У Х В А Л А
Іменем України

08 жовтня 2019 року
м. Київ

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду:

головуюча ОСОБА_1 ,
судді: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 04 липня 2019 року стосовно неї,
стосовно нього,

в с т а н о в и в:

Вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 04 березня 2019 року ОСОБА_4 визнано винуватою та засуджено за ч.1 ст.125 Кримінального кодексу України (далі - КК України) до покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
Ухвалою Львівського апеляційного суду від 04 липня 2019 року апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_4 залишено без задоволення, а вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 04 березня 2019 року щодо неї без змін
Як встановлено судами, ОСОБА_4 , 23 червня 2018 року о 14:00 на дорозі неподалік власного поменшання у АДРЕСА_1 під час словесного конфлікту із ОСОБА_5 , на ґрунті особистої неприязні, вчинила взаємну шарпанину із останньою та умисно нанесла потерпілій один удар парасолькою у ділянку лівого плеча, причинивши легке тілесне ушкодження.
У касаційній скарзі засудженою ОСОБА_4 викладено вимогу про скасування ухвали Львівського апеляційного суду від 04 липня 2019 року у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції.
Суд, перевіривши касаційну скаргу, долучені до неї копії судових рішень, дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України).
Згідно з ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Доводи касаційної скарги засудженої ОСОБА_4 , які є аналогічними доводам, зазначеним в апеляційній скарзі, про те, що висновки судів ґрунтуються на показаннях потерпілої ОСОБА_5 , свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які перебувають у ворожих стосунках із засудженою ОСОБА_4 , судом не взято до уваги суперечності у показаннях потерпілої ОСОБА_5 та свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , не обґрунтовано, чому судом взято до уваги протокол слідчого експерименту з участю потерпілої ОСОБА_5 та протоколи слідчих експериментів від 26 липня 2019 року та 28 липня 2019 року, є безпідставними.
Посилання засудженої на вищевказані доводи є неспроможними оскільки, як правильно зазначив апеляційний суд, судом першої інстанції надано правильну правову оцінку усім доказам у справі та в повному обсязі викладено у вироку суду.
Таким чином, висновок суду про доведеність винуватості засудженої ОСОБА_4 у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст.125 КК України, повністю відповідає фактичним обставинам справи, встановлених судами, підтверджується сукупністю доказів, безпосередньо досліджених у судовому засіданні, достатній аналіз та оцінку яким дав суд першої та апеляційної інстанції, та, які узгоджуються між собою, є обґрунтованими, зокрема показаннями потерпілої ОСОБА_5 , показаннями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , даними заяви потерпілої ОСОБА_5 від 23 червня 2018 року, даними рапорту зі змістом повідомлення від чергової медсестри Турківської КЦРЛ, даними висновку експерта Турківського відділення КЗ ЛОР ЛОБСМЕ №033/2018 від 02 липня 2018 року, даними протоколу слідчого експерименту від 26 липня 2018 року, даними протоколів слідчих експериментів від 26 липня та 28 липня 2018 року.
Суд апеляційної інстанції, відповідно до вимог ст. 419 КПК України, перевірив усі доводи апеляційної скарги засудженої ОСОБА_4 , які аналогічні доводам її касаційної скарги, та навів відповідні мотиви на їх спростування, з якими колегія суддів погоджується.
Враховуючи наведене, обґрунтування касаційної скарги не містить доводів, які викликають необхідність перевірки їх матеріалами кримінального провадження, а з касаційної скарги та наданих до неї копій судових рішень убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Верховний Суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженої ОСОБА_4 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 04 липня 2019 року у кримінальному провадженні стосовно неї.
Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3