ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №766/4570/19

21.05.2019 року Херсонський міський суд Херсонської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000090 від 13.09.2018 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсона, українця, громадянина України, одруженого, маючого професійно-технічну освіту, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 02.10.2015 року Комсомольським районним судом м.Херсона засуджено зач.4 ст. 407 КК України із застосуванням ст.69 КК України у виді 2 років позбавлення волі;
- 30.01.2017 року Козелецьким районним судом Чернігівської області засуджено за ч.4 ст. 407 КК України до покарання у виді 8500 грн штрафу ;
- 21.03.2017 року Козелецьким районним судом Чернігівської області засуджено за ч.4 ст. 407 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді 5 місяців арешту з відбуванням на гаупвахті;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України,-
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 19.08.2013 за №151 зараховано до списків особового складу військової частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду водія-прожекториста відділення світлотехнічного забезпечення цієї ж військової частини.
З часу видання ВО Президента України, Головою Верховної ради України Указу «Про часткову мобілізацію» №303/2014 від 17.03.2014 року, до цього часу на території України, згідно ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та ст. 1 Закону України «Про оборону України», почав діяти особливий період, тобто період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Відповідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.
Будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, солдат ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг завдань, доручених йому за посадою.
Всупереч зазначених вимог, солдат ОСОБА_4 , достовірно знаючи статутні обов`язки, передбачені законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вчинивши військовий злочин за наступних обставин.
Так, проходячи військову службу та будучи забезпечений речовим, грошовим, продовольчим та іншими видами забезпечення, 20 листопада 2017 року солдат ОСОБА_4 вирішив тимчасово ухилитись від військової служби та самовільно залишити військову частину, мотивуючи свої дії сімейними обставинами.
Реалізуючи свій умисел, солдат ОСОБА_4 , в умовах особливого періоду, діючи умисно, в порушення статутних вимог, 20 листопада 2017 року самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується на землях АДРЕСА_3 та ухилився від військової служби до 29 січня 2019 року.
В період з 20 листопада 2017 року по 29 січня 2019 року солдат ОСОБА_4 обов`язки військової служби не виконував, до військової частини безпідставно не прибував, проводячи час на власний розсуд. При цьому, солдат ОСОБА_4 не вживав жодних заходів для з`явлення у військову частину, звернення до правоохоронних або інших державних органів чи органів військового управління, за наявності реальної можливості для цього.
В подальшому, солдат ОСОБА_4 вирішив припинити ухилятися від проходження військової служби та 29 січня 2019 року прибув до військової прокуратури Херсонського гарнізону із зізнанням, повідомивши про викладені вище обставини.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні винним себе визнав повністю, щиросердечно розкаявся, пояснивши, що його наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 19.08.2013 за №151 зараховано до списків особового складу військової частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду водія-прожекториста відділення світлотехнічного забезпечення цієї ж військової частини.20 листопада 2017 року самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 та повернувся на війському службу 29 січня 2019 року, пояснивши, що знаходився за місцем свого проживання: АДРЕСА_2 де займався вирішенням проблем особистого характеру, допомагавши своїм батькам, проводив час з друзям.
Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 407 КК України, як самовільне залишення військової частини військовослужбовцем (крім строкової служби), вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
Оскільки учасниками процесу не оспорювалися фактичні обставини справи, а судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин і при цьому у суду відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, вислухавши думку учасників процесу та роз`яснивши обвинуваченому положення ст. 349 ч.3 КПК України, судом визнано недоцільним дослідження інших доказів по справі крім допиту обвинуваченого та дослідження матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.
При обранні покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого, дані про особу обвинуваченого, що характеризується посередньо, обставини, що пом`якшують відповідальність - визнання своє провини й каяття, до обтяжуючих обставин суд відносить повторність вчинення злочину і вважає за необхідне призначити покарання в межах санкції статті, не пов`язане з позбавленням волі.
Керуючись ст. 373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України та призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Відповідно до ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати покарання за вироком Козелецьким районним судом Чернігівської області від 21.03.2017 року застосувавши ч.1 п.1 б) ст. 72 КК України за сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення три дні службового обмеження для військовослужбовців за один день позбавлення волі, та остаточно ОСОБА_4 визначити покарання у виді 3 років 5 місяць позбавлення волі з відбуванням покарання у кримінально-виконавчий установі закритого типу.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, призначивши іспитовий строк 2 (два) роки.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти обов`язки на ОСОБА_4 : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.
Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.
Речові докази по кримінальному провадженню відсутні.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Херсонського апеляційного суду протягом 30 діб з дня його проголошення через Херсонський міський суд Херсонської області.
Вирок набирає чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Обвинувачений має право на ознайомлення з журналом судового засідання та подання на нього письмових зауважень.
Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.
Копія вироку негайно після судового засідання вручається обвинуваченому та прокурору.

СуддяОСОБА_1