УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2019 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м. Києві клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 Солом`янського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, -
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ромни Сумської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.10.2019 року за № 010642,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ ВП №1 Солом`янського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_4 , 25.02.2015 року притягався Солом`янським УП ГУНП у місті Києві до кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні №0009570 від 28.10.2014 року за ч.1 ст.187 ч.2 ст.187 КК України та 25.02.2015 року обвинувальний акт направлено до Солом`янського районного суду міста Києва для розгляду по суті, на шлях виправлення та перевиховання не став, та повторно вчинив корисливий злочин при наступних обставинах на території Солом`янського району міста Києва.
Лукаш С.0. 24.10.2019 року близько о 22 годин 30 хв., бажаючи повторно незаконно збагатитися за рахунок чужого майна по раптово виниклому умислу направленому на відкрите викрадення чужого майна, перебуваючи за адресою м. Київ, вул. Героїв Севастополя, 20/1 побачив раніше невідому ОСОБА_7 , яка проходила повз вищевказаного будинку.
Реалізуючи свій злочинний намір направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів з метою особистого збагачення ОСОБА_4 скориставшись тим, що його діям ніхто не завадить, наблизився позаду до потерпілої ОСОБА_7 та лівою рукою схопив останню за шию, чим спричинив тілесні ушкодження, які не є небезпечними для потерпілої, внаслідок чого потерпіла відчула фізичний біль.
Продовжуючи свої дії направлені на повторне відкрите викрадення чужого майна ОСОБА_4 правою рукою зірвав з шиї останньої золотий ланцюжок 585 проби, довжиною 55 см., вагою 7.41 гр. з підвіскою у виді хрестика 585 проби, вагою 2.85гр, загальною вартістю набору становить 20000 гривень, після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядився майном на власний розсуд.
Своїми злочинними діями ОСОБА_4 заподіяв потерпілій ОСОБА_7 , матеріальну шкоду на загальну суму 20000 гривень
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити з підстав викладених у ньому.
В судовому засіданні підозрюваний та його захисник заперечували проти обрання міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просили обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.
Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, прихожу до висновку, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Встановлено, що ОСОБА_4 , 25.02.2015 року притягався Солом`янським УП ГУНП у місті Києві до кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні №0009570 від 28.10.2014 року за ч.1 ст.187 ч.2 ст.187 КК України та 25.02.2015 року обвинувальний акт направлено до Солом`янського районного суду міста Києва для розгляду по суті, на шлях виправлення та перевиховання не став, та повторно вчинив корисливий злочин при наступних обставинах на території Солом`янського району міста Києва.
Лукаш С.0. 24.10.2019 року близько о 22 годин 30 хв., бажаючи повторно незаконно збагатитися за рахунок чужого майна по раптово виниклому умислу направленому на відкрите викрадення чужого майна, перебуваючи за адресою м. Київ, вул. Героїв Севастополя, 20/1 побачив раніше невідому ОСОБА_7 , яка проходила повз вище вказаного будинку.
Реалізуючи свій злочинний намір направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів з метою особистого збагачення ОСОБА_4 скориставшись тим, що його діям ніхто не завадить, наблизився позаду до потерпілої ОСОБА_7 та лівою рукою схопив останню за шию, чим спричинив тілесні ушкодження, які не є небезпечними для потерпілої, внаслідок чого потерпіла відчула фізичний біль.
Продовжуючи свої дії направлені на повторне відкрите викрадення чужого майна ОСОБА_4 правою рукою зірвав з шиї останньої золотий ланцюжок 585 проби, довжиною 55 см., вагою 7.41 гр. з підвіскою у виді хрестика 585 проби, вагою 2.85гр, загальною вартістю набору становить 20000 гривень, після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядився майном на власний розсуд.
Своїми злочинними діями ОСОБА_4 заподіяв потерпілій ОСОБА_7 , матеріальну шкоду на загальну суму 20000 гривень
24.10.2019 року о 22:51 годині в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_4 затриманий за підозрою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Увчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_4 .

25.10.2019 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам.
Згідно норм ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини визначені п. 1 - п. 3 частини 1 даної статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризуються особу підозрюваного та визначені у п. 1- п. 11 частини 1 вказаної статті.
З положень ст. 183 КПК України випливає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу, зокрема він не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Як вбачається з матеріалів клопотання необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий обґрунтовує тим, що підозрюваний зможе значний термін переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.

Також зазначив, що існує ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_4 , раніше неодноразово судимий, не має постійного доходу, не працює, суспільно-корисною працею не займається, а тому з метою наживи може продовжити свою протиправну діяльність та вчиняти нові умисні корисливі кримінальні правопорушення й надалі.
Крім того, ОСОБА_4 зможе впливати на потерпілого та свідків, з метою зміни останніми показів в частині фактичних обставин, так як ОСОБА_4 вчинив середньої тяжкості злочин пов`язаний з насильством, та перебуваючи на свободі може бачитися з потерпілою та свідками, погрожувати фізичною розправою, та погрожувати їм з метою зміни їх свідчень в частині фактичних обставин.
Частинами 3 та 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі при визначенні запобіжного заходу (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Отже, слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
За таких умов, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки об`єктивно зв`язують його з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дане правопорушення.
Таким чином, обставини визначені п. п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному провадженні, достовірність підозри, недостатність застосування менш суворого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам, слідчий суддя визнає обґрунтованими, оскільки вони належним чином вмотивовані слідчим, прокурором та підтверджуються наявними матеріалами, у зв`язку з чим клопотання органу досудового розслідування підлягає задоволенню.
Доводи сторони захисту про можливість уникнення наявним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів слідчий суддя, враховуючи дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше неодноразово судимий, не працюючий, не маючий стабільного доходу, наявність повідомлення про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, не приймає до уваги. Крім того, доводи захисника не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року, (ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України), у зв`язку з чим, останні є надуманими та не відповідають конкретним обставинам справи на даному етапі її провадження.
Застосування до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів призведуть до продовження злочинної діяльності, нададуть змогу переховуватись від органів досудового розслідування та впливати на розслідування кримінального провадження, перешкоджати провадженню іншим чином.

Враховуючи викладене та беручи до уваги, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого ч. 1 п. 1 та п. 5 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам останнього переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_4 офіційно не працює, не має джерела доходу, може незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчиняючи на них тиск та схиляючи до надання ними показів на його користь, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, слідчий суддя дійшов до висновку про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_4 , розмір завданої злочином шкоди, а також те, що він офіційно не працює, та злочин вчинений ним із застосуванням насильства, слідчий суддя вважає за необхідне не визначити заставу.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 184, 193-194, 196, 197, 395 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ромни Сумської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, без застосування застави.
Строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 24 жовтня 2019 року.
Дата закінчення дії ухвали про обрання відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою 22 грудня 2019 року.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Київську місцеву прокуратуру №9.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1