Справа № 385/912/19
Номер провадження 1-кп/404/269/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2019 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому в залі суду кримінальне провадження №0000163 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , уродженця с.Могильне Гайворонського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, офіційно не працюючого, з початковою освітою, не одруженого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 26.07.2005 року вироком Гайворонського районного суду Кіровоградської області за ч.1 ст.115 КК України до 10 років позбавлення волі. Ухвалою Октябрського районного суду м.Харкова від 20.11.2013 року звільнений умовно-достроково з невідбутим строком 1 рік 4 місяці 28 днів;

- 05.07.2018 року вироком Гайворонського районного суду Кіровоградської області за ч.1 ст.186, ч.3 ст.185, ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.13 ч.2 ст.115 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ :

03.04.2019 року близько 22 год. ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився навпроти домоволодіння АДРЕСА_3 , та у цей час у нього на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, зумовлених невдоволенням діями потерпілого ОСОБА_11 та конфліктом на ґрунті ревнощів з останнім, виник злочинний намір, направлений на умисне протиправне позбавлення життя ОСОБА_11 .

У подальшому ОСОБА_5 , діючи із вказаним умислом, будучи особою, яка раніше вчинила умисне вбивство, посягаючи на найвищу соціальну цінність життя людини, усвідомлюючи при цьому суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання у виді настання смерті потерпілого, 03.04.2019 року близько 22 год., стоячи напроти ОСОБА_11 кистю правої руки наніс удар у область живота останнього, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді підкапсулярної гематоми передньої поверхні правої долі печінки.

Після цього, продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на протиправне позбавлення життя ОСОБА_11 та перебуваючи поряд з криницею, розташованою на території домоволодіння АДРЕСА_3 , яка перебуває в підпорядкуванні Могильненської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області, ОСОБА_5 схопив обома руками ОСОБА_11 поперек тулуба, піднявши останнього над землею, опустив вниз головою всередину криниці та кинув ОСОБА_11 головою донизу у вищезазначену криницю, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді саден чола зліва, перенісся та кінчику носа. Унаслідок падіння у воду криниці ОСОБА_11 , не маючи змоги вибратись самостійно, помер від механічної асфіксії при утопленні.

Упевнившись, що ОСОБА_11 із криниці не подає ознак життя, ОСОБА_5 , вважаючи свої дії достатніми та такими, що привели до бажаного результату, тобто настання смерті потерпілого, із місця вчинення злочину зник.

Унаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_5 згідно з висновком судового медичного експерта №24 від 26.04.2019 року ОСОБА_11 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: саден чола зліва, перенісся та кінчика носу, які мають ознаки легких тілесних ушкоджень, утворились незадовго до смерті від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею та причинного зв`язку із настанням смерті не мають; підкапсулярного крововиливу у праву долю печінки, які утворились прижиттєво, від дії тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, мають ознаки легких тілесних ушкоджень, потягли короткочасний розлад здоров`я та причинного зв`язку із настанням смерті не мають. Смерть ОСОБА_11 настала від механічної асфіксії при утоплені.

Вказаними діями ОСОБА_5 вчинив умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене особою, яка раніше вчинила умисне вбивство, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене п.13 ч.2 ст.115 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 зазначив, що вину у вчиненні кримінального правопорушення визнає повністю, показав, що повністю підтверджує обставини вчинення злочину, викладені в обвинуваченні, але фактично не визнав наявність умислу на вбивство ОСОБА_11 .

Так, 03.04.2019 року близько 22 год. біля будинку №118 по вул.Святопокровській у с.Могильному Гайворонського району Кіровоградської області він розбороняв раніше знайомого йому ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , яка була уже близько 6 років його співмешканкою, між якими стався конфлікт. У подальшому, заступившись за останню, він наніс один удар потерпілому ОСОБА_11 , після чого підніс його до криниці, що знаходилася неподалік вказаного будинку та вкинув вниз головою до криниці. Вважаючи, що ОСОБА_11 приблизно за 20 хвилин сам зможе вибратися із криниці по цепку, який там висів, опираючись на лікті, він пішов разом із ОСОБА_12 додому спати. Він знав, що діаметр колодязя був близько 1,1м, його висота до води 8 метрів та близько 2 метрів глибина води у колодязі, так як він залазив до нього. Він раніше вже кидав ОСОБА_11 у неглибокий колодязь вниз ногами та останній вибирався з нього.

Про смерть ОСОБА_11 він дізнався уже на наступний день. Він повністю визнає вину у заподіянні смерті ОСОБА_11 , проте вказує, що умислу на його вбивство не мав та якби хотів це зробити знайшов би інший спосіб, у нього був умисел лише на нанесення йому тілесних ушкоджень. Також визнає, що знаходився у стані алкогольного сп`яніння, проте повністю усвідомлював усі свої дії, та доза алкоголю, яку він вжив, була незначною для його організму. Крім того, ОСОБА_11 також був в стані алкогольного сп`яніння. Особисто у нього конфліктів із ОСОБА_11 не виникало, неприязні відносини були лише між ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Незважаючи на фактичне часткове визнання ОСОБА_5 вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.13 ч.2 ст.115 КК України, його вина доводиться дослідженими судом такими доказами:

- показаннями потерпілої ОСОБА_9 , згідно з якими вона є рідною сестрою ОСОБА_11 04.04.2019 року приблизно о 10 год. їй зателефонував ОСОБА_13 один із жителів села Могильного Гайворонського району Кіровоградської області, де проживав її брат, та повідомив, що напередодні ввечері її брат ОСОБА_11 побився із ОСОБА_5 і є підозри, що останній його вкинув у криницю. Поїхавши до ОСОБА_11 додому, та пересвідчившись, що його там немає, вона звернулася до ОСОБА_14 , який відвів її до ОСОБА_15 , та остання повідомила, що напередодні ввечері бачила як її брат ОСОБА_11 бився з ОСОБА_5 , а також почула звук характерний падінню чогось у криницю, після чого вона звернулася до сільського голови, з яким поїхали до ОСОБА_12 . Сусіди останньої повідомили, що близько 7 год. ранку вона разом з ОСОБА_5 пішла з дому. Приїхавши до будинку ОСОБА_5 , вони застали його із ОСОБА_12 за сніданком. Останні повідомили, що не знають, де зараз знаходиться ОСОБА_11 , так як звечора з ним розійшлися.

У подальшому вони викликали працівників поліції, які за допомогою дзеркала побачили щось у воді у колодязі, який знаходився по вул.Святопокровській біля закинутого будинку, де ніхто не проживав, після чого працівники МНС дістали труп ОСОБА_11 з вказаної криниці, який був у зігнутому положенні спиною вверх. Коли поїхали знову до ОСОБА_5 додому, то його вже не було. Останнього разом з ОСОБА_12 знайшли пізно цього ж дня у лісосмузі.

Раніше сусідка ОСОБА_16 їй повідомляла, що ОСОБА_5 вже кидав ОСОБА_11 у криницю, яка знаходилася за місцем проживання останнього по АДРЕСА_3 , але тоді криниця була не глибокою і люди його витягнули з неї. Висота та глибина криниці, де помер ОСОБА_11 була приблизно 10 метрів та самотужки вибратися з неї неможливо, із врахуванням того, що ОСОБА_11 був скинутий униз головою та не мав можливості розвернутися.

Із братом ОСОБА_11 вона спілкувалася часто, знала, що він вживає алкогольні напої разом із ОСОБА_5 . Крім того, їй відомо було, що ОСОБА_12 проживала певний період з її братом ОСОБА_11 , після чого почала проживати з ОСОБА_5 ;

- показаннями свідка ОСОБА_12 , згідно з якими вона проживала разом з ОСОБА_5 у цивільному шлюбі у с.Могильному Гайворонського району Кіровоградської області протягом останніх 4 років.

03.04.2019 року ввечері вона разом з ОСОБА_5 та своїм товаришем ОСОБА_11 допомагала знайомому ОСОБА_17 у вказаному селі пиляти дрова, після чого всі разом повечеряли та випили пляшку горілку ємкістю 1 літр. У цей час ОСОБА_5 запропонував їй після того, як вони вийдуть від ОСОБА_17 , побити ОСОБА_11 , оскільки той поширює про неї неправдиві чутки в селі. У подальшому вона з ОСОБА_18 вийшли на вулицю, де відійшли від будинку ОСОБА_17 , чекали ОСОБА_11 , який залишився у дворі ОСОБА_17 та мав отримати гроші на цигарки.

Через деякий час ОСОБА_11 підійшов до них, вона підбігла до нього та почала сварку, під час якої вони падали на землю, оскільки були в стані алкогольного сп`яніння. Так вони по вулиці прямували до будинку АДРЕСА_3 , де ОСОБА_5 вдарив ОСОБА_11 рукою в живіт, підняв останнього та кинув до криниці головою донизу, сказавши, що якщо раніше він не втопив ОСОБА_11 , то зробить це зараз. Вона просила опустити ціпок до води, для того, щоб потерпілий міг вибратися, але ОСОБА_5 , погрожуючи вкинути її також до криниці, заборонив це зробити і наказав йти додому, забравши мобільний телефон та погрожуючи розправою, якщо вона комусь повідомить про вказану подію. Після того як обвинувачений кинув ОСОБА_11 до криниці вона не чула, щоб останній подавав ознаки життя.

Між ОСОБА_5 та ОСОБА_11 були неприязні стосунки, у тому числі на ґрунті ревнощі до неї, що і викликало відповідні дії ОСОБА_5 .. Наступного дня вона дізналася про смерть ОСОБА_11 у криниці та ОСОБА_5 було затримано, коли він пішов з дому;

- показаннями свідка ОСОБА_17 , який показав суду, що проживає по АДРЕСА_3 . Із ОСОБА_5 та ОСОБА_11 він добре знайомий та мав нормальні відносини.

03.04.2019 року він, придбавши бензину та повертаючись додому, побачив ОСОБА_11 , який стояв біля свого двору, та запитав чи не бажає він йому допомогти попиляти дрова. Отримавши позитивну відповідь, вони поїхали разом працювати. Приблизно через 2 год. вони побачили ОСОБА_5 , який ішов по вулиці разом з ОСОБА_12 , та ніс в пакеті продукти харчування від мами. ОСОБА_5 запропонував свою допомогу, після чого вони всі разом попиляли дрова та близько 19 год. сіли вечеряти. За столом, де знаходились приблизно 30 хв., він, ОСОБА_5 та ОСОБА_12 випили 3-4 рази по 50 грам горілки, ОСОБА_11 випив приблизно 2 рази по 20 грам горілки. У подальшому ОСОБА_5 разом із ОСОБА_12 пішли додому, а ОСОБА_11 ще перебував у дворі приблизно 15 хвилин, чекав від нього гроші на цигарки та пообіцяв ще прийти допомогти на наступний день. Провівши ОСОБА_11 на вулицю, де нікого не було видно, він попрощався та пішов до будинку.

Жодних криків та сварок з вулиці після цього він не чув, ніякої бійки не бачив. Уже наступного дня він дізнався, що ОСОБА_5 вкинув ОСОБА_11 до криниці та останній там помер, так як був присутнім під час того як ОСОБА_5 розповідав про вказані обставини працівникам поліції. Вказана криниця має глибину біля 15 метрів та знаходиться майже при дорозі у дворі будинку, в якому ніхто не проживає, що розташований приблизно за 500 метрів від його дому. 03.04.2019 року він не чув сварки між ОСОБА_5 та ОСОБА_11 , проте останній жалівся на ОСОБА_5 , бо той його ображав та бив. ОСОБА_11 був низьким невеликим чоловіком, удвічі меншим за ОСОБА_5 , тому йому важко було чинити опір останньому. Він вважає, що причиною сварки між останніми була ОСОБА_12 , яка проживала то з одним, то з іншим, крім того ОСОБА_5 чув як ОСОБА_11 у той вечір пропонував ОСОБА_12 йти до нього ночувати. Коли 03.04.2019 року ОСОБА_5 разом із ОСОБА_12 прийшли йому допомагати, обоє уже були з ознаками алкогольного сп`яніння, при цьому випили за вечерею, ОСОБА_5 усвідомлював всі свої дії;

- показаннями свідка ОСОБА_19 , яка у судовому засіданні показала, що проживає по АДРЕСА_3 . ОСОБА_5 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 знає як односільчан.

03.04.2019 року близько 22 год. вона, йдучи додому від знайомих, стала свідком бійки між ОСОБА_5 та ОСОБА_11 , що сталася на вулиці поруч з криницею біля будинку № 118 по вул.Святопокровській у с.Могильному, що знаходиться навпроти її дому. З ними також була ОСОБА_12 , яка їх розбороняла та через яку, як вона зрозуміла, сталася сварка. Вона чула як ОСОБА_5 погрожував ОСОБА_11 , викрикуючи: «Я тебе тоді не втопив у криниці, то зроблю це зараз». ОСОБА_11 мовчав, лише ойкав від ударів. У подальшому вона почула, що щось ніби впало у воду, сутичка затихла, після чого ОСОБА_5 взяв за руку ОСОБА_12 та вони пішли з місця події. Вона пішла до сусідки ОСОБА_20 , з якою вони підійшли до криниці та почали в неї заглядати, підсвічуючи ліхтариком, та кликати ОСОБА_11 . Нічого не побачивши та не почувши у відповідь, вони пішли по домівкам, а надалі сусід викликав працівників поліції.

Про смерть ОСОБА_11 у криниці вона дізналася зранку, коли приїхав сільський голова та працівники правоохоронних органів. Саме вона повідомила їм про свої припущення щодо знаходження ОСОБА_11 у криниці. Крім того, їй відомо було, що ОСОБА_5 вже кидав взимку ОСОБА_11 до криниці, тоді також викликали працівників поліції, але ОСОБА_11 залишився живим. Вона вважає, що ОСОБА_5 знав приблизну глибину вказаної криниці, так як у будинку, в дворі якого вона знаходилася, ніхто не проживав, та люди часто заходили до двору набрати води. За конфліктом між ОСОБА_5 та ОСОБА_11 вона спостерігала на відстані від них приблизно 15 метрів. Жодних конфліктів ні з ОСОБА_11 , ні з ОСОБА_5 у неї не виникало, причин оговорювати обвинуваченого в неї немає;

- показаннями свідка ОСОБА_21 , яка у судовому засіданні показала, що проживає по АДРЕСА_3 . ОСОБА_5 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 знає як жителів села. 04.04.2019 року в обідній час вона знаходилася на городі та почула від ОСОБА_22 , що ОСОБА_5 кинув у криницю ОСОБА_11 та останнього дістали звідти мертвим. До місця події вона не підходила, лише бачила, що їхала пожежна машина та приїжджав сільський голова;

- показаннями свідка ОСОБА_23 , яка у судовому засіданні показала, що проживає по АДРЕСА_1 . 04.04.2019 року, повертаючись із роботи, вона побачила, що біля сусіднього будинку АДРЕСА_3 стоїть дуже багато людей, транспортні засоби, пожежна машина. Вона зупинилася запитати що трапилося, на що їй відповіли, що ОСОБА_5 кинув ОСОБА_11 у криницю. До криниці вона не підходила та як витягували тіло ОСОБА_11 не бачила;

- рапортом поліцейського, який підтверджує надходження 04.04.2019 року виклику на лінію «102» про виявлення у криниці, розташованій на території домоволодіння АДРЕСА_3 трупа, яким виявився труп ОСОБА_11 з тілесними ушкодженнями (т.1 а.п.4);

- протоколом прийняття усної заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 04.04.2019 року, відповідно до якого ОСОБА_9 просить притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_5 , який 03.04.2019 року приблизно о 22 год. вчинив вбивство її брата ОСОБА_11 (т.1 а.п.5);

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину від 04.04.2019 року, відповідно до якого 04 квітня 2019 року о 17 год. 30 хв. затримано ОСОБА_5 на підставі п.2 ч.1 ст.208 КПК України, виявлено та вилучено шапку, жакет, светр, штани, футболку, капці та мобільний телефон «Nokia» із сім-карткою «Київстар» та зарядним пристроєм, які оглянуті згідно з відповідним протоколом та визнані речовими доказами (т.1 а.п.47-50, т.2 а.п.109-112);

- протоколом огляду місця події від 04.04.2019 року із фототаблицею до нього, під час якого встановлено та оглянуто місце вчинення злочину криницю яка має відстань від цебриння до води 10м, розташовану на території домоволодіння АДРЕСА_3 , належну Могильненській сільській раді Гайворонського району Кіровоградської області, де виявлено труп ОСОБА_11 , що знаходився в положенні лежачи на спині, з садном на верхній лівій лобній частині у лівій підбровній ділянці дуги, у якого у лівій верхній зовнішній кишені штанів виявлено та вилучено телефон «Samsung» чорного кольору; біля хвіртки вказаного домоволодіння виявлено та вилучено недопалки цигарок; на іншій стороні вулиці виявлено та вилучено чоловічу кепку сіро-чорного кольору типу «Блайзер» з написом «Adidas», які оглянуто та визнані речовими доказами (т.1 а.п.7-25, т.2 а.п.109-112);

- висновком судового медичного експерта №24 від 26.04.2019 року, відповідно до якого смерть ОСОБА_11 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 за 12-14 годин до моменту виявлення трупа від механічної асфіксії при утопленні. На тілі трупу ОСОБА_11 наявні тілесні ушкодження: садна чола зліва, перенісся та кінчика носу, що могли утворитися при падінні в криницю та мають ознаки легких тілесних ушкоджень, та підкапсулярна гематома передньої поверхні правої долі печінки, що має ознаки легких тілесних ушкоджень, що потягли короткочасний розлад здоров`я, - які утворилися прижиттєво від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею незадовго до смерті і причинного зв`язку із настанням смерті не мають (т.1 а.п.74-77);

- протоколом огляду трупа від 05.04.2019 року із фототаблицею до нього, відповідно до якого: при огляді тіла трупа ОСОБА_11 виявлені та зафіксовані наявні тілесні ушкодження; вилучено одяг трупа: дві куртки, двоє штанів, плавки, кросівки, носки, які оглянуті та визнані речовими доказами; відібрано та вилучено зразки піднігтьового вмісту тіла трупа (т.1 а.п.88-95, т.2 а.п.109-112);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.04.2019 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_17 впізнав ОСОБА_5 як особу, яка 03.04.2019 року разом з ОСОБА_12 допомагала йому по господарству, після чого останні разом пішли по вулиці Святопокровській в сторону центра села Могильного Гайворонського району Кіровоградської області (т.1 а.п.200-202);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 10.04.2019 року за участю ОСОБА_5 із застосуванням відеозапису, який досліджено в судовому засіданні, під час якого ОСОБА_5 на місці події показав обставини нанесення ОСОБА_11 тілесних ушкоджень та вкидання ним останнього до колодязя, які відповідають висунутому обвинуваченню (т.1 а.п.208-214);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.05.2019 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_12 впізнала ОСОБА_5 як особу, яка 03.04.2019 року вчинила умисне вбивство ОСОБА_11 (т.2 а.п.59-61);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 07.05.2019 року за участю свідка ОСОБА_12 із застосуванням відеозапису, який досліджено в судовому засіданні, під час якого ОСОБА_12 на місці події показала обставини нанесення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень ОСОБА_11 та вкидання ОСОБА_5 потерпілого до колодязя, які відповідають висунутому обвинуваченню (т.2 а.п.64-68);

- висновком судового медичного експерта №24/1 від 19.06.2019 року, відповідно до якого тілесні ушкодження, які мали місце на тілі трупа ОСОБА_11 могли утворитися при обставинах вказаних ОСОБА_5 та свідком ОСОБА_12 під час проведення слідчих експериментів за їх участі (т.2 а.п.104-105);

- протоколом отримання зразків для експертизи від 10.04.2019 року, відповідно до якого у ОСОБА_5 відібрано зразки слини, крові та нігтів з пальців правої та лівої руки (т.1 а.п.205);

- висновком експерта №276 від 17.04.2019 року, відповідно до якого кров ОСОБА_5 належить до групи А? за ізосерологічною системою АВ0 (т.1 а.п.225-226);

- висновком експерта №275 від 17.04.2019 року, відповідно до якого кров ОСОБА_11 належить до групи А? за ізосерологічною системою АВ0 (т.1 а.п.239-240);

- висновком експерта №303 від 14.05.2019 року, відповідно до якого на куртці потерпілого ОСОБА_11 кров не знайдена (т.2 а.п.10-11);

- висновком експерта №302 від 14.05.2019 року, відповідно до якого на куртці ОСОБА_5 знайдено кров людини, яка за визначеною групою може походити як від ОСОБА_5 , так і ОСОБА_11 (т.2 а.п.24-26);

- висновками експерта №71 та №72 від 13.05.2019 року, відповідно до яких при судово-медичній експертизі піднігтьового вмісту з правої та лівої рук ОСОБА_5 та трупа ОСОБА_11 крові та епітеліальних клітин не знайдено (т.2 а.п.39-41, 54-56);

- висновком судово-психіатричного експерта №169 від 10.05.2019 року, згідно з яким ОСОБА_5 в момент скоєння правопорушення та у даний час психічним захворюванням не страждає, не знаходився в тимчасовому хворобливому стані, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, підпадає під дію ч.1 ст.19 КК України, у відношення до інкримінуємого правопорушення ОСОБА_5 слід вважати осудним, застосування заходів медичного характеру не потребує. З врахуванням індивідуально-психологічних і вікових особливостей та стану розумового розвитку ОСОБА_5 може правильно сприймати обставини, що мають значення по інкримінованому правопорушенню та давати щодо них відповідні свідчення (т.1 а.п.194-197).

Аналізуючи зібрані у кримінальному провадженні та досліджені під час судового розгляду докази, оцінюючи їх з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд, розглядаючи кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, вважає із достовірністю встановленими та доведеними викладені у вироку фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, та вважає доведеною вину ОСОБА_5 у вчиненні умисного вбивства, тобто умисного противоправного заподіяння смерті іншій людині, вчиненого особою, яка раніше вчинила умисне вбивство, кваліфікуючи вказані дії за п.13 ч.2 ст.115 КК України.

При цьому суд критично оцінює показання обвинуваченого ОСОБА_5 у суді, згідно з якими при вчиненні діяння, вказаного у обвинуваченні, у нього були відсутні наміри на спричинення смерті ОСОБА_11 , і розцінює їх як намагання пом`якшити відповідальність за вчинене, оскільки вони повністю спростовуються сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, які наведено раніше.

Зважаючи на об`єктивні обставини, встановлені судом, тобто характер дій обвинуваченого при нанесенні тілесних ушкоджень потерпілому, використаний при цьому спосіб застосованого насильства шляхом нанесення тілесних ушкоджень та вкидання потерпілого у криницю значної висоти та глибини донизу головою, пізній вечірній час вчинення вказаних дій та залишення потерпілого у криниці після цього, наміри, висловлені обвинуваченим про позбавлення життя потерпілого шляхом утоплення, про які вказали свідки ОСОБА_15 та ОСОБА_12 , суд вважає доведеним прямий умисел ОСОБА_5 на заподіяння смерті ОСОБА_11 .

Такі обставини, зважаючи на висоту та глибину криниці, фактично нічний час вкидання до неї потерпілого головою до низу, неодмінно вказували на те, що від таких дій настане смерть потерпілого, що не могло не усвідомлюватися обвинуваченим та зважаючи на спосіб вкидання до криниці, пізній час та висловлені обвинуваченим намірі, вказують про свідоме позбавлення обвинуваченим життя потерпілого ОСОБА_11 .

Протокол огляду місця події від 04.04.2019 року, під час якого виявлено труп ОСОБА_11 у сукупності з раніше наведеними показаннями свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_15 та ОСОБА_12 , підтверджує значну висоту криниці від цебриння до водної поверхні, а також глибину, про що із достовірністю було відомо ОСОБА_5 , що і підтверджує останній в своїх показаннях.

Будь-які підстави ставити під сумнів вказані докази судом не встановлено, вони узгоджуються і взаємодоповнюють один одного, а також з висновками судових медичних експертів щодо причин смерті ОСОБА_11 та обставин отримання ним тілесних ушкоджень, свідок ОСОБА_15 не має жодної зацікавленості у справі та приводи оговорювати обвинуваченого з її боку та свідка ОСОБА_24 не встановлені, а тому вказані докази покладені в основу вироку. При цьому, показання ОСОБА_15 та ОСОБА_12 є логічними та послідовними протягом усього кримінального провадження.

Факт вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння підтверджується показаннями свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_17 , які підтвердили вживання незадовго до події обвинуваченим міцного алкогольного напою горілки, що також не заперечується обвинуваченим.

Таким чином, аналізуючи у сукупності всі раніше перелічені досліджені у судовому засіданні докази, які є допустимими, належними, об`єктивними та достатніми, суд вважає із достовірністю доведеним висунуте ОСОБА_5 обвинувачення в умисному вбивстві ОСОБА_11 та вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.13 ч.2 ст.115 КК України за обставин, встановлених судом.

При призначенні ОСОБА_5 покарання суд згідно з вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_5 вчинив закінчений умисний особливо тяжкий злочин під час іспитового строку, офіційно не працює, не одружений, за місцем проживання характеризується негативно (т.1 а.п.138, 139), осудний, на обліку в закладах з надання психіатричної або наркологічної допомоги не перебуває (т.1 а.п.155, 157), алкогольної та наркотичної залежності немає (т.1 а.п.166).

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд враховує часткове визнання обвинуваченим провини у вчиненні злочину.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочинів, оскільки вчинено умисний злочин ОСОБА_5 як особою, яка має судимість за умисні злочини, передбачені ч.1 ст.186, ч.3 ст.185 КК України.

Із врахуванням всіх обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого, який не одружений, офіційною працею не займається, вчинив під час іспитового строку умисний особливо тяжкий закінчений злочин, внаслідок якого настала смерть людини, суд вважає, що досягнення мети виправлення ОСОБА_5 та попередження нових злочинів можливе лише за умови призначення йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції п.13 ч.2 ст.115 КК України з його реальним відбуванням тільки в умовах ізоляції від суспільства та підстав до застосування положень ст.ст.69, 75 КК України не вбачає.

Беручи до уваги те, що вироком Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 05.07.2018 року ОСОБА_5 засуджено до 4 років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки і він вчинив новий злочин протягом іспитового строку, суд вважає за необхідне відповідно до ч.3 ст.78 КК України призначити йому покарання за правилами, передбаченими ст.71 КК України.

Зважаючи на встановлені обставини, дані про особу обвинуваченого та міру покарання, яку призначає суд, а також наявність ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, суд вважає, що запобігання їм неможливе шляхом застосування іншого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, а тому до набрання вироком законної сили залишає запобіжним заходом обвинуваченому ОСОБА_5 тримання під вартою.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 про стягнення з обвинуваченого 50000 грн. на відшкодування моральної шкоди, завданої злочином, який повністю визнав обвинувачений, підлягає задоволенню у повному обсязі з таких підстав.

Згідно із ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідного до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, крім іншого, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї та близьких родичів. Суд визначає розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди залежно від характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат та з урахуванням інших обставин.

При цьому суд враховує те, що потерпілій дійсно спричинено моральну шкоду, яка полягає у душевних переживаннях та моральних стражданнях у зв`язку з умисним позбавленням життя її рідного брата, та керуючись принципами розумності, виваженості і справедливості, вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь потерпілої ОСОБА_9 в рахунок відшкодування спричиненої злочином моральної шкоди 50000 гривень.

Арешт, накладений ухвалами Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 05.04.2019 року на речі вилучені під час огляду місця події від 04.04.2019 року, під час огляду трупа ОСОБА_11 від 05.04.2019 року та вилучені у ОСОБА_5 під час затримання (т.1 а.п.106-109, а.п.114-117), які визнані речовими доказами, долю яких вирішує суд відповідно до вимог ст.100 КПК України, зважаючи на те, що під час кримінального провадження не встановлено їх цінності, що не заперечили учасники судового провадження, та метою арешту було забезпечення збереження речових доказів, згідно з положеннями ч.4 ст.174 КПК України підлягає скасуванню.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.13 ч.2 ст.115 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 12 (дванадцять) років.

На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 05.07.2018 року та остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 13 (тринадцять) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту затримання, тобто з 04.04.2019 року.

Запобіжним заходом ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 до обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_9 50000 (п`ятдесят тисяч) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Речові докази:

- чоловічу шапку сірого та чорного кольорів, чоловічий жакет зеленого кольору, чоловічий светр білого кольору, штани сірого кольору, футболку сірого та чорного кольорів, чоловічі капці темно-синього кольору та мобільний телефон «Nokia» із сім-карткою «Київстар» і зарядним пристроєм (т.2 а.п.111-112) повернути ОСОБА_5 ;

- мобільний телефон «Samsung» повернути потерпілій ОСОБА_9 ;

- недопалки цигарок, чоловічу кепку, дві куртки, штани джинсові синього кольору, штани шерстяні чорного кольору, плавки, кросівки, носки (т.2 а.п.111-112) знищити.

Арешт, накладений ухвалами Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 05.04.2019 року на речі, вилучені під час огляду місця події від 04.04.2019 року, під час огляду трупа ОСОБА_11 від 05.04.2019 року та вилучені у ОСОБА_5 під час затримання (т.1 а.п.106-109, а.п.114-117), які визнані речовими доказами та долю яких вирішив суд, скасувати.

На вирок може бути подана апеляція до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Кіровський районний суд м.Кіровограда, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3