Справа № 457/916/19
провадження №1-кп/457/115/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2019 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Трускавці матеріали кримінального провадження №0000268 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Посьолки, Кузнецького району, Пензенської області, Російської федерації, громадянина України, не працюючого, не військовозобов`язаного, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: востаннє 18.10.2012 року вироком Бориславського міського суду за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки,-
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України;

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
адвоката ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 будучи раніше судимий 18.10.2012 року Бориславським міським судом Львівської області за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки на шлях виправлення не став, а повторно вчинив злочин проти власності.
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 18.07.2019 року, о 14 год. 27 хв., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, через незачинені двері, проник в приміщення будинку АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_6 звідки умисно, таємно, повторно викрав планшет фірми «Asus», модель:001 (МЕ301Т), вартістю 1400 грн. із чохлом чорного кольору виготовленого із шкірозамінника, вартістю 100 грн., чим заподіяв потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 1500 грн.
Крім цього, ОСОБА_3 18.07.2019 року, о 13 год. 30 хв., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, через незачинені двері, проник в приміщення будинку АДРЕСА_4 , де проживає ОСОБА_7 звідки умисно, таємно, повторно викрав мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J2», модель: SM-J200H/DS (SEK), вартістю 1600 грн., чим заподіяв потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Таким чином, ОСОБА_3 своїми умисними діями, обвинувачується у повторному вчиненні таємному викраденні чужого майна (крадіжки), вчиненого з проникненням в житло, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро покаявся у вчиненому.
Потерпілий ОСОБА_6 подав заяву, відповідно до якої не заперечує щодо проведення судового розгляду у порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України, з приводу міри покарання покладається на думку суду.
Потерпілий ОСОБА_7 подав заяву, відповідно до якої не заперечує щодо проведення судового розгляду у порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України, з приводу міри покарання покладається на думку суду.
Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч.3 ст.185 КК України доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним. Судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності та істинності їх позицій відсутні.
Заслухавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши їм зміст ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин і визнає фактичні обставини доведеними наявними у матеріалах кримінального провадження доказами.
Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненому ним кримінальному правопорушенні доведена повністю, а його неправомірні дії слід кваліфікувати за ч.3 ст.185 КК України, оскільки він вчинив повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене з проникненням в житло.
Доведеність вини і така кваліфікація дій обвинуваченому в суду не викликає сумнівів.
При призначенні покарання обвинуваченому, суду слід суворо дотримуватись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що мета покарання засудженого є його виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів.
Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що згідно зі ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Так, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України, судом визнається щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин що обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до положень ст. 67 КК України, судом визнається, незважаючи на відсутність таких даних в обвинувальному акті, рецидив злочинів.
Згідно висновку судово-психіатричного експерта №332, ОСОБА_3 в період інкримінованих йому дій хронічним психічним захворюванням чи недоумством не страждав та не виявляв ознак тимчасового чи будь-якого іншого хворобливого розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. ОСОБА_3 на даний час психічним захворюванням не страждає, виявляє розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, що не позбавляє його можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.
Виходячи з мети покарання, принципів його справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Суд приходить до висновку, що обвинуваченому слід обрати покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, за якою він притягається до кримінальної відповідальності, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів.
Таким чином, призначаючи покарання обвинуваченому, суд дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів. З огляду на характер, кількість та систематичність кримінальних правопорушень, вчинених обвинуваченим, особу обвинуваченого, який неодноразово судимий, суд приходить до переконання, що його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів є неможливими без ізоляції від суспільства.
Підстав для застосування ст. 69 КК України чи норм ст. 69-1 КК України до обвинуваченого, суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов, за яких дані правові норми можуть бути застосовані, та оскільки суд однозначно переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, визначена даним вироком міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України,
суд -
у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком три роки.
Запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Трускавецького міського суду Львівської області від 19 липня 2019 року, а саме: на майно, вилучене 18.07.2019 під час проведення обшуку затриманого в ОСОБА_3 , а саме:мобільний телефон марки «Samsung», модель SM-J200H/DS, імеі: НОМЕР_1 , імеі: НОМЕР_2 ; планшет фірми «Asus», модель:001(МЕ301Т), серійний номер НОМЕР_3 ; чохол до планшету фірми «Asus», модель:001 (МЕ301Т) виготовлений із шкірозамінника чорного кольору скасувати.

Речові докази: картонну коробку та сервісні документи на мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J2», мобільний телефон марки «Samsung», модель SM-J200H/DS, імеі: НОМЕР_1 , імеі: НОМЕР_2 , які згідно квитанцій №000821, №000826 зберігаються в Трускавецькому ВП Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області - повернути потерпілому ОСОБА_7 .
Речові докази: картонна коробка, товарні чеки та інші документи на викрадені планшет фірми «Asus», модель: 001 (МЕ301Т), серійний номер D4OKCTO36259, та чорний чохол до планшету фірми «Asus» Model:001 (МЕ301Т) виготовлений із шкірзамінника чорного кольору повернути потерпілому ОСОБА_6 .
Речові докази: DVD-R диск із записом відео файлів з камер відео спостереження, що розміщені в будинку АДРЕСА_3 за 18.07.2019 року залишити при матеріалах справи;

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Трускавецький міський суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення вироку судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя: ОСОБА_1