В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02.12.2019 Справа №607/73/16-к

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002565 від 16 вересня 2015 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Коломия Івано-Франківської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , несудимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 190, ч. 2 ст. 296 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

15 вересня 2015 року близько 22.00 год. у ОСОБА_3 , який разом із особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, перебував у громадському місці - поблизу продуктового магазину «Темп», що на Привокзальному майдані в м. Тернополі, виник злочинний умисел, направлений на вчинення хуліганства.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 15 вересня 2015 року близько 22.00 год., перебуваючи у громадському місці - поблизу продуктового магазину «Темп», що на Привокзальному майдані в м. Тернополі, ОСОБА_3 разом із особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилось у зневажливому ставленні до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, маючи на меті показати свою винятковість та розгнузданість самолюбства, пов`язаного з неповагою до особи та людської гідності, байдужим ставленням до суспільних відносин, які забезпечують спокійний відпочинок громадян і дотримання правил поведінки в побуті, безпричинно розпочали конфлікт із ОСОБА_6 , в ході якого ОСОБА_3 , діючи з особливо ю зухвалістю, яка виразилась у фізичному насильстві із заподіянням тілесних ушкоджень, безпричинно умисно наніс ОСОБА_6 один удар рукою в ділянку обличчя, від якого останній впав на прилягаючу поверхню.

Під час вчинення ОСОБА_3 хуліганських дій відносно ОСОБА_6 до нього приєдналась особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, який спільно із ОСОБА_3 із хуліганських спонукань, діючи з особливою зухвалістю, умисно та безпричинно нанесли декілька (близько 5-ти) ударів ОСОБА_6 в різні частини тіла під час того, як він перебував в положенні лежачи.

В результаті злочинної діяльності ОСОБА_3 і особи, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, потерпілому ОСОБА_6 спричинено фізичний біль, а також садно слизової оболонки правої половини нижньої губи та злами коронкових частин 2-3-го правих нижніх зубів, які за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень із короткочасним розладом здоров`я.

Крім цього злочинними діями ОСОБА_3 і особи, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, грубо порушено громадський порядок, а саме суспільні відносини, які забезпечують спокійний відпочинок громадян і дотримання правил поведінки в побуті, а також заподіяно шкоду особистим інтересам потерпілого ОСОБА_6 , наданих йому Конституцією України правам на повагу до гідності, свободу та особисту недоторканність.

Окрім цього, 23 березня 2016 року близько 10 год. 50 хв. у ОСОБА_3 , який знаходився на території автомобільної мийки «Стожари», що по вул. Піскова, 3 в м. Тернополі, виник злочинний намір, направлений на заволодіння чужим майном шляхом шахрайства.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_3 23 березня 2016 року близько 10 год. 50 хв., перебуваючи на території вказаної автомобільної мийки, де також перебував ОСОБА_7 , 1996 р.н., зареєстрований в АДРЕСА_2 , у якого знаходився електронний пристрій Samsung GALAXY GRAND Prime SM-G531HZADSЕK IMEI НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 , знаючи про те, що останній має при собі свій мобільний телефон, маючи на меті заволодіти вказаним мобільним телефоном, не маючи при цьому наміру його повернути, підійшов до ОСОБА_8 та звернувся до нього з проханням надати йому свій мобільний телефон. Запевнивши останнього, що через короткий проміжок часу поверне йому телефон, ОСОБА_9 будучи переконаним, що ОСОБА_3 неодмінно поверне йому його мобільний телефон, будучи введений обіцянкою ОСОБА_3 в оману, не підозрюючи наміру заволодіння ОСОБА_3 його телефоном, вийняв з кишені свій електронний пристрій та добровільно передав його ОСОБА_3 . Останній, отримавши від ОСОБА_8 вказаний мобільний телефон, тим самим заволодівши належним ОСОБА_10 електронним пристроєм, вартістю 3327,70 грн., який знаходився у чохлі вартістю 167 грн., у якому знаходилась сім-картка «Київстар», вартістю 20 грн., запевнивши його володільця про своєчасне його повернення, покинув приміщення автомобільного боксу - територію автомобільної мийки.

Окрім цього досудовим розслідуванням встановлено, що 16 липня 2016 року о 07 годині 00 хвилин у ОСОБА_3 , який перебував біля зупинки громадського транспорту по вул. Б.Хмельницького в м. Тернополі, виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Також, 16 липня 2016 року о 07 годині 00 хвилин ОСОБА_3 перебував біля зупинки громадського транспорту по вул. Б.Хмельницького в м. Тернополі, де також перебував ОСОБА_11 , у якого в користуванні знаходився мобільний телефон торгової марки «Sony Xperia Z1». Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 під час спілкування із ОСОБА_11 звернувся до нього з проханням надати йому свій мобільний телефон торгової марки «Sony Xperia Z1», запевнивши ОСОБА_12 , що через короткий проміжок часу поверне йому телефон. ОСОБА_11 , будучи переконаним, що ОСОБА_3 неодмінно поверне йому його мобільний телефон, не підозрюючи наміру заволодіння ОСОБА_3 його мобільним телефоном, вийняв з кишені свій мобільний телефон торгової марки «Sony Xperia Z1» та добровільно передав його ОСОБА_3 . Останній отримав від ОСОБА_11 мобільний телефон торгової марки «Sony Xperia Z1», який належить ОСОБА_11 , вартістю 4239,20 грн., у якому знаходилась сім-картка «Київстар», вартістю 25 грн., запевнив його володільця, що своєчасне його поверне, залишив останнього поблизу зупинки громадського транспорту по вул. Б.Хмельницького в м. Тернополі.

Після цього, ОСОБА_3 з місця вчинення злочину втік, не маючи наміру повертати ОСОБА_11 мобільний телефон торгової марки «Sony Xperia Zl», тобто заволодів мобільним телефоном шляхом обману, чим спричинив ОСОБА_11 шкоду на загальну суму 4264,20 гривень.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив злочини, передбачені:

- ч. 1 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство);

- ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно;

- ч. 2 ст. 296 КК України, - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 190, ч. 2 ст. 296 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся та в судовому засіданні вказав, що 15 вересня 2015 року близько 22.00 год. він, перебуваючи з ОСОБА_13 поблизу продуктового магазину «Темп», що на Привокзальному майдані в м. Тернополі, під час конфлікту із ОСОБА_6 наніс останньому один удар рукою в ділянку обличчя, від якого той впав на прилягаючу поверхню, після чого ОСОБА_13 також наніс декілька ударів ОСОБА_6 в різні частини тіла. Крім того вказав, що 23 березня 2016 року близько 10 год. 50 хв., перебуваючи на території автомобільної мийки по вул. Піскова, 3 в м. Тернополі, він підійшов до ОСОБА_7 та попросив дати йому його мобільний телефон, запевнивши останнього, що поверне йому телефон. Однак отримавши від ОСОБА_7 його телефон, він покинув територію автомобільної мийки, при цьому не повернувши потерпілому його телефон. В подальшому вказаний мобільний телефон він відніс у ломбард, отримавши натомість грошові кошти в сумі 1000 грн. Також вказав, що 16 липня 2016 року о 07.00 год., перебуваючи біля зупинки громадського транспорту по вул. Б.Хмельницького в м. Тернополі, він попросив у ОСОБА_11 його мобільний телефон, запевнивши, що через короткий проміжок часу поверне його, після чого ОСОБА_11 добровільно передав йому свій телефон, отримавши який, він пішов звідти, не повернувши його потерпілому. Просить суд з врахуванням визнання вини та щирого каяття його суворо не карати.

Обвинувачений ОСОБА_3 , визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 190, ч. 2 ст. 296 КК України, за обставин, викладених у обвинувальних актах, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, а також розміром цивільного позову, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень та кваліфікує його дії за:

- ч. 1 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство);

- ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно;

- ч. 2 ст. 296 КК України, - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, його вік та стан здоров`я, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, зокрема до обставин, що пом`якшують покарання суд відносить повне визнання обвинуваченим своєї вини, щире каяття, активне сприяння в розкритті кримінальних правопорушень. Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд не вбачає.

На підставі наведеного, враховуючи сукупність пом`якшуючих покарання обставин, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання у межах санкцій статтей обвинувачення, а саме за ч. 1, 2 ст. 190 КК України у виді штрафу та за ч. 2 ст. 296 КК України у виді позбавлення волі, у відповідності до ч. 1 ст. 70 КК України призначити покарання ОСОБА_3 за вчинені кримінальні правопорушення за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі. Водночас з врахуванням пом`якшуючих покарання ОСОБА_3 обставин, даних про його особу, суд вважає за можливе на підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку та з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого у період його дії на нього слід покласти передбачені п. п. 1, 2 ч. 1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України обов`язки, які на думку суду будуть необхідні і достатні для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,

З А С У Д И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 190, ч. 2 ст. 296 КК України, та призначити йому за даними кримінальними правопорушеннями покарання:

- за ч. 1 ст. 190 КК України - у виді штрафу в дохід держави в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень;

- за ч. 2 ст. 190 КК України - у виді штрафу в дохід держави в розмірі 100 (сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень;

- за ч. 2 ст. 296 КК України - у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_3 призначити остаточне покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 (один) рік 6 (місяців).

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Головуючий суддяОСОБА_1