Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

25 вересня 2019 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі :
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю:
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисників-адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
прокурора ОСОБА_7 ,
потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
представника потерпілих адвоката ОСОБА_12 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_13 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Ківерцівського районного суду Волинської області від 02 серпня 2019 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000026,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 02 серпня 2019 року задоволено клопотання прокурора та продовжено обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів - до 30 вересня 2019 року.
Мотивував своє рішення суддя тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, що потягнув за собою смерть потерпілих, а будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризику, передбаченого ст.177 Кримінальним процесуальним кодексом України (далі КПК), для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, судом не встановлено.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_4 просить скасувати вказану ухвалу як таку, що прийнята з істотним порушенням кримінального процесуального законодавства. На обґрунтування своїх вимог апелянт зазначив, що зважаючи на те, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні здійснювало слідче управління ГУНП у Волинській області, то клопотання про продовження строку тримання під вартою повинен був розглядати Луцький міськрайонний суд Волинської області, проте обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування з 29 липня 2019 року перебував у Ківерцівському районному суді Волинської області. Крім того, захисник вважає, що місцевим судом було порушено вимоги ст.ст.314, 315 КПК, оскільки розгляд клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою було розглянуто без призначення підготовчого судового засідання.
Під час судового розгляду захисник доповни свої апеляційні вимоги і просив колегію суддів відмовити у задоволенні клопотання прокурора про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обрати йому запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою його реєстрації й фактичного проживання.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисників-адвокатів ОСОБА_5 і ОСОБА_6 на підтримання апеляційної скарги, прокурора ОСОБА_7 про безпідставність апеляційних вимог, думку потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та представника потерпілих адвоката ОСОБА_12 про залишення ухвали без змін, перевіривши матеріали судової справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Згідно вимог ч.1 ст.404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Як вбачається з матеріалів судової справи, у провадженні Ківерцівського районного суду Волинської області перебуває кримінальне провадження №0000026 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України.
Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 30 вересня 2019 року включно.
Прокурор подав клопотання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою на 60 днів, оскільки продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК, а саме ОСОБА_4 може переховуватись від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального, незаконно впливати на свідків, потерпілих з метою зміни ними своїх показань, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема невчасно прибувати на виклики до прокурора та суду, змінювати без дозволу суду місце проживання.

Кримінальним процесуальним законом визначено, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Так статтею 177 КПК встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Так, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду, що на даний час не зник та продовжує існувати ризик, який виправдовує подальше тримання ОСОБА_4 під вартою, а саме його можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження. Зокрема як встановлено під час апеляційного розгляду та було підтверджено обвинуваченим, він протягом 26 років працював в органах внутрішніх справ, що дає підстави стверджувати, що ОСОБА_4 володіє відповідними знаннями та навичками, які зможе використати для спотворення речових доказів.
Зважаючи на те, що судовий розгляд даного кримінального провадження на даний час не розпочато і судом ще не досліджувались речові докази, та враховуючи принцип безпосередності дослідження доказів, з урахуванням тяжкості можливого покарання у разі визнання ОСОБА_4 винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину, колегія суддів вважає доведеним заявлений ризик.
Водночас стороною обвинувачення не було надано доказів, які б підтверджували «поза розумним сумнівом» наявності інших ризиків, заявлених у клопотанні прокурора.
Крім того, з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями вбачається, що 02 серпня 2019 року о 14 год. 38 хв. секретарем суду проведено повторний авторозподіл судової справи №158/2019/19 згідно ухвали від 02.08.2019 р. про задоволення самовідводу судді ОСОБА_14 . Автоматизованою системою визначено головуючого суддю ОСОБА_15 .
При цьому, як вбачається з журналу судового засідання від 02 серпня 2019 року та підтверджується технічним записом даного судового засідання, розгляд клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу було розпочато о 14 год. 59 хв. Таким чином, доводи сторони захисту щодо проведення судового засідання з розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою до автоматизованого розподілу судової справи позбавлені підстав та не ґрунтуються на матеріалах провадження.
Також не знайшли свого підтвердження доводи захисника про порушення підсудності передачі для розгляду як кримінального провадження стосовно ОСОБА_4 так і клопотання про продовження йому запобіжного заходу.
Як визначено ч.1 ст.32 КПК, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. З огляду на те, що місцем вчинення злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_4 , є вул. Залізнична в с.Дачне Ківерцівського району Волинської області, то за територіальною підсудністю розгляд вказаного кримінального провадження повинен здійснювати саме Ківерцівський районний суд Волинської області.
Водночас, колегія суддів зауважує, що згідно положення частини 3 ст.315 КПК, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. Отже законодавець вказаною нормою встановив право, але не обов?язок суду, під час підготовчого судового засідання вирішити питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження - обрання, зміни чи скасування запобіжного заходу за клопотанням учасників судового провадження, а тому доводи апелянта щодо розгляду клопотання прокурора у даному кримінальному провадженні лише під час підготовчого судового засідання не грунтуються на законі та позбавлені підстав. При цьому колегія суддів зауважує, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою розглянуто у відповідності до вимог кримінального процесуального закону. За таких обставин доводи апелянта про істотне порушення вимог ст.ст.314, 315 КПК є безпідставними.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що на даний час більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та запобігти наявному ризику, а тому дана ухвала про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування та задоволення апеляційних вимог захисника не вбачається

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Ухвалу Ківерцівського районного суду Волинської області від 02 серпня 2019 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_5 - без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3