Справа № 369/8431/19
Провадження №1-кс/369/2675/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2019 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_3 , про тимчасовий доступ до речей і документів по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000407 від 14.06.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 365-2 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області капітан поліції ОСОБА_3 , звернувся до суду з даним клопотанням, мотивуючи його тим, що у провадженні СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області перебуває кримінальне провадження за № 0000407 від 14.06.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 365-2 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, що з 12.08.2015 року на підставі договору купівлі-продажу, укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", ОСОБА_4 є власником земельної ділянки площею 8,4421 га з кадастровим номером :05:010:0009 (далі " ІНФОРМАЦІЯ_2 "), яка знаходиться у межах Пашківської сільської ради Макарівського району Київської області.
З того часу і по даний період ОСОБА_4 вільно її обробляв, облагороджував, окультурював та засаджував деревами й рослинами.
Проте 22.05.2019 року з відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі "ДРРПНМ") стало відомо, що у лютому 2019 року державний реєстратор Комунального підприємства " ІНФОРМАЦІЯ_3 " ОСОБА_5 за заявою невідомих осіб і без мого відома як єдиного законного власника Земельної ділянки прийняла рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яким зареєструвала іпотеку Банку щодо Земельної ділянки, а потім через 2 дні перереєструвала право власності на неї за ПАТ " ІНФОРМАЦІЯ_4 " (інформаційна довідка додається).
Водночас, ОСОБА_4 ніколи не передавав Земельну ділянку в іпотеку Банку, не підписував з ним жодних договорів, у тому числі договори іпотеки або договори кредиту.
Зокрема, державна реєстрація іпотеки ПАТ " ІНФОРМАЦІЯ_4 " щодо неї була проведена на підставі договору іпотеки між Банком і ТОВ " ІНФОРМАЦІЯ_1 " від 17.09.2013 року.
Разом з тим, згідно з тими ж відомостями ДРРПНМ іпотека ПАТ " ІНФОРМАЦІЯ_4 " за Договором іпотеки вже була зареєстрована в ДРРПНМ 18.09.2013 року і припинена 14.09.2014 року на підставі повідомлення самого ж Банку.
Однак через 4 роки після припинення іпотеки Банк за відсутності будь-яких для цього правових підстав самостійно вирішив, що Договір іпотеки не припинив свою дію, і 13.02.2019 року звернувся до державного реєстратора з заявою про державну реєстрацію іпотеки щодо Земельної ділянки на підставі Договору іпотеки.
Як вбачається з інформаційної довідки щодо Земельної ділянки, реєстрація іпотеки відбулась на підставі повідомлення про нікчемність правочину щодо припинення договору іпотеки та застосування наслідків нікчемності від 05.10.2018 року.
Таким чином, уповноважена особа ІНФОРМАЦІЯ_5 (далі також " ІНФОРМАЦІЯ_5 "), що забезпечує виведення банку з ринку у зв`язку з його ліквідацією, прийняла рішення про нікчемність правочину, за результатами чого вчинила дії, спрямовані на реєстрацію іпотеки та подальшого стягнення на мою Земельну ділянку.
У той же час, Верховний Cуд через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що Фонд, його уповноважена особа чи Банк не наділені повноваженнями визнавати або встановлювати правочини нікчемними (постанови у справах № 910/12294/16 від 11.04.2018 року, № 910/24198/16 від 16.05.2018 року та № 819/353/16 від 04.07.2018 року). Рішення (або інший документ) про нікчемність правочинів є внутрішнім розпорядчим документом Банку як суб`єкта господарювання і не може встановлювати обов`язки для третіх осіб щодо повернення майна, зокрема, таке майно може бути повернуто або добровільно, або у примусовому порядку на підставі судового рішення.
Слід також зауважити, що відповідно до ч. 2 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" перевірка правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених ч. 3 цієї статті, має бути здійснена протягом дії тимчасової адміністрації.
Зокрема, на підставі постанови Правління Національного банку України №782 від 04.12.2014 року виконавчою дирекцією ІНФОРМАЦІЯ_5 прийнято рішення №140 від 04.12.2014 pоку про початок з 05.12.2014 року процедури виведення ПАТ " ІНФОРМАЦІЯ_4 " з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації.
Відповідно до постанови Правління Національного банку України № 144 від 27.02.2015 року, виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення №46 від 02.03.2015 року про початок з 02.03.2015 року процедури ліквідації ПАТ " ІНФОРМАЦІЯ_4 ".
Таким чином, тимчасова адміністрація щодо ПАТ " ІНФОРМАЦІЯ_4 " діяла з 05.12.2014 року по 02.03.2015 року.
Відтак, перевірка правочинів ПАТ " ІНФОРМАЦІЯ_4 " на предмет виявлення правочинів, що є нікчемними, за результатами якої було встановлено нікчемність правочину щодо припинення іпотеки, була закінчена під час процедури ліквідації Банку, а рішення про визнання нікчемним правочину щодо припинення іпотеки було прийняте з порушенням норм ч. 2 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Натомість, у подальшому, право власності на Земельну ділянку було зареєстроване за ПАТ " ІНФОРМАЦІЯ_4 " на підставі Договору іпотеки та повідомлення-вимоги Банку від 05.10.2018 року в результаті звернення ним стягнення у позасудовому порядку відповідно до ст. 37 Закону України "Про іпотеку".
Враховуючи державну реєстрацію припинення іпотеки з 14.09.2014 року, на дату підписання повідомлення-вимоги 05.10.2018 року Банк навіть формально не перебував у статусі іпотекодержателя Земельної ділянки, про що також були відсутні відповідні записи у ДРРПНМ.
З огляду на вищезазначене, у Банку не було права надсилати повідомлення та приймати рішення про звернення стягнення на Земельну ділянку у позасудовому порядку на підставі Договору іпотеки згідно з приписами ст. ст. 35-37 Закону України "Про іпотеку", а сам Договір іпотеки у зв`язку з припиненням його дії не міг бути правовою підставою для державної реєстрації права власності ПАТ " ІНФОРМАЦІЯ_4 " на Земельну ділянку.
Крім того, власник Земельної ділянки не отримував від ПАТ " ІНФОРМАЦІЯ_4 " повідомлення та жодних інших вимог у порядку ст. 35 Закону України "Про іпотеку". Банк об`єктивно не міг надати державному реєстратору докази її отримання мною.
Вказане свідчить про те, що реєстраційні дії були проведені з грубим порушенням порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та на підставі документів, які не надавали правових підстав для передачі Земельної ділянки в іпотеку ПАТ " ІНФОРМАЦІЯ_4 " та її подальшого відчуження на його користь.
Крім того, рішенням Господарського суду м. Києва від 22.05.2019 року у справі № 911/2711/18 за позовом ТОВ " ІНФОРМАЦІЯ_1 " до ПАТ " ІНФОРМАЦІЯ_4 " визнано відсутнім у ПАТ " ІНФОРМАЦІЯ_4 " права іпотекодержателя за іпотечним договором, укладеним між ТОВ " ІНФОРМАЦІЯ_1 " та ПАТ " ІНФОРМАЦІЯ_4 ", скасовано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис щодо державної реєстрації права власності за ПАТ " ІНФОРМАЦІЯ_4 " на Земельну ділянку, скасовано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис щодо припинення права власності ТОВ " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", скасовано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис щодо державної реєстрації іпотеки за ПАТ " ІНФОРМАЦІЯ_4 ", скасовано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис щодо державної реєстрації обтяжень на користь ПАТ " ІНФОРМАЦІЯ_4 " на Земельну ділянку.
Також ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 27.05.2019 року у справі № 370/1572/19 прийнято рішення про вжиття заходів забезпечення позову до ПАТ " ІНФОРМАЦІЯ_4 " та державного реєстратора КП " ІНФОРМАЦІЯ_3 " ОСОБА_5 та накладено арешт на Земельну ділянку, відомості про що внесено до ДРРПНМ 04.06.2019 року за № 31847634.
Незважаючи на це, посадовими особами ПАТ " ІНФОРМАЦІЯ_4 " та ІНФОРМАЦІЯ_5 вживаються заходи щодо незаконного відчуження майна та проведення відкритих торгів (аукціону) з продажу Земельної ділянки, які призначені на 02.07.2019 року (номер лоту GL23N04785).
Право власності має фундаментальний характер, захищається згідно з нормами національного законодавства з урахуванням принципів ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі відповідно Конвенція), якими передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Зазначене положення в Україні закріплено на конституційному рівні принципом непорушності права власності (ст. 41 Конституції України).
Окрім того, Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що володіння майном повинно бути законним (рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципу верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22.09.1994 року, Series А № 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява № 48191/99, пп. 49 - 62, від 10.05.2007 року).
Згідно пункту 4 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, у тому числі змін до установчих документів юридичної особи, крім змін до відомостей, передбачених частиною п`ятою цієї статті, подаються такі документи:
1) заява про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі;
2) примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про зміни, що вносяться до Єдиного державного реєстру;
8) установчий документ юридичної особи в новій редакції - у разі внесення змін, що містяться в установчому документі;
Згідно пункту 5 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», для державної реєстрації змін до відомостей про розмір статутного капіталу, розміри часток у статутному капіталі чи склад учасників товариства з обмеженою відповідальністю або товариства з додатковою відповідальністю (далі в цій частині - товариство) подаються, зокрема, такі документи:
1) заява про державну реєстрацію змін до цих відомостей;
2) документ про сплату адміністративного збору;
3) один із таких відповідних документів:
а) рішення загальних зборів учасників товариства про визначення розміру статутного капіталу та розмірів часток учасників;
б) рішення загальних зборів учасників товариства про виключення учасника з товариства;
в) заява про вступ до товариства;
г) заява про вихід з товариства;
ґ) акт приймання-передачі частки (частини частки) у статутному капіталі товариства;
При цьому, справжність підписів учасників, які голосували за рішення, зазначені у підпунктах "а" і "б" цієї частини, засвідчується нотаріально.
На даний час з метою повного, всебічного та об`єктивного проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні виникла необхідність в отриманні належним чином засвідчених копій документів, а саме:
реєстраційної справи КП « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за №27 (ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), яка знаходиться у володінні КП « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно п. 19 ч.1 ст. 3 КПК України, сторонами кримінального провадження з боку обвинувачення є слідчий, керівник органу досудового розслідування, прокурор, а також потерпілий, його представник та законний представник у випадках, установлених цим Кодексом.
Відповідно ч. 2 ст. 22 КПК України, сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно ч. 1 ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.
Відповідно ч. 1 ст. 93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно ч. 2 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Тимчасовий доступ до оригіналів документів, зазначених у клопотанні та вилучення їх не тягне негативних наслідків, передбачених п. 10 ч. 1 ст. 309 КПК України, оскільки ці документи не відносяться до поточної діяльності, їх виїмка жодним чином не вплине на діяльність, не звузить та не обмежить їх права та можливість реалізації прав та обов`язків, покладених на них чинним законодавством України.
Відповідно ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.
Інших способів, визначених кримінальним процесуальним законодавством, отримати оригінали документів, ніж як отримання дозволу слідчого судді на тимчасовий доступ до рече та документів та можливість їх вилучити їх, у органу досудового розслідування не має.
Вказана інформація і документи мають важливе значення для встановлення обставин, розкриття кримінального правопорушення, викриття винних осіб, у тому числі шляхом проведення ряду експертних досліджень, встановлення інших осіб, які можуть бути причетними до скоєння кримінального правопорушення, та ця інформація і документи будуть використані під час досудового розслідування як доказ.
З огляду на наявність достатніх підстав вважати, що існує реальна загроза зміни або знищення такої інформації та/або документів, розгляд поданого клопотання необхідно проводити без виклику представника КП « ІНФОРМАЦІЯ_3 » який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Тому слідчий просила надати прокурору Києво-Святошинської місцевої прокуратури юристу 1 класу ОСОБА_6 або старшому слідчому Києво-Святошинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітану поліції ОСОБА_3 , або оперативним співробітникам за доручення в порядку ст. 40 КПК України, дозвіл на тимчасовий доступ до речей та документів, а саме: реєстраційної справи КП « ІНФОРМАЦІЯ_3 » № НОМЕР_2 (ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), яка знаходиться у володінні КП « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за адресою: АДРЕСА_1 .
В судове засідання слідчий не з`явився, в своєму клопотанні просив суд розглядати клопотання без його участі, вимоги при цьому підтримував в повному обсязі.
Відповідно до ч.3 ст.244 КПК України неприбуття слідчого не перешкоджає розгляду клопотання.
Відповідно до ч. 4 ст.107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Суд розглядає клопотання у відсутність особи, у володінні якої знаходяться вказані документи, з метою унеможливлення завчасного знищення або переховування документів, зазначених у клопотанні.
В силу ст. 131 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, а заходами забезпечення кримінального провадження є в тому числі тимчасовий доступ до речей, документів.
Згідно до вимог ст.163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею вилучити їх (здійснити їх виїмку).
Беручи до уваги вищенаведене та враховуючи, що у клопотанні та доданих до нього матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що документи та речі (матеріальні носії), що знаходяться у володінні КП « ІНФОРМАЦІЯ_3 », яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , мають суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає, що є підстави для задоволення клопотання слідчого про тимчасовий доступ до цих документів та речей, з метою фіксації відомостей про обставини вчиненого правопорушення, а також повного, всебічного та об`єктивного розслідування кримінального провадження.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 131, 159-163, 166, 309 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання старшого слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_3 , про тимчасовий доступ до речей і документів по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000407 від 14.06.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 365-2 КК України, - задоволити.
Надати прокурору Києво-Святошинської місцевої прокуратури юристу 1 класу ОСОБА_6 або старшому слідчому Києво-Святошинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітану поліції ОСОБА_3 , або оперативним співробітникам за доручення в порядку ст. 40 КПК України, дозвіл на тимчасовий доступ до речей та документів, а саме: реєстраційної справи КП « ІНФОРМАЦІЯ_3 » № НОМЕР_2 (ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), яка знаходиться у володінні КП « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за адресою: АДРЕСА_1 .
Строк дії ухвали 1 місяць.
Ухвала оскарженню не підлягає.
У разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями цього Кодексу з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.

Слідчий суддя: ОСОБА_1