ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1407/19 Справа № 208/6314/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2019 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0001784 за апеляційною скаргою прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 21 вересня 2019 року щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в Російській Федерації, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді щодо ОСОБА_8 скасувати частково, та постановити нову ухвалу, якою збільшити заставу до 120 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також визначити часом фактичного затримання ОСОБА_8 17.40 годин 19.09.2019 року, в іншій частині ухвалу залишити без змін.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що в ухвалі слідчого судді зазначено, що строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 слід рахувати з моменту його затримання в порядку ст.208 КПК України, з 15.00 годин 19.09.2019 року, однак згідно інформації, що міститься в Журналі обліку доставлених, відвідувачів та запрошених до Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, ОСОБА_8 прийшов до вказаного приміщення о 16.00 годин 19.09.2019 року та перебував там до 16.40 годин. При виході з приміщення Кам`янського ВП ним власноручно зроблено запис про відсутність скарг на працівників поліції. Цього ж дня, о 17.40 годин ОСОБА_8 знову прибув до Кам`янського ВП та був затриманий працівниками поліції в порядку ст.208 КПК України.
Вказує на те, що у органу досудового розслідування в період з 15.00 годин до 17.40 годин 19.09.2019 року не було достатніх підстав вважати ОСОБА_8 підозрюваним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.156 КК України, та відповідно підстав затримувати його в порядку ст.208 КПК України, поводитись з ним як з підозрюваним, в тому числі обмежувати ОСОБА_8 у праві пересування.
Зазначає, що слідчим суддею в обгрунтування визначення часу затримання особи взято до уваги лише зауваження ОСОБА_8 до протоколу затримання та посилання на обмеження його у праві пересування, при цьому доводи, на підставі яких не враховано показання слідчого, в ухвалі не відображено.
Також посилається на те, що визначений слідчим суддею розмір застави не здатен запобігти ризику впливу на малолітню потерпілу і свідків у кримінальному провадженні.
Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 21 вересня 2019 року було задоволено клопотання слідчого та застосовано щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії запобіжного заходу рахувати з 15.00 годин 19.09.2019 року до 16.11.2019 року включно, а також визначено заставу у розмірі 153 680 грн..

Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення зазначив, що прокурором у судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_8 не має достатнього ступеню соціальних зв`язків, які б спростовували ризик залишення меж міста, області або країни з метою ухилення від кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину, обізнаний з особою та персональними даними малолітньої потерпілої та її родича, та може впливати на них з метою ухилення від кримінальної відповідальності або з метою суттєвого зменшення рівня її тяжкості, нівелювання або зменшення доказової бази сторони обвинувачення, характер інкримінованого підозрюваному злочину та обставини його вчинення свідчать про можливість продовження подібних протиправних дій.
Також слідчий суддя зазначив, що позитивні характеристики підозрюваного, наявність у нього постійного місця роботи та проживання не переважають встановленні ризики, передбаченні п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, та обгрунтовану підозру у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, тому дійшов висновку, що до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним ризикам.
Крім того, слідчим суддею визначено час фактичного затримання ОСОБА_8 , а саме 15.00 годин 19.09.2019 року, оскільки з цього часу він силою або через підкорення наказу змушений був залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою, що узгоджується з приписами ст.209 КПК України.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які заперечували щодо задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги апеляційної скарги прокурора підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
Слідчий суддя, постановлюючи ухвалу про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначив розмір застави, однак не обґрунтував обраний розмір цієї застави.
Допущені порушення, відповідно до ст. 412 КПК України, є підставою для скасування ухвали та постановлення нової ухвали судом апеляційної інстанції.
Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
З наданих матеріалів вбачається, що постановлюючи нову ухвалу, колегія суддів враховує наведені в клопотанні прокурора дані про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КК України, при цьому обставини, що дають підстави підозрювати його у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання.
Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення, колегія суддів зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30 серпня 1998 року у справі«Фокс, Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Як вбачається з наданих до клопотання матеріалів, обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується низкою доказів, наявних в кримінальному провадженні, зокрема:- протоколами допитів малолітньої потерпілої ОСОБА_9 , законного представника малолітньої потерпілої ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ; - протоколом проведення слідчого експерименту з малолітньою потерпілою ОСОБА_9 ; - протоколом пред`явлення особи для впізнання малолітній потерпілій ОСОБА_9 , а також іншими матеріалами клопотання у їх сукупності.
Таким чином, обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_8 злочину є доведеною. Також, приймається до уваги, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії» зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою, до того ж при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обгрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування.
Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що доводи поданого клопотання є обґрунтованими, а заявлені ризики об`єктивно існують і для їх запобігання, необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Так, колегія суддів вважає, що наявні ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що перебуваючи на свободі, підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, пов`язаного із посяганням на статеву свободу і статеву недоторканість малолітньої дитини, а також впливати на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні з метою зміни їх показань для ухилення від кримінальної відповідальності.
Між тим ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає не доведеним, оскільки прокурором не надано належних доказів того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Відповідно до ст. 178 КПК України, колегія суддів враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , вагомість наявних доказів вчинення ним інкримінованого йому злочину, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим, а також дані, що характеризують особу ОСОБА_8 , а саме, що він працює, має міцні соціальні зв`язки, позитивно характеризується, крім того стан його здоров`я, який не виключає можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Суд апеляційної інстанції за результатами апеляційного розгляду вважає, що інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України і тримання підозрюваного під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.
Згідно із рішенням ЄСПЛ Осипенко проти України, тяжкість обвинувачення та необхідність забезпечення виконання процесуальних рішень могло виправдовувати взяття заявника під варту.
Враховуючи наведене, виходячи з вимог п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційну скаргу прокурора необхідно задовольнити частково, ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 21 вересня 2019 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити частково клопотання слідчого та застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 16.11.2019 року.
Доводи прокурора щодо визначення часу затримання підозрюваного ОСОБА_8 , а саме о 17.40 19.09.2019 року, не заслуговують на увагу, оскільки строк тримання під вартою визначається у днях.
Відповідно до ч.1 ст.197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Згідно із ч.5 ст.115 КПК України, при обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк, за винятком строків тримання під вартою, проведення стаціонарної психіатричної експертизи, до яких зараховується неробочий час та які обчислюються з моменту фактичного затримання, взяття під варту чи поміщення до відповідного медичного закладу.
Враховуючи зазначене, колегія суддів визначає строк тримання під вартою до 16.11.2019 року.
В силу ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Згідно із ч. 5 ст. 182 КПК України із змінами, внесеними згідно із Законом № 1774-VIII від 06.12.2016 року, розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
З урахуванням обставин кримінального правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_8 , майнового і сімейного стану підозрюваного, який працює, враховуючи його стан здоров`я, та ризики, передбачені ст. 177 КПК України, на підставі абз. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне визначити заставу в розмірі 120 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 240 840 гривень і вважає, що саме такий розмір застави достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Керуючись ст. ст. 194, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 21 вересня 2019 року - задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 21 вересня 2019 рокущодо ОСОБА_8 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити частково.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 16 листопада 2019 року.
Взяти під варту в залі суду.
Визначити ОСОБА_8 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 120 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 240 840 гривень.
Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена, як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою заставодавцем.
У разі звільнення ОСОБА_8 з-під варти під заставу, покласти на нього обов`язки:
- з`являтися за першим викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, залежно від стадії кримінального провадження;
- не відлучатися за межі населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, залежно від стадії кримінального провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування з потерпілою та свідками у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Термін обов`язків у разі внесення застави визначити до 16.11.2019 року.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний ОСОБА_8 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Попередити підозрюваного ОСОБА_8 що в разі невиконання покладених на нього зобов`язань внесена застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:

_____________ _________ _________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4