Справа №585/2887/18 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/443/19 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - про застосування покарання за наявності кількох вироків
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 13 лютого 2019 року про призначення ОСОБА_8 остаточного покарання, -

ВСТАНОВИЛА:

24.07.2018 року Державна установа «Роменська виправна колонія №56» звернулась до Роменського міськрайонного суду Сумської області з поданням про призначення остаточного покарання засудженому ОСОБА_8 за вироком Шишацького районного суду Полтавської області від 09.01.2018 року та Семенівського районного суду Полтавської області від 14.09.2017 року (з урахуванням ухвали Апеляційного суду Сумської області від 07.06.2018 року) відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, враховуючи зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання згідно ч. 5 ст. 72 КК України, а саме шляхом поглинення менш суворого покарання згідно вироком Шишацького районного суду Полтавської області від 09.01.2018 року більш суворим призначеним за вироком Семенівського районного суду Полтавської області від 14.09.2017 року ( з урахуванням ухвали Апеляційного суду Полтавської області від 07.06.2018 року), остаточно призначивши до відбуття 8 років 8 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна із зарахуванням в строк з 21.08.2014 року по 08.09.2014 року та з 04.04.2015 року по 20.06.2017 року згідно ч. 4 ст. 72 КК України.

Подання мотивоване тим, що з матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_8 вбачається, що під час ухвалення вироку Шишацького районного суду Полтавської області не було відомо про існування вироку Семенівського районного суду Полтавської області від 14.09.2017 року, який не набрав законної сили, а тому на даний час відносно засудженого ОСОБА_8 є два вироки, за якими не призначена остаточна міра покарання.

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 13 лютого 2019 року подання ДУ «Роменська виправна колонія №56» відносно засудженого ОСОБА_8 про призначення остаточного покарання за вироком задоволено частково. Визначено порядок застосування покарання засудженому ОСОБА_8 , за наявності кількох вироків.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань за вироком Шишацького районного суду Полтавської області від 09 січня 2018 року та вироком Семенівського районного суду Полтавської області від 14 вересня 2017 року (з урахуванням ухвали Апеляційного суду Полтавської області від 07.06.2018 року), остаточно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначено до відбуття покарання у вигляді 10 років позбавлення волі, з конфіскацією всього особистого майна, із зарахуванням в строк відбування покарання строку попереднього ув`язнення з 05 жовтня 2010 року по 14 червня 2012 року включно, з 21.08.2014 року по 08.09.2014 року включно та з 04.04.2015 року по 20.06.2017 року включно, згідно ст. 72 ч. 5 КК України.

Будучи незгодним з даною ухвалою суду, засудженим ОСОБА_8 було подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 13 лютого 2019 року, та постановити нову ухвалу, якою залишити термін покарання у виді 8 років 8 місяців позбавлення волі, зарахувавши йому термін тримання під вартою у строк позбавлення волі, відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України з 20 червня 2017 року по 07 червня 2018 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Доповнивши апеляційну скаргу ОСОБА_8 , просив оскаржувану ухвалу скасувати та ухвалити нове рішення, яким залишити міру покарання, з урахуванням ухвали Апеляційного суду Полтавської області від 07.06.2018 року, у виді 8 років 8 місяців позбавлення волі.

У своїх доводах засуджений ОСОБА_8 посилається на те, що оскаржуване судове рішення є необґрунтованим та занадто суворим, та фактично за одні і ті ж кримінальні правопорушення йому повторно притягнуто до відповідальності.

Вважає подання ДУ «Роменська виправна колонія» безпідставним та необґрунтованим, оскільки всі кримінальні провадження відносно нього є взаємопов`язані між собою, за кожним вироком призначене покарання з приєднання покарання за попереднім судовим вироком.

На переконання апелянта, саме вирок Зіньківського районного суду Полтавської області від 30.11.2016 року є попереднім вироком в розумінні ст. 70 К України, покарання за яким було приєднано ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 07.06.2018 року.

Вказує на те, що судом першої інстанції, з порушенням закону України про кримінальну відповідальність, призначаючи остаточне покарання у виді 10 років позбавлення волі шляхом складання вироків, вийшов за межі санкції ч. 3 ст. 186 КК України, тим самим допустив погіршення його становища.

Стверджує також, що повторність не може враховуватись, як обтяжуюча покарання обставинами, так як є кваліфікуючою обставиною.

Просив також, зарахувати у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення за вироком Семенівського районного суду Полтавської області від 14.09.2017 року період з 20.06.2017 року по 07.06.2019 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Заслухавши доповідь головуючого-судді, пояснення засудженого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу та просили судове рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким залишити ОСОБА_8 покарання у виді 8 років 8 місяців позбавлення волі, думку прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги засудженого, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області від 12.11.2015 року, ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 187 КК України, та призначено покарання за ч. 3 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки, за ч. 3 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі на строк 7 років із конфіскацією всього належного на праві власності майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією всього майна, що є його власністю.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарання, призначених за попереднім вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 16 червня 2015 року, визначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років і 3 місяці, з конфіскацією всього майна, що є його власністю.

У відповідності до ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано не відбуте покарання за вироком від 24 січня 2012 року Новосанжарського районного суду Полтавської області з урахуванням перегляду вироку відповідно до ухвали Апеляційного суду Полтавської області від 14 червня 2012 року у виді 3 місяців позбавлення волі за сукупністю вироків призначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років і 6 місяців, з конфіскацією всього майна, що є його власністю.

Крім того, вироком Зіньківського районного суду Полтавської області від 30 листопада 2016 року ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначено йому покарання за цим законом у виді 5 років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення покарань за даним вироком та за вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області від 12.11.2015 року, визнано ОСОБА_8 , остаточно засудженим до 8 років 6 місяців позбавлення волі, з конфіскацією майна, що є його власністю.

Вироком Семенівського районного суду Полтавської області від 14.09.2017 року ОСОБА_8 визно винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за яким призначити йому покарання позбавлення волі на строк 4 роки і 6 місяців.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, призначено ОСОБА_8 остаточне покарання за сукупністю вироків шляхом часткового складання призначеного покарання та покарання, призначеного вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області від 12.11.2015 року, у виді восьми років і восьми місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого.

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 07 червня 2018 року, апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 з внесеними доповненнями залишено без задоволення, а апеляційну скаргу прокурора Семенівського відділу Лубенської місцевої прокуратури задоволено частково.

Вирок Семенівського районного суду Полтавської області від 14.09.2017 року щодо ОСОБА_8 в частині призначення покарання змінено.

Визначено вважати ОСОБА_8 засудженим за ч.2 ст. 186 КК України до покарання визначеного судом першої інстанції, а саме позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців.

За сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, призначеного за цим вироком та вироком Зіньківського районного суду Полтавської області від 30.11.2016 призначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді 8 років 8 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

На підставі ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону від 26.11.2015 року, зараховано ОСОБА_8 у строк покарання час перебування його під вартою з 21 серпня 2014 року по 8 вересня 2014 року та з 30 листопада 2016 року по 11 грудня 2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Також, вироком Шишацького районного суду Полтавської області від 09.01.2018 року, ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України та призначено йому покарання у вигляді 6 (шести) років позбавлення волі.

Відповідно до ч.4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення більш м`якого покарання, призначеного за даним вироком більш суворим покаранням, призначеним за вироком Зіньківського районного суду Полтавської області від 30 листопада 2016 року, призначено ОСОБА_8 остаточне покарання у вигляді 8 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його власністю.

Частково задовольняючи подання ДУ «Роменська виправна колонія (№56)», суд першої інстанції виходив з того, що при призначенні міри покарання за вироком Шишацького районного суду Полтавської області від 09.01.2018 року, не було враховано вирок Семенівського районного суду Полтавської області від 14.09.2017 року. Враховуючи особу ОСОБА_8 , який вчинив тяжкі злочини, раніше неодноразово судимий за вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, суд першої інстанції дійшов до висновку, що ОСОБА_8 слід призначити остаточне покарання за вироками, на підстав ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом частково складання покарань.

Перевіряючи законність прийнятого рішення, колегія суддів вважає, що суд допустив істотне порушення кримінального процесуального законодавства, виходячи з наступного.

Так, питання про застосування покарання за наявності кількох вироків може бути вирішено судом на підставі п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироку.

У відповідності до положень ч.ч. 1, 4 ст. 70 КК України, при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

За правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Встановлено, що за вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області від 12.11.2015 року ОСОБА_8 було притягнуто до кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 187 КК України, та на підставі ч. 1 ст. 71 КК України призначено остаточне покарання у виді 8 років 6 місяці позбавлення волі. Призначене за цим вироком покарання, на підставі п. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання покарань зараховано до вироку Зіньківського районного суду Полтавської області від 30.11.2016 року.

У подальшому, призначене покарання за вироком Зіньківського районного суду Полтавської області від 30.11.2016 року було зараховано до вироку Семенівського районного суду Полтавської області від 14.09.2017 року, а також за вироком Шишацького районного суду Полтавської області від 09.01.2018 року.

Тобто, визначаючи порядок застосування покарання засудженому ОСОБА_8 за наявності кількох вироків, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань за вироками Шишацького районного суду Полтавської області від 09.01.2018 року та Семенівського районного суду Полтавської області від 14.09.2017 року (з урахуванням ухвали Апеляційного суду Полтавської області від 07.06.2018 року) остаточно призначаючи до відбуття покарання у вигляді 10 років позбавлення волі, суд першої інстанції фактично повторно притягнув ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності за злочини, за які попередніми судовими рішеннями йому вже було призначено покарання.

Слід зазначити також, що суд першої інстанції, призначаючи остаточне покарання за вказаними вироками, шляхом часткового складання покарання, вийшов за межі заявлених в поданні вимог, тим самим безпідставно погіршив становище засудженого.

Таким чином, враховуючи встановлені під час апеляційного розгляду обставини, колегія суддів дійшла висновку, що при постановленні оскаржуваної ухвали, судом першої інстанції були допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального законодавства, що відповідно до п.3 ч.1 ст.409 КПК України є підставою для скасування судового рішення.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого суді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу.

Постановляючи нову ухвалу та вирішуючи подання начальника ДУ «Роменська виправна колонія (№56)» щодо призначення остаточного покарання засудженому ОСОБА_8 , колегія суддів вважає, що є підстави для його задоволення, оскільки на даний час за вироками Шишацького районного суду Полтавської області від 09.01.2018 року та Семенівського районного суду Полтавської області від 14.09.2017 року не призначено остаточного покарання.

Тому, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного вироком Шишацького районного суду Полтавської області від 09 січня 2018 року більш суворим, призначеним вироком Семенівського районного суду Полтавської області від 14 вересня 2017 року і остаточно ОСОБА_8 належить призначити до відбуття покарання у виді 8 років 8 місяців позбавлення волі, з конфіскацією всього особистого майна.

Також, ОСОБА_8 в строк відбування покарання підлягає зарахуванню строк попереднього ув`язнення за періоди 05 жовтня 2010 року по 14 червня 2012 року включно, з 21.08.2014 року по 08.09.2014 року включно та з 04.04.2015 року по 20.06.2017 року включно, відповідно до ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону від 26.11.2015 року № 838 VIII.

З урахуванням наведеного апеляційна скарга засудженого ОСОБА_8 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 404, 405, 407,412, 415, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 13 лютого 2019 року, якою частково задоволено подання Державної установи «Роменська виправна колонія №56» про призначення остаточного покарання за вироком відносно засудженого ОСОБА_8 , скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Постановити нову ухвалу, якою задовольнити подання Державної установи «Роменська виправна колонія №56» про застосування покарання за наявності кількох вироків відносно засудженого ОСОБА_8 та визначити порядок застосування покарання засудженому ОСОБА_8 , за наявності кількох вироків.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного вироком Шишацького районного суду Полтавської області від 09 січня 2018 року більш суворим, призначеним вироком Семенівського районного суду Полтавської області від 14 вересня 2017 року і остаточно ОСОБА_8 , призначити до відбуття покарання у виді 8 років 8 місяців позбавлення волі, з конфіскацією всього особистого майна.

Зарахувати ОСОБА_8 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення за періоди 05 жовтня 2010 року по 14 червня 2012 року включно, з 21.08.2014 року по 08.09.2014 року включно та з 04.04.2015 року по 20.06.2017 року включно, відповідно до ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону від 26.11.2015 року № 838 VIII.

Ухвала набирає законної сили негайно та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4