Справа № 686/440/19
Провадження № 1-кп/686/758/19
«23» вересня 2019 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хмельницького, українця, громадянина України, з середньою освітою, учня ДНЗ «Хмельницький центр професійно-технічної освіти сфери послуг», не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , раніше судимого вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25.07.2019 року за ч.2 ст.289 КК України на 5 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75,104 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, з покладенням обов`язків передбачених ч.1 ст.76 КК України,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Органом досудового розслідування ОСОБА_5 , обвинувачується в тому, що він 08.11.2018 року, приблизно о 16 год., діючи за попередньою змовою із ОСОБА_8 , (кримінальне провадження щодо якого виділено в окреме провадження) перебуваючи на території садівничого товариства «Ветеран-2» м.Хмельницького, прийняв рішення про вчинення крадіжки з метою власного збагачення.
Тоді ж, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, неповнолітній ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_8 , щляхом вільного доступу зайшов на територію домоволодіння АДРЕСА_3 , належного ОСОБА_4 , яке знаходиться в межах садівничого товариства «Ветеран-2» м.Хмельницького, перебуваючи на якому, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, пересвідчившись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, умисно, таємно, щляхом вільного доступу намагався викрасти металобрухт вагою 67 кілограм 900 грам, вартістю 373 грн. 45 коп., який належить потерпілій ОСОБА_4 , склавши його на заздалегідь заготовлений для цього ОСОБА_8 візок.
Разом з тим, неповнолітній ОСОБА_5 з ОСОБА_8 з причин, що не залежали від їх волі, не вчинили всіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки був зупинений мешканцем садівничого товариства «Ветеран-2» ОСОБА_9 .
Таким чином, неповнолітній ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_8 намагався викрасти металобрухт вагою 67 кілограм 900 грам, вартістю 373 грн. 45 коп., та міг спричинити потерпілій майнову шкоду на зазначену суму.
Вищезазначені протиправні дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого за попередньою змовою групою осіб.
04 вересня 2019 року між обвинуваченим ОСОБА_5 з участю законного представника - ОСОБА_6 в присутності захисника-адвоката ОСОБА_7 , з однієї сторони та потерпілою ОСОБА_4 з іншої сторони укладена угода про примирення на таких умовах:
- добровільність волі сторін на укладення угоди про примирення та фактичне примирення між собою;
- відсутність заподіяння шкоди потерпілій;
- наявність обставин, які згідно ст.66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_5 , а саме: щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину у неповнолітньому віці;
- відсутність обставин, які згідно ст.67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_5 ;
- згода ОСОБА_5 на призначення йому покарання, за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.15 ч.2 ст. 185 КК України визначеного сторонами, а саме із застосуванням ст.69 КК України іншого більш м`якого не зазначеного в санкції ч.2 ст.185 КК України у виді громадських робіт строком 40 (сорок) годин.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , в присутності законного представника та захисника, підтвердив суду, що він цілком розуміє свої права передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди передбачені ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. При цьому, ОСОБА_5 заявив про повне визнання своєї винуватості в інкримінованому обвинуваченні, підтвердив обставини скоєння злочину, викладені в обвинувальному акті, свою згоду на призначення узгодженого з потерпілою покарання і просив суд затвердити угоду.
Про те, що їм зрозумілі наслідки затвердження угоди судом, передбачені ст.473 КПК України, заявили в суді також законний представник обвинуваченого і захисник, та просили суд затвердити угоду.
Просила затвердити зазначену угоду і потерпіла ОСОБА_4 . При цьому, підтвердила примирення з обвинуваченим, відсутність претензій що відшкодування збитків до останнього, розуміння вимог КПК України щодо порядку та наслідків затвердження угоди.
Прокурор заперечувала щодо задоволення угоди про примирення, через м`якість покарання визначеного сторонами.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали провадження, суд приходить до висновку, що вищезазначена угода про примирення підлягає затвердженню. Оскільки, зміст угоди про примирення, умови та порядок її укладення відповідають вимогам ст.ст. 469, 471 КПК України, підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 цього Кодексу, для відмови в затверджені угоди судом не встановлено.
Узгоджене між потерпілою та обвинуваченим покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, інтересам суспільства не суперечить, є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_5 , а також запобіганню вчинення ним нових злочинів. Умов, які б порушували права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб в угоді не міститься. При цьому, суд приймає до уваги, що ОСОБА_5 вчинив злочин середньої тяжкості, є раніше судимим, за місцем проживання характеризується в цілому посередньо, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Разом з тим, суд відхиляє, твердження прокурора про невідповідність вказаної угоди про примирення інтересам суспільства через узгодження сторонами м`якого, як на думку прокурора, покарання обвинуваченому ОСОБА_5 . Оскільки, як зазначалась вище, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним засадам призначення покарання. При цьому враховано наявність декількох пом`якшуючих покарання обвинуваченого обставин, зокрема: щире каяття, активне сприяння органам досудового слідства у розслідуванні злочину, вчинення злочину неповнолітнім. Враховано також і відсутність обтяжуючих покарання обвинуваченого обставин. Відповідно до положень ст.471 КПК України право визначати покарання при укладенні угоди про примирення належить за згодою сторонам угоди, тобто потерпілому та обвинуваченому. При цьому, будь-яких застережень на які посилається прокурор, КПК чи КК України не містить. Відтак, відповідність узгодженого сторонами покарання загальним засадам призначення покарання визначеним кримінальним законодавством не може суперечити інтересам суспільства.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
В якості обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд враховує його щире каяття, активне сприяння органам досудового слідства у розслідуванні злочину, вчинення злочину у неповнолітньому віці.
Приймаючи до уваги суспільну небезпеку та ступінь тяжкості вчиненого злочину, відомості про особу винного, а також наявність декількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого, суд дійшов висновку укладену між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 , угоду про визнання винуватості затвердити та призначити останньому узгоджене сторонами покарання із застосуванням ст.ст.69,100 КК України у виді громадських робіт строком на 40 (сорок) годин.
Враховуючи положення абзацу другого п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року « Про практику призначення судами кримінального покарання» з якого слідує, що коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного
складання призначених покарань не допускається. За таких умов
кожний вирок виконується самостійно.
Таким чином, покарання ОСОБА_5 за даним вироком підлягає до виконання самостійно.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374-376, 475 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Укладену 04 вересня 2019 року між обвинуваченим ОСОБА_5 з участю законного представника - ОСОБА_6 в присутності захисника-адвоката ОСОБА_7 , однієї сторони та потерпілою ОСОБА_4 з іншої сторони, угоду про примирення затвердити.
ОСОБА_5 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, на підставі якої із застосуванням ст.ст.69,100 КК України призначити йому покарання у виді громадських робіт строком на 40 (сорок) годин.
Вирок виконувати самостійно.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Хмельницького

міськрайонного суду ОСОБА_1