Провадження №/п 1-в/317/308/2019
Справа № 317/3532/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.11.2019 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області

у складі: головуючого ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

представника адміністрації БВК №99 ОСОБА_4 ,

представника засудженого ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі в режимі відеоконференції подання ДУ «Біленьківська виправна колонія №99» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Макіївка Донецької області, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, до арешту мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою : АДРЕСА_2 ., раніше не судимого, засудженого:

15.02.2017 р. Святошинським районним судом міста Києва за ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307, 70 КК України до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Зарахувати строк попереднього ув`язнення з 26.06.2015 p. по день набрання вироком законної сили із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Ухвалою апеляційного суду міста Києва від 30.11.2017 р. вирок Святошинського районного суду міста Києва від 15.02.2017 р. в частині скоєння злочину за ч. 2 ст.28, ч. 2 ст. 305 КК України скасувати, вважати засудженим за ч. 3 ст. 307 КК України до 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ч. 5 ст.72 КК України зарахувати строк попереднього ув`язнення з 26.06.2015 р. по 20.06.2017 р. включно із розрахунку їдені, попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі, а з 21.06.2017 р. по 30.11.2017 р. із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі. Решта вироку без змін.

Постановою Верховного Суду України від 23.10.2018р. на підставі ч. 5 ст. 72КК України ; Врахувати строк попереднього ув`язнення з 21.06.2017 р. по 30.11.2017 р. із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі,

ВСТАНОВИВ:
До Запорізького районного суду Запорізької області надійшло подання ДУ «Біленьківська виправна колонія №99» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 .

В обґрунтування подання зазначено, що ОСОБА_6 засуджено 15.02.2017 р. Святошинським районним судом міста Києва за ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307, 70 КК України до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Ухвалою апеляційного суду міста Києва від 30.11.2017 р. вирок Святошинського районного суду міста Києва від 15.02.2017 р. скасовано в частині скоєння злочину за ч. 2 ст.28, ч. 2 ст. 305 КК України, вважається засудженим за ч. 3 ст. 307 КК України до 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Станом на 31.10.2019 року відбув більш як 3/4 строку покарання, тобто 6 років 9 місяців 9 днів.

Засуджений ОСОБА_6 в місцях позбавлення волі знаходиться з 27.06.2015 року. Під час тримання у слідчому ізоляторі СБ України стягнень та заохочень не: мав, а у Київському слідчому ізоляторі допустив 1 порушення режиму тримання, заохочень не мав.

В Біленьківській виправній колонії №99 відбуває покарання з 25.06.2019 року.Під час відбування покарання порушень установленого порядку відбування покарання не допустив. За виконання обов`язків та додержання правил поведінки має 2 заохочення правами начальника установи. Працевлаштований на дільниці по переробці поліетилену. До виконання покладених обов`язків ставиться сумлінно. За вироком суду цивільного позову не має. У відношенні до персоналу установи грубість не проявляє, виконує вимоги. Приймає участь у суспільному житті відділення, роботі самодіяльної організації засуджених, програмах диференційованого - виховного впливу, прагне підвищення свого загальноосвітнього рівня, на профілактично - виховні заходи реагує позитивно, робить відповідні висновки. За характером спокійний, врівноважений, у відношенні із засудженими не конфліктний, підтримує стосунки із засудженими позитивної спрямованості. Дотримується вимог особистої санітарії та гігієни. Провину у скоєному злочині визнає.

На підставі вищевикладеного та характеристики засудженого адміністрація Біленьківської виправної колонії вважає, що засуджений ОСОБА_6 довів своє виправлення.

В судовому засіданні представник адміністрації ДУ «БВК (№99)» ОСОБА_4 подання підтримав та просив його задовольнити. Крім того, зазначив що 05.11.2019 р. правами начальника установи до ОСОБА_6 було застосовано заохочення у вигляді подяки.

Засуджений ОСОБА_6 та його представник адвокат ОСОБА_5 підтримали подання колонії та просили суд його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 після вивчення матеріалів та особи засудженого не заперечувала проти задоволення подання про умовно дострокове звільнення засудженого, оскільки він, на її думку, довів своє виправлення.

Суд, вивчивши особову справу засудженого, вислухавши думку прокурора, представника ДУ «БВК (№99)» та самого засудженого ОСОБА_6 , прийшов до висновку, що подання про умовно дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 підлягає задоволенню.

У відповідності до ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від покарання можливо при обов`язковій та одночасній наявності в їх сукупності підстав та умов. При цьому головними та вирішальними є факт відбування певної частини покарання, та виправлення засудженого.

Водночас, суд звертає увагу на те, що під виправленням розуміється процес позитивних змін, які відбуваються в особистості засудженого та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Виправлення полягає в тому, щоб шляхом примусового впливу на засудженого внести корективи в його соціально-психологічні властивості, нейтралізувати негативні настанови, змусити додержуватися положень закону про кримінальну відповідальність, а ще краще, нехай навіть під страхом покарання, прищепити повагу до закону. Досягнення такого результату визнається юридичним виправленням, що само по собі важливий результат застосування покарання, суттєвий показник його ефективності.

Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливо лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Судом були витребувані характеризуючи матеріали на засудженого та особова справа.

Загалом із наданих суду матеріалів на засудженого ОСОБА_6 , суд вважає, що подання про умовно-дострокового звільнення ОСОБА_6 є таким, що підлягає задоволенню, оскільки встановлені в судовому засіданні дані у своїй сукупності свідчать про виправлення та перевиховання засудженого.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.81 КК України, ст.537, ч.2, ч.3 ст.539 КПК України, ст.153, 154 КВК України, -

УХВАЛИВ:
Подання ДУ «Біленьківська виправна колонія №99» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 задовольнити в повному обсязі.

Звільнити умовно-достроково засудженого ОСОБА_6 на строк 2 роки 2 місяці 6днів.

Зарахувати в строк відбутого покарання час знаходження в місцях позбавлення волі до фактичного звільнення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

У разі подання апеляції прокурором, виконання зупиняється.

Суддя ОСОБА_1