ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/6242/17 Номер провадження 11-кп/814/93/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2019 року м. Полтава

15.05
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з секретарем ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002132 щодо :
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1
за участю
прокурора ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
представника потерпілої ОСОБА_9
потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11
обвинуваченого ОСОБА_6
за апеляційною скаргою потерпілої ОСОБА_10 на вирок Автозаводського районного суду м. Кременчука від 09.11.2017 року
в с т а н о в и л а:
Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини
Цим вироком ОСОБА_6 визнаний винним за ч. 1 ст. 286 КК України і засуджений до покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.
На підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_10 :
-185,55 грн. в рахунок відшкодування майнової шкоди,
-5120,00 грн. в рахунок відшкодування витрат понесених на надання правової допомоги,
-1500 грн. в рахунок погашення моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_11 :
-6316,67 грн. в рахунок відшкодування майнової шкоди,
-3520,00 грн. в рахунок відшкодування витрат понесених на надання правової допомоги,
-2000 грн. в рахунок погашення моральної шкоди.
В решті заявлених потерпілими ОСОБА_10 та ОСОБА_11 позовних вимог відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави в особі фінансового управління Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради в місцевий бюджет м. Кременчука (р/р 0008 в ГУДК України Полтавської області, , код платежу 24060300) кошти витрачені на стаціонарне лікування потерпілого від злочину в сумі 3324,85 грн.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь Полтавського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України судові витрати за проведення експертизи у сумі 395,48 грн.
Згідно вироку суду, ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні злочину за таких обставин.
12.06.2017 року приблизно о 18 години 30 хвилин, в світлий час доби, по сухому асфальтобетонному покриттю правої смуги руху просп.. Лесі Українки в м. Кременчуці, зі сторони вул.. Героїв України в напрямку до вул.. Героїв Крут, керуючи мопедом «DELTA» державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався водій ОСОБА_11 , який перевозив пасажира ОСОБА_10 .
В цей саме час по лівій смузі руху просп.. Лесі Українки, в зустрічному напрямку, зі сторони вул.. Керченської в напрямку вул.. Героїв Крут, керуючи автомобілем «DAEWOO FSO LANOS TF69Y», державний номерний знак НОМЕР_2 , рухався водій ОСОБА_6 .
Наближаючись до регульованого перехрестя по просп.. Лесі Українки вул.. Героїв Крут вул.. Воїнів Інтернаціоналістів, виконуючи маневр повороту ліворуч на вул.. Героїв Крут, водій ОСОБА_6 , порушуючи вимоги п.п. 10.1, 16.6 «Правил дорожнього руху України», рухаючись на зелений сигнал світлофору, виїхав на смугу зустрічного руху вищевказаного перехрестя, при цьому не надав дорогу мопеду «DELTA» державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_11 , який так само рухався на зелений сигнал світлофору, та допустив зіткнення передньою правою частиною свого автомобіля з передньою частиною мопеда «DELTA» державний номерний знак НОМЕР_1 .
В результаті зіткнення гр.. ОСОБА_10 , згідно з висновком судово-медичної експертизи № 521 від 31.07.2017 року, отримала такі тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку; закритого перелому малогомілкової кістки без зміщення; компресійного перелому першого хребця; садна лівої нижньої кінцівки, які за ступенем тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню, за ознакою довготривалого розладу здоров`я.
Згідно з висновком судової авто технічної експертизи № 391 від 16.08.2017 року в заданій дорожній обстановці водій автомобіля «DAEWOO FSO LANOS TF69Y», державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_6 мав технічну можливість уникнути вказаної ДТП, шляхом виконання вимог п.п. 10.1, 16.6 «Правил дорожнього руху України», для чого в нього не було будь-яких перешкод технічного характеру.
В заданій дорожній обстановці в діях водія автомобіля «DAEWOO FSO LANOS TF69Y», державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_6 вбачаються невідповідності з вимогами п.п. 10.1, 16.6 «Правил дорожнього руху України», які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди.
Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
В апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_10 не оспорюючи фактичні обставини справи та доведеність вини ОСОБА_6 , просить вирок суду відносно останнього змінити в частині призначеного покарання в зв`язку із м`якістю призначеного покарання судом першої інстанції та задовольнити заявлений нею цивільний позов в частині стягнення майнової і моральної шкоди в повному обсязі.

Під час апеляційного перегляду змінила свої апеляційні вимоги та просила призначити ОСОБА_6 покарання у виді 1 року обмеження волі без застосування ст. 75 КК України, з позбавленням права керування транспортними засобами, а також стягнути на її користь 50000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Позиція інших учасників провадження
Представник потерпілої ОСОБА_9 та потерплий ОСОБА_11 підтримали апеляційну скаргу потерпілої зі зміненими апеляційними вимогами.

Обвинувачений ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_8 заперечували проти задоволення апеляційних вимог потерпілої ОСОБА_10 в частині що стосується покарання обвинуваченого.

Прокурор ОСОБА_7 не заперечував проти доводів потерпілої в частині вирішення цивільного позову, при визначенні розміру відшкодування покладався на розсуд суду.

Мотиви суду апеляційної інстанції
Відповідно до положень ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Встановлені судом фактичні обставини справи та кваліфікація дій ОСОБА_6 за ч.1 ст. 286 КК України апелянтом не оспорюються, а тому виходячи з вимог ст.404 КПК України, вирок суду в цій частині не переглядається.

Згідно статей 50 та 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності та індивідуалізації це покарання за своїм видом і розміром повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують та обтяжують.

Як видно із матеріалів провадження, саме вказаними нормами закону керувався суд першої інстанції, при постановлені вироку та призначенні покарання ОСОБА_12 .

Зокрема, при обранні покарання обвинуваченому, суд першої інстанції виходив із загальних засад призначення покарань, передбачених ст. 65 КК України та врахував ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_12 злочину, даних, що характеризують його особу, пом`якшуючі покарання обставини та відсутність обставин, які його обтяжують .

Як вбачається зі змісту вироку, при призначенні покарання суд врахував особу обвинуваченого, який вину в інкримінованому злочину визнав повністю , щиро розкаявся, позитивно характеризується за місцем проживання, його ставлення до вчиненого, добровільне часткове відшкодування завданих потерпілій збитків. Крім того, суд також врахував, що злочин вчинений ОСОБА_12 є злочином невеликої тяжкості, вчинений із необережності, без обтяжуючих покарання обставин. Належним чином обґрунтувавши своє рішення, суд призначив обвинуваченому покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч.1 ст.286 КК України та не застосував до обвинуваченого додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортним засобом.

Перевіривши в цій частині вирок суду в межах змінених апеляційних вимог, колегія суддів вважає непереконливими доводи апелянта щодо нібито безпідставного звільнення обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням та без призначення йому додаткового покарання й вважає, що саме призначене судом покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Водночас колегія суддів вважає слушними доводи апелянта щодо неправильного визначення судом розміру моральної шкоди, виходячи з такого.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 2 ст. 23 Цивільного кодексу України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57- 60 ЦПК України.

У відповідності до ч.2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно ч. 1 ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав та розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

У відповідності до ч.3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин. які мають істотне значення при визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, дослідивши надані потерпілою ОСОБА_10 докази, місцевий суд обґрунтовано дійшов висновку про часткове задоволення її позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди ОСОБА_12 , як особою, яка вчинила кримінальне правопорушення.

Визначаючи розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню, суд першої інстанції хоча і виходив із загального принципу розумності і справедливості, що закріплений в ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, разом з тим, не в повній мірі обґрунтовано підійшов до визначення обсягу та характеру моральних страждань, яких зазнала потерпіла в наслідок вчиненого ОСОБА_12 злочину.

Колегія суддів вважає, що визначений місцевим судом розмір моральної шкоди завданої потерпілій ОСОБА_10 є недостатнім, у зв`язку з чим апеляційна скарга в цій частині підлягає частковому задоволенню.

Враховуючи характер вчиненого ОСОБА_12 щодо потерпілої злочину, який виразився у заподіянні тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, за ознакою довготривалого розладу здоров`я, у результаті чого потерпіла відчувала фізичний біль, перебувала на лікуванні в медичному закладі, тривалий час потребувала сторонньої допомоги, було порушено її звичайний ритм життя та нормальні соціальні зв`язки, остання пережила емоційний стрес, наслідки перенесеної травми відчуває до цього часу, колегія суддів вважає за можливе збільшити розмір моральної шкоди, що підлягає стягненню з ОСОБА_12 на користь ОСОБА_10 до 30 000 грн. ( тридцяти тисяч гривень). На думку колегії суддів, саме такий розмір моральної шкоди буде відповідати принципам розумності і справедливості.

З огляду на вище наведене, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а вирок суду зміні в частині вирішення цивільного позову.

Керуючись ч.2 ст.376, статтями 404,407,408,409,418 КПК України колегія суддів

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_10 частково задовольнити.

Вирок Автозаводського районного суду м. Кременчука від 9.11.2017 року змінити в частині вирішення цивільного позову.
Збільшити розмір моральної шкоди, стягнувши з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_10 30000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В іншій частині вирок Автозаводського районного суду м. Кременчука від 9.11.2017 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення ухвали апеляційного суду.

Головуючий суддя: ОСОБА_2
Судді: ОСОБА_3
ОСОБА_4