на підставі доручення т.в.о начальника СВ Березнегуватського ВП ОСОБА_28 від 16 липня 2018 року, що також підтверджено витягом з ЄРДР (а.с.106, 115-118).
Твердження захисника про очевидну недопустимість висновку експерта, оскільки такий обгрунтовано на підставі медичної картки потерпілої, яка отримана слідчим з порушенням порядку без ухвали слідчого судді про тимчасовий доступ до документів, є помилковими, оскільки відповідно до ст.93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів як шляхом проведення слідчих дій, так і шляхом витребовування та одержання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом. Медична картка потерпілої отримана слідчим ОСОБА_27 від Березнегуватської ЦРЛ за вих.від 20 липня 2018 року на його запит від 19 липня 2018 року.
Крім того, жодних даних, які б вказували на те, що вказана медична карта містить якісь фальсифіковані дані, матеріали справи не містять.
Крім того, експертиза проведена закладом, що входить до системи судово-медичної служби України, згідно Інструкції про проведення судово-медичної експертизи, затв.Наказом Міністерства охорони України №6 від 17.01.95 року, та відноситься до державних спеціалізованих установ Міністерства охорони здоров`я України.
Наявність між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_29 конфлікту не виключає в його діях умислу на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій.
Таким чином, обвинувачення ОСОБА_5 знайшли своє підтвердження у ході судового розгляду сукупністю вказаних доказів. Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч.2 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило незначну втрату працездатності.
Показання обвинуваченого на невизнання вини суд приймає як спосіб захисту з метою уникнення відповідальності за вчинене.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він за місцем проживання характеризується посередньо, зареєстрований як фізична особа-підприємець, має постійне місце проживання, не одружений, утриманців не має, на обліку у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває, в силу ст.89 КК України раніше не судимий.
Обставин, що пом"якшують чи обтяжують покарання, судом не встановлено.
При призначенні покарання у відповідності до вимог ст.65 КК України, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, вчинено умисний невеликої тяжкості злочин, наслідки його вчинення, вказані дані про особу обвинуваченого, його вік, те, що він не надав підтверджень наявності будь-яких доходів, дані наведені у висновку Березнегуватського районного відділу органу пробації, який вважає середнім ризик вчинення ОСОБА_5 повторного кримінального правопорушення, та приходить висновку, що необхідне та достатнє для виправлення та перевиховання обвинуваченого, а також для попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді громадських робіт.
Керуючись ст.ст.368, 370, 374 КПК України, суд,-
ухвалив:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити покарання у виді 200(двісті) годин громадських робіт.
Речові докази: фотознімки та копії листів, надані ОСОБА_8 згідно заяви від 21.09.2018 року зберігати при матеріалах справи.
Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Снігурівський районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, засудженим у той самий строк з моменту вручення копії вироку.
Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий