Справа № 199/3540/19
В И Р О К
іменем України
05 вересня 2019 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

Головуючий суддя ОСОБА_1

За участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000371, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровську, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше судимого 12 грудня 2014 року Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпропетровська за ч. 3 ст. 309 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки, мешкав за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_6 у невстановлені час та місці, за невстановлених обставин для особистого вживання, без мети збуту незаконно придбав пляшку з надписом «Соса-Соlа», об`ємом 1 л., з рідиною невстановленим об`ємом, але не меншим за 250,6 мл., котра містить у своєму складі містить психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін, невстановленою масою, але не меншою за 0,0251 гр., а також п`ять сліп-пакетів з порошкоподібною речовиною, невстановленою масою, але не меншою за 11,6888 гр., 0,3948 гр., 0,4375 гр., 0,0192 гр. та 0,0145 гр. відповідно, котра містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін, невстановленою масою, але не меншою за 8,3341 гр., 0,2862 гр., 0,3193 гр., 0,0097 гр. та 0,0071 гр. відповідно, яку, діючи повторно, почав незаконно зберігати для особистого вживання без мети збуту.
Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_6 у невстановлений спосіб переніс вказану незаконно придбану психотропну речовину до місця мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , де, діючи повторно, продовжив незаконно зберігати для особистого вживання, без мети збуту в шухляді столу, що знаходиться в альтанці на території домоволодіння до 14 годин 45 хвилин 26 червня 2016 року.
26 червня 2016 року у період часу з 14 години 45 хвилини до 16 години 20 хвилини слідчим поліції на підставі ухвали слідчого судді було проведено обшук домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого в альтанці, яка розташована на території вказаного домоволодіння, було виявлено та вилучено: пляшку з надписом «Соса-Соlа» з рідиною чорного кольору об`ємом 250,6 мл., котра містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін, масою 0,0251 гр., а також п`ять сліп-пакетів з порошкоподібною речовиною масою 11,6888 гр., 0,3948 гр., 0,4375 гр., 0,0192 гр. та 0,0145 гр. відповідно, котра містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін, масою 8,3341 гр., 0,2862 гр., 0,3193 гр., 0,0097 гр. та 0,0071 гр. відповідно.
Загальна маса вилученої у ОСОБА_6 психотропної речовини, обіг якої обмежено метамфетамін, котру ОСОБА_6 за вищевказаних обставин, діючи повторно, незаконно придбав та зберігав для особистого вживання без мети збуту, становить 8,9815 гр., що відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я України «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» № 188 від 01 серпня 2000 року, є великим розміром психотропної речовини.
ОСОБА_6 в судовому засіданні свою вину у вчинені зазначеного злочину визнав в повному обсязі та показав, що станом на час описаних подій він періодично вживав психотропну речовину метамфетамін для полегшення болю у зв`язку з травмою ноги. Не може пригадати в кого саме, за скільки та де, але для особистого вживання він придбав п`ять сліп-пакетів з метамфетаміном, які переніс за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Під час проведення обшуку 26 березня 2016 року ці п`ять сліп-пакетів з метамфетаміном були вилучені. Також, під час обшуку була вилучена літрова пляшка з напоєм «Соса-Соlа», в яку він складав пусті пакетики з-під метамфетаміну, залишки якого розчинялися в напої і коли в нього не було коштів на придбання метамфетаміну, він вживав цей напій. Наполягає на тому, що метамфетамін він придбав та зберігав виключно для особистого вживання, нікому його не збував і збувати не планував. Вилучені в нього вдома електронні ваги він використовував для перевірки маси придбаного метамфетаміну, щоб його не ошукали, а вилучені пусті сліп-пакети для фасування метамфетаміну на разові дози, коли гроші дозволяли придбати значну кількість такої речовини. Вилученого у нього метамфетаміну йому вистачило б десь на два тижні. З висновком експертиз згоден. У вчиненому розкаюється та просить суворо не карати. Просить врахувати, що на цей час він наркотичні засоби та психотропні речовини не вживає і позбувся залежності від них. Дійсно, після проведення обшуку він змінив місце проживання і нікому про це не повідомив.

Крім повного визнання своєї вини в зазначеному кримінальному правопорушенні, та підтвердження його фактичних обставин, винуватість ОСОБА_6 повністю доведена сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.

Допитаний судом у якості свідка ОСОБА_7 показав, що є рідним братом обвинуваченого. В 2016 році його брат проживав за адресою: АДРЕСА_1 , з їх батьками. Йому відомо, що в 2014 році у ОСОБА_8 була травма, йому було зроблено дві операції, два рази встановлювали «апарат ОСОБА_9 », через що брат майже весь час сидів вдома. Йому відомо про те, що в 2016 році за вказаною адресою проводився обшук, але щодо вилучених психотропних речовин йому нічого не відомо. Вони точно не належали їх батькам. Припускає, що вони належали ОСОБА_10 . Після проведення обшуку брат вдома не проживав і де саме він проживав йому не було відомо. Мати на його запитання не могла сказати, де знаходиться ОСОБА_11 .

За протоколом обшуку від 26 березня 2016 року в період часу з 14 год. 45 хв. до 16 год. 20 хв. слідчим поліції на підставі ухвали слідчого судді в присутності понятих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 було проведено обшук домоволодіння за місцем мешкання ОСОБА_6 за участі останнього за адресою: АДРЕСА_1 . Під час обшуку було виявлено та вилучено 3 сліп-пакети з порошкоподібною речовиною, сліп-пакет з речовиною зеленого кольору рослинного походження, два згортки з речовиною зеленого кольору, сліп-пакет з кристалічною речовиною, сліп-пакет з заповненою кристалічною речовиною близько 15 гр. Також було виявлено пляшку з надписом «Соса-Соlа», заповнену речовиною чорного кольору. Також ОСОБА_6 було видано працівникам поліції та вилучено електронні ваги і порожні сліп-пакети.
Судом за клопотанням прокурора понятих ОСОБА_12 і ОСОБА_13 було допитано в якості свідків. Кожен з них підтвердив сам факт, перебіг та результати проведеного обшуку. Також кожен зі свідків підтвердив, що в виявленій та вилученій пляшці з під «Кока-Коли» була темна рідина, в якій плавали подрібнені пакетики.
За результатами судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № 1/8.6/674 від 06 квітня 2016 року, надані на експертизу 28 березня 2016 року електронні ваги, вилучені за місцем мешкання ОСОБА_6 містять психотропну речовину, обіг якої обмежений метамфетамін, масу якого визначити неможливо у зв`язку з його недостатньою кількістю.
Згідно висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № 1/8.6/675 від 21 квітня 2016 року, надана на дослідження 28 березня 2016 року рідина темно-коричневого кольору об`ємом 250,6 мл., що зберігалась в пляшці з етикеткою «Соса-Соlа», вилучена за місцем мешкання ОСОБА_6 , у своєму складі містить психотропну речовину, обіг якої обмежений - метамфетамін. Маса метамфетаміну складає 0,0251 гр.
Відповідно до висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № 2/8.6-188 від 15 квітня 2016 року, надані на експертизу речовини, масою 11,6888 гр.; 0,3948 гр.; 0,4375 гр.; 0,0192 гр.; 0,0145 гр., вилучені за місцем мешкання ОСОБА_6 , містять психотропну речовину метамфетамін. Метамфетамін віднесений до психотропних речовин, обіг яких обмежений. Маса метамфетаміну в наданих на експертизу речовинах становить відповідно: 8,3341 гр.; 0,2862 гр.; 0,3193 гр.; 0,0097 гр.; 0,0071 гр.
Постановою слідчого від 03 жовтня 2017 року вилучені у ОСОБА_6 електронні ваги, залишки психотропної речовини та порожні сліп-пакети визнані речовими доказами.
Допитаний судом у якості свідка ОСОБА_14 показав, що проживає на АДРЕСА_1 неподалік від будинку, в якому мешкав ОСОБА_6 . Десь починаючи з 2017 року він ОСОБА_6 не бачив і де той перебував, йому не відомо. За час проживання ОСОБА_6 на вул. Луговській він не бачив, щоб до того додому приходили підозрілі особи.
Всі докази, покладені судом в обґрунтування винуватості ОСОБА_6 , визнаються судом належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.
Надаючи кримінально-правову оцінку встановленим судом діянням ОСОБА_6 , суд враховує, що досліджені судом докази поза всяким розумним сумнівом доводять, що ОСОБА_6 повторно вчинив незаконне придбання та зберігання психотропної речовини у великих розмірах, і зазначені обставини визнані самим обвинуваченим.
В той же час, за формулюванням обвинувачення, яке підтримувалося в суді прокурором, ОСОБА_6 незаконно придбав та зберігав за встановлених судом обставин психотропну речовину з метою збуту, у зв`язку з чим діяння ОСОБА_15 за обвинувальним актом були кваліфіковані за ч. 2 ст. 307 КК України.
Сторона захисту категорично заперечує вчинення обвинуваченим діянь з метою збуту та наполягає на тому, що обвинувачений придбав і зберігав психотропну речовину для особистого вживання, тобто без мети збуту.
Мета вчинення кримінального правопорушення згідно зі ст. 91 КПК України є однією з обставин, яка підлягає доказуванню у кримінальному провадженні шляхом збирання, перевірки та оцінки доказів.
Відповідно до змісту ст. 92 КПК України обов`язок доказування покладений на прокурора. Саме сторона обвинувачення повинна доводити винуватість особи поза розумним сумнівом.
Європейський Суд з прав людини наголошує, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Суд виходить з того, що стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій. Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи. Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням (п.п. 22-26 постанови Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 688/788/15-к).
За твердженням прокурора, про наявність мети збуту свідчить великий розмір психотропної речовини, спосіб упакування та розфасування а також те, що ОСОБА_6 є особою раніше судимою за зберігання психотропної речовини без мети збуту в особливо великому розмірі.
Суд враховує роз`яснення, викладені у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 26 квітня 2002 року «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів», за якими про умисел на збут наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів може свідчити як відповідна домовленість з особою, яка придбала ці засоби чи речовини, так й інші обставини, зокрема: великий або особливо великий їх розмір; спосіб упакування та розфасування; поведінка суб`єкта злочину; те, що особа сама наркотичні засоби або психотропні речовини не вживає, але виготовляє та зберігає їх; тощо.
Окрім цього, Верховними Судом сформульована позиція про те, що висновок про наявність умислу особи на збут наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів може ґрунтуватись на великому або особливо великому розмірі лише разом із сукупністю інших обставин (постанова від 07 лютого 2019 року, справа № 750/7474/15-к, провадження № 51-1139км 18), а відповідно до системного аналізу норм права, спосіб упакування та розфасування наркотичних засобів, може свідчити про умисел на збут таких засобів за умов наявності в тому числі й інших достатніх, взаємопов`язаних між собою у сукупності зібраних доказів, зокрема: розміру наркотичних засобів; поведінки суб`єкта злочину; те, що особа сама наркотичні засоби не вживає, але виготовляє та зберігає їх, тощо (постанова від 09 січня 2019 року, справа № 335/5044/16-к, провадження № 51-2641км18).
Надаючи оцінку доводам сторони обвинувачення, суд враховує, що за протоколом обшуку у ОСОБА_6 були виявлені та вилучені п`ять сліп-пакетів з порошкоподібною речовиною масою 11,6888 гр., 0,3948 гр., 0,4375 гр., 0,0192 гр. та 0,0145 гр.

Спосіб упакування та розфасування психотропної речовини (один великий сліп-пакет та лише чотири сліп-пакети з психотропною речовиною у кількості, що розумно не перевищує разову дозу), з урахуванням того, що ОСОБА_6 на час інкримінованих йому діянь вживав психотропні речовини, сам по собі жодним чином не доводить наявність мети її збуту. Цей же спосіб упакування та розфасування психотропної речовини цілком узгоджується з твердженнями ОСОБА_6 про те, що коли гроші дозволяли придбати значну кількість психотропної речовини, він фасував її в сліп-пакети на разові дози. Відповідні твердження ОСОБА_6 також узгоджуються і з результатами обшуку, під час якого у ОСОБА_6 було виявлено та вилучено пляшку з надписом «Соса-Соlа», заповнену речовиною чорного кольору. За показами свідків ОСОБА_12 і ОСОБА_13 в зазначеній пляшці плавали подрібнені пакетики, які, за твердженнями в суді ОСОБА_6 , є сліп-пакетами, в яких він зберігав психотропну речовину, залишки якої і розчиняв напоєм в пляшці (отже, такі сліп-пакети не збувалися ОСОБА_6 разом з психотропною речовиною, а після вживання такої психотропної речовини поміщувалися до зазначеної пляшки).

Великий розмір психотропної речовини також не доводить наявність мети збуту, оскільки загальна кількість вилученої психотропної речовини очевидно не є такою, вжити яку ОСОБА_6 не міг би самостійно.

Посилання прокурора на те, що ОСОБА_6 є особою, раніше судимою за зберігання психотропної речовини без мети збуту в особливо великому розмірі, і це доводить наявність мети збуту, судом відхиляється як таке, що ґрунтується на довільній переоцінці змісту відповідного вироку Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 12 грудня 2014 року, який навпаки доводить, що в 2014 році ОСОБА_6 вже зберігав розфасовану психотропну речовину метамфетамін, без мети збуту, при цьому в значно більшому розмірі.

Інші докази, які б доводили наявність у ОСОБА_6 мети збуту психотропної речовини, суду не надані, стороною обвинувачення не доведено поза розумним сумнівом таку мету злочинних дій обвинуваченого і сукупність досліджених доказів поза всяким розумним сумнівом достатньо доводить, що ОСОБА_6 придбав та зберігав психотропну речовину без мети збуту.

З огляду на викладене, судом внесені відповідні зміни до формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

На підставі викладеного, згідно вимог ч. 3 ст. 337 КПК України, суд вважає за необхідне вийти за межі висунутого ОСОБА_6 обвинувачення в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, оскільки це необхідне для ухвалення справедливого вироку, захисту прав людини і її основоположних свобод, покращує становище обвинуваченого і кваліфікує дії ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 309 КК України, оскільки останній, діючи з прямим умислом, повторно вчинив незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту, у великих розмірах.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Згідно зі ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчиненню нових злочинів. При цьому під час вибору заходу примусу суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного й обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. З огляду на принципи справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Визначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_15 суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке є умисним закінченим злочином середньої тяжкості, обставини вчинення кримінального правопорушення, характер та ступінь тяжкості спричинених наслідків, наявність декількох кваліфікуючих ознак вчиненого злочину, обсяг психотропної речовини, яка є предметом кримінального правопорушення, відомості про особу обвинуваченого.
Останній є особою, раніше судимою за вчинення аналогічного злочину, новий злочин вчинив в період іспитового строку, має зареєстроване місце проживання, де характеризується позитивно, має батьків похилого віку, які страждають на хронічні захворювання, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, переховувався від органу досудового розслідування.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає щиросердне каяття.
Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_15 , судом не встановлені і на такі обставини сторона обвинувачення не посилається.
При цьому суд враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_6 і попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, є покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції відповідної статті Особливої частини КК України, оскільки підстави для призначення обвинуваченому покарання більш м`якого, ніж передбачено законом, не встановлені і саме таке покарання буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства і вимогами захисту основоположних прав особи.

До матеріалів справи долучена копія вироку Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 12 грудня 2014 року, яким ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 309 КК України засуджено до 5 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки.

За довідкою Амур-Нижньодніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Дніпропетровській області ОСОБА_15 за вказаним вироком перебуває на обліку в органі пробації і станом на час розгляду справи в суді з обліку не знятий.

Оскільки нове кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим в період іспитового строку, остаточне покарання за сукупністю вироків підлягає визначенню з урахуванням вимог ч. 1 ст. 71, ч. 3 ст. 78 КК України шляхом часткового приєднання до покарання за цим вироком, невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Запобіжний захід обвинуваченому у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили слід залишити без змін, оскільки тяжкість та підвищена суспільна небезпека вчиненого обвинуваченим злочину, з огляду на вид та розмір призначеного йому покарання і попередню поведінку обвинуваченого, дають підстави для висновку про наявність ризику переховування обвинуваченого від суду.

На підставі ч. 2 ст. 122, ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого на користь держави підлягають стягненню документально підтверджені витрати на залучення експертів.

Питання подальшої долі речових доказів підлягає вирішенню згідно вимог ст. 100 КПК України. При цьому суд виходить з того, що хоча вилучені у ОСОБА_15 електронні ваги та пусті сліп-пакети і є речовими доказами, оскільки зберегли на собі його сліди (ваги) та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ обставин, що підлягають доказуванню (сліп-пакети), однак не є засобами чи знаряддями вчинення злочину, отже не підлягають спеціальній конфіскації в порядку ст.ст. 96-1, 96-2 КК України, а як такі, що не мають ніякої цінності підлягають знищенню (п. 4 ч. 9 ст. 100 КПК України).

Керуючись ст.ст. 7-29, 94, 368, 374 КПК України,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного за цим вироком покарання, частково у вигляді 2 (двох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі, приєднати невідбуту частину покарання за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 12 грудня 2014 року та остаточно призначити ОСОБА_6 до відбування покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 2 (два) місяці.

До набрання вироком законної сили продовжити дію раніше обраного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)».

Строк відбування покарання ОСОБА_6 обраховувати з 25 квітня 2019 року.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати на залучення експертів у загальному розмірі 3261 (три тисячі двісті шістдесят одна) гривня 98 (дев`яносто вісім) копійок.

Речові докази: залишки психотропної речовини, електронні ваги та порожні сліп-пакети які знаходяться в камері зберігання речових доказів Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області (порядковий номер 312) - знищити.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою з моменту вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду за їх зверненням.

Головуючий:

05.09.2019