Ухвала
Іменем України

21 жовтня 2019 року
м. Київ

справа № 760/724/17-к
провадження № 51-5078впс19

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши клопотання прокурора другого відділу управління Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_4 про направлення кримінального провадження № 0003550 від 26 березня 2016 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених частиною 2 статті 382, частиною 4 статті 368 Кримінального кодексу України (далі КК), ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених частиною 5 статті 27, частиною 4 статті 368 КК та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених частиною 3 статті 27, частиною 4 статті 368 КК, з Печерського районного суду міста Києва до Вищого антикорупційного суду,
встановив:
До Верховного Суду в порядку статей 33-1, 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), п. 20-2 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України надійшло клопотання прокурора про направлення кримінального провадження щодо ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з Печерського районного суду м. Києва до Вищого антикорупційного суду.

Клопотання мотивовано тим, що 05 вересня 2019 року розпочав роботу Вищий антикорупційний суд.
Згідно з частиною 1 статті 33-1 КПК Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних злочинів, передбачених в примітці статті 45КК, статтями 206-2, 209, 211, 366-1 КК, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини 5 статті 216 КПК.

Згідно з клопотанням злочин, передбачений частиною 4 статті 368 КК, в якому обвинувачуються ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відповідає умовам, які визначені в пункту 2 частини 5 статті 216 КПК (розмір предмета злочину в п`ятсот і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленої законом на час вчинення злочину (якщо злочин вчинено службовою особою суб`єкта господарювання, у статутному капіталі якого частка державної або комунальної власності перевищує 50 відсотків), що є підставою для передачі кримінального провадження до Вищого антикорупційного суду.

Учасникам судового провадження було повідомлено про час та місце розгляду клопотання, проте для розгляду вони не з`явилися, що не перешкоджає вирішенню питання. Заперечень та заяв про відкладення розгляду клопотання від учасників судового провадження, які не прибули в судове засідання, не надійшло.
Перевіривши наведені доводи, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню на таких підставах.
Встановлення правил підсудності має важливе значення для правильного функціонування судової системи, а також для виконання судами покладених на них завдань і визначення суду, компетентного здійснювати розгляд кримінального провадження щодо конкретного кримінального правопорушення. Підсудність є ефективним засобом, який сприяє тому, щоб конкретне кримінальне провадження розглядалося і вирішувалася законним, компетентним, незалежним і неупередженим судом.
Неухильне дотримання правил підсудності є запорукою забезпечення реалізації передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
За допомогою правил про підсудність забезпечується також рівність всіх громадян перед законом і судом (статті 24 Конституції України та статті 10 КПК). Будучи одним з проявів цієї конституційної засади, чітко встановлена законом підсудність набуває ознак суб`єктивного права людини на законного суддю, тобто права будь-якої людини знати наперед, який саме суд і в якому складі відповідно до закону правомочний здійснювати стосовно нього судове провадження, якщо така необхідність виникне.
Відповідно до вимог абзацу 1 частини 3 статті 34 КПК питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що поставляється вмотивована ухвала.
Частиною 1 статті 33-1 КПК передбачено, що Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних злочинів, передбачених в примітці статті 45КК, статтями 206-2, 209, 211, 366-1КК, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частиною 5 статті 216 КПК.
Відповідно до частини 3 статті 33-1 КПК інші суди, визначені цим Кодексом, не можуть розглядати кримінальні провадження щодо злочинів, які віднесені до підсудності Вищого антикорупційного суду (крім випадку, передбаченого абзацом сьомим частини першої статті 34 цього Кодексу).
Згідно із пунктом 20-2 Розділу XI «Перехідні положення» КПК України, у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо початку роботи Вищого антикорупційного суду» № 100-IX від 18 вересня 2019 року ( набрав чинності 22 вересня 2019 року) підсудність Вищого антикорупційного суду, передбачена цим Кодексом як суду першої інстанції, суду апеляційної інстанції та слідчих суддів, поширюється на кримінальні провадження, відомості за якими про кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань:

1) до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо початку роботи Вищого антикорупційного суду»;
2) якщо досудове розслідування здійснюється або здійснювалося Національним антикорупційним бюро України та закінчено прокурорами Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.
З дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо початку роботи Вищого антикорупційного суду» у кримінальних провадженнях, досудове розслідування яких здійснюється Національним антикорупційним бюро України або досудове розслідування яких здійснювалося Національним антикорупційним бюро України та закінчено прокурорами Спеціалізованої антикорупційної прокуратури у разі якщо судовий розгляд у судах першої та апеляційної інстанцій не закінчено до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо початку роботи Вищого антикорупційного суду», такі кримінальні провадження передаються до Вищого антикорупційного суду для розгляду в установленому цим Кодексом порядку.
Як убачається із матеріалів провадження, досудове розслідування кримінального провадження здійснювалося Національним антикорупційним бюро України, а обвинувальний акт направлено Спеціалізованою антикорупційною прокуратурою.
Отже, оскільки судом першої інстанції вказане кримінальне провадження відповідно до пункту 4 абзацу 2 статті 20-2 розділу ХІ «Перехідних положень» КПК не передано до Вищого антикорупційного суду, колегія суддів Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду з метою дотримання вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод дійшла висновку, що клопотання прокурора про направлення кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з Печерського районного суду м. Києва до Вищого антикорупційного суду підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 33-1, 34, п. 20-2 розділу ХІ «Перехідних положень» КПК, Верховний Суд

постановив:
Клопотання прокурора другого відділу управління Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_4 задовольнити.

Кримінальне провадження № 0003550 від 26 березня 2016 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених частиною 2 статті 382, частиною 4 статті 368 Кримінального кодексу України (далі КК), ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених частиною 5 статті 27, частиною 4 статті 368 КК та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених частиною 3 статті 27, частиною 4 статті 368 КК, направити з Печерського районного суду міста Києва до Вищого антикорупційного суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3