Справа № 359/3663/17
Провадження №1-р/359/23/2019
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 липня 2019 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні без технічної фіксації в приміщенні залу суду клопотання Державної установи «Бориспільської виправної колонії №119» про роз`яснення ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29.05.2017 року, щодо зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання,

в с т а н о в и в :
Державна установа «Бориспільської виправної колонії №119» звернулася до суду з клопотанням роз`яснити ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29.05.2017 року, а саме порядок її виконання в частині зарахування засудженому ОСОБА_3 терміну перебування в установах попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, з урахуванням зарахування за вироком Автозаводського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 16.11.2015 року.

Учасники судового провадження в судове засідання не з`явилися, повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи. При цьому до початку розгляду справи засуджений надіслав на електронну пошту суду заяву, в якій просив проводити розгляд даного клопотання без його участі.

Неявка сторін не перешкоджає розгляду заяви про роз`яснення ухвали суду.

Дослідивши клопотання та матеріали справи, суддя вважає за можливе роз`яснити ухвалу від 29.05.2017 року, оскільки Державній установі «Бориспільської виправної колонії №119» вона є незрозумілою.

Відповідно з ч. 1 ст. 380 КПК України якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення ухвалою роз`яснює рішення, не змінюючи при цьому рішення.

Судом встановлено, що в Бориспільській виправній колонії № 119 відбуває міру кримінального покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29.05.2017 року ОСОБА_3 , засудженому вироком Автозаводського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 16.11.2015 року за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі із застосуванням ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, засудженому остаточно призначено покарання шляхом часткового приєднання до покарання за даним вироком невідбутої частини покарання за вироком Дніпровського райсуду м. Києва від 12.08.2015 року у вигляді 4 років 1 місяця позбавлення волі. В строк відбування покарання у виді позбавлення волі зараховано час знаходження засудженого ОСОБА_3 в ІТТ Кременчуцького МВ УМВС України в Полтавській області з 17.09.2015 року по 30.09.2015 року включно.

Судом встановлено, що 30.09.2015 року засуджений ОСОБА_3 був звільнений з Полтавської установи виконання покарань на підставі ухвали Автозаводського райсуду м. Кременчука Полтавської області від 18.09.2015 року, так як за нього внесено заставу, що підтверджується даними копії довідки про звільнення.

Термін відбування покарання у виді позбавлення волі за вироком Автозаводського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 16.11.2015 року, засудженому рахується з дня його фактичного затримання - 26.01.2016 року, що підтверджується протоколом затримання особи від 26.01.2016 року.

Таким чином, засуджений перебував під вартою в умовах СІЗО з моменту затримання, а саме з 17.09.2015 року до 30.09.2015 року (звільнення у зв`язку з внесенням застави).

Як роз`яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ вих. № 223 20/0/4 16 від 11.01.2016 р. про висловлення позиції щодо застосування окремих положень Закону України від 26 листопада 2015 р. № 838-VIII "Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання", суд першої інстанції, призначаючи покарання, зобов`язаний враховувати положення ст. 72 КК (в редакції Закону) та зараховувати строк попереднього ув`язнення, вираховуючи його до моменту постановлення вироку.

В ухвалі Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29.05.2017 року суд правильно визначив період, відповідно до якого засуджений ОСОБА_3 перебував під вартою в умовах СІЗО, однак, під час виготовлення вироку Автозаводського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 16.11.2015 року судом не зазначено посилання на вимоги ч.5 ст.72 КК України щодо зарахування засудженому ОСОБА_3 , в строк відбуття покарання період його перебування в установі попереднього ув`язнення з 17.09.2015 року по 30.09.2015 року, виходячи з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Згідно ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності.

При цьому, законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права (ч.1 ст.3 КК України, п.7 ч.1 ст.3 КПК України).

У свою чергу, Європейським судом з прав людини зауважено, що статтею 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод ("Ніякого покарання без закону") закріплено важливу складову принципу верховенства права, яка допускає принцип ретроспективності більш м`якого кримінального закону.

На цьому принципі ґрунтується правило, згідно з яким за наявності відмінностей між чинним на час вчинення злочину кримінальним законом та законом, який набрав чинності перед ухваленням остаточного судового рішення, суди мають застосовувати той із них, положення якого є більш сприятливими для обвинуваченого (рішення у справі "Скоппола проти Італії" від 17.09.2009 року, справа № 10249/03).

Відповідно до постанови Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 06 червня 2018 року по справі № 180/746/16-к, при зарахуванні попереднього ув`язнення у строк покарання у виді позбавлення волі або у строк іншого покарання, передбаченого ч. 1 ст. 72 КК у редакції Закону від 26 листопада 2015 року 838-VIII підлягає застосуванню стосовно періодів попереднього ув`язнення, які тривали до 20 червня 2017 року включно, у тому числі до набрання чинності вказаним Законом, а в редакції Закону від 18 травня 2017 року № 2046-VIII - до періодів, які мали місце, починаючи з 21 червня 2017 року, незалежно від того, коли було вчинено злочин за фактом якого здійснюється відповідне кримінальне провадження.

Відповідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в рішенні від 12 лютого 2008 року у справі «Кафкаріс (Kafkaris) проти Кіпру», в якій Суд не встановив порушення ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в аспекті заборони зворотної дії закону. Як убачається з практики Суду, цей міжнародний судовий орган при визначенні автономного поняття «покарання», яке вживається у п. 1 ст. 7 Конвенції, розрізняє норми власне кримінально-правові, що стосуються визнання певного діяння злочином і встановлення відповідальності, та норми, які стосуються процесуальних питань чи питань виконання покарань, які можуть впливати на обсяг покарання, але вони не є такими, що визначають покарання саме по собі (п. 142 рішення).»

Відповідно до вимог Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» він набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування та застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю.

Суд вважає, що з метою поліпшення становища засудженого ОСОБА_3 , останньому підлягає зарахуванню в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а саме з моменту його затримання до звільнення його з установи попереднього ув`язнення у зв`язку із внесенням застави.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе роз`яснити, що підлягає виконанню ухвала Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29.05.2017 року, якою зараховано засудженому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , час попереднього ув`язнення з 17.09.2015 року по 30.09.2015 року у строк покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Автозаводського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 16.11.2015 року, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, що становить 28 днів.
На підставі викладеного та керуючись ст. 380 КПК України, суд

у х в а л и в :
Клопотання Державної установи «Бориспільської виправної колонії №119» про роз`яснення ухвали суду від 29 травня 2017 року - задовольнити.

Роз`яснити, що підлягає виконанню ухвала Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 травня 2017 року в справі №359/3663/17, якою зараховано ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , час попереднього ув`язнення з 17.09.2015 року по 30.09.2015 року у строк покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Автозаводського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 16.11.2015 року, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, що становить 28 днів.
Ухвала суду щодо роз`яснення судового рішення може бути оскаржена протягом семи діб з моменту отримання її копії до Апеляційного суду Київської області шляхом подання апеляційної скарги через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Суддя : ОСОБА_1