УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.10.2019 Справа №607/23912/19

суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Великий Ходачків, Козівського району, Тернопільської області, громадянин України, з середньо освітою, неодружений, не працюючого, зареєстрований та проживаючий за адресою АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України, раніше не судимий,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України,

-за участю: прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 , -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002289 від 09 серпня 2019 року, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України звернувся до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із клопотанням про застосування підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке мотивується наступним.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 08 серпня 2019 року близько 23 год. 30 хв. ОСОБА_5 спільно з невстановленою на даний час особою перебував на прибудинковій території біля будинку, що по АДРЕСА_2 , де в останніх виник спільний злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 спільно з невстановленою на даний час особою, 08 серпня 2019 року близько 23 год. 30 хв., перебуваючи на стоянці біля будинку, що по вул. Стадникової, 1 в м. Тернополі. В подальшому, невстановлена на даний час слідством особа, знайшла ключ запалювання від автомобіля «VOLKSWAGEN Passat», ідентифікаційний номер кузова (VIN) НОМЕР_1 , 1997 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

В подальшому за допомогою вказаного ключа відчинив автомобіль «VOLKSWAGEN Passat», ідентифікаційний номер кузова (VIN) НОМЕР_1 , 1997 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , де переконавшись у тому, що за ними ніхто не спостерігає та їх дії не будуть помічені сторонніми особами, усвідомлюючи те, що діють проти волі власника вказаного транспортного засобу, ОСОБА_5 спільно з невстановленою на даний час особою домовились про вчинення злочину. Невстановлена на даний час слідством особа сіла за водійське видіння автомобіля, «VOLKSWAGEN Passat», ідентифікаційний номер кузова (VIN) НОМЕР_1 , 1997 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , та запустивши двигун автомобіля, виїхав вказаним автомобілем з стоянки біля будинку, що по вул. Стадникової, 1 в м. Тернополі. ОСОБА_5 в свою чергу стояв біля дороги по вул. Микулинецькій, в м. Тернополі, де переконався в відсутності працівників поліції і чекав на невстановлену на даний час слідством особу. В подальшому, коли до нього під`їхав автомобіль «VOLKSWAGEN Passat», ідентифікаційний номер кузова (VIN) НОМЕР_1 , 1997 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 він сів в нього і попрямували по вул. Микулинецьків в м. Тернополі в напрямку с. Велика Березовиця, Тернопільського району.

Транспортним засобом «VOLKSWAGEN Passat», ідентифікаційний номер кузова (VIN) НОМЕР_1 , 1997 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_5 та невстановленна слідством особа користувалися в власних ціллях.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_5 та невстановленної слідством особи, що виразились у незаконному заволодінні транспортним засобом марки «VOLKSWAGEN Passat», ідентифікаційний номер кузова (VIN) , НОМЕР_1 , 1997 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , заподіяно матеріальну шкоду ОСОБА_8 , у сумі 85570,00 гривень.

27.09.2019 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

У клопотанні зазначено та вказано прокурором в судовому засіданні, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого правопорушення повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами:

- протоколом огляду місця події від 09.08.2019 року в районі вул. Стадникової, 1 в м. Тернополі;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 , який повідомив про обставини незаконного заволодіння транспортного засобу;

- протоколом огляду місця події від 06.09.2019 року в районі с. Слободка Тернопільської області, де було виявлено транспортний засіб марки «VOLKSWAGEN Passat», ідентифікаційний номер кузова (VIN) , НОМЕР_1 , 1997 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 ;

- актом вилучення предметів чи речей під час їх добровільної видачі, під час якого ОСОБА_5 видав ключ запалювання на транспортний засіб марки «VOLKSWAGEN Passat», ідентифікаційний номер кузова (VIN) , НОМЕР_1 , 1997 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 ;

- висновком судової дактилоскопічної експертизи, від 30.09.2019 згідно якої було виявлено сліди папілярних візерунків ОСОБА_5 ;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 , який повідомив, про обставини, при яких вчинив злочин;

- протоколом проведення слідчого експерименту з ОСОБА_5 , який показав і розказав, про обставини, при яких вчинив злочин.

Слідчий у клопотанні зазначає, що підтримується в судовому засіданні прокурором, що підставою до застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, що узгоджується із вимогами п.5 ч.2 ст. 183 КПК України, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Метою застосування запобіжного заходу до ОСОБА_5 є забезпечення виконання підозрюваним (обвинуваченим) покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органу досудового слідства та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризиком того, що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду є те, що він усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, може навмисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності.

Ризиком того, що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення є те, що підозрюваний, раніше вчиняв умисні корисливі злочини, не має постійного джерела доходу, що свідчить про небажання останнього ставати на шлях виправлення.

Існування ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме незаконно впливати на потерпілих, свідків обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілого та свідків є те, що шляхом погрози він може схиляти потерпілих до дачі неправдивих показів, відмови від участі у кримінальному провадженні, що негативно вплине на хід досудового розслідування.

Окрім того, існує ризик, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі продовжуватиме злочинну діяльність, тому це вказує про підвищену його суспільну небезпеку, як особи, що може продовжувати вчиняти й інші кримінальні правопорушення, а також на наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України. Вказане підтверджується тим фактом, що на даний час у Тернопільському міськрайонному суді знаходяться на розгляді обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 за вчинення останнім злочину передбаченого ч.1 ст.122 КК України.

Перевіривши надані матеріали клопотання, дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, який підтримав клопотання, з наведених у ньому підстав, позицію підозрюваного та захисника, які просили обрати ОСОБА_5 запобіжний захід не пов`язаного з позбавленням волі, а саме: домашній арешт, підозрюваний визнав вину, вказав, що має постійне місце проживання, не офіційно працює, проживає спільно з матір`ю, яка на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, не судимий в порядку ст.89 КК України, приходжу до висновку, що клопотання підозрюваного та його захисника щодо застосування запобіжного заходу , не пов`язаного з позбавлення волі слід задовольнити, відмовивши при цьому у клопотанні слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 щодо вибраного органом досудового розслідування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, у тому числі наявність в нього родини утриманців; наявність постійного місця проживання у підозрюваного; наявність судимостей; репутацію підозрюваного та майновий стан.

Частина 2 статті 177 цього Кодексу передбачає, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженню; перешкоджати кримінальному провадженню іншими чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється обвинувачується.

Так, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів. При цьому, підозра у вчиненні ОСОБА_5 вказаного злочину підтверджується оголошеними та дослідженими у судовому засіданні доказами в їх сукупності, які в даному випадку є достатніми при вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу, виходячи із системного аналізу зібраних доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України встановлено, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини 1 цієї статті, але не доведе обставин, передбачені пунктом 3 частини 1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною 5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

ЄСПЛ у Рішенні «Калашников проти Росії» вказав, що «будь-яка система обов`язкового тримання під вартою несумісна зі статтею 5 параграфу 3 Конвенції за визначенням. Якщо закон встановлює презумпцію щодо обставин, які стосуються підстав тримання під вартою, має бути, крім того, переконливо доведена наявність конкретних обставин, які переважають правило поваги до особистої свободи». Тобто, констатовано «презумпцію залишення обвинуваченого на свободі». Якщо законодавство та/або судова практика прямо або непрямо спрямовують на обов`язкове тримання під вартою у певних випадках, це може привести до порушення ст. Конвенції. У кожному випадку, коли вирішується питання щодо утримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.

Водночас, вивченням особи ОСОБА_5 встановлено, що він неодружений, має постійне місце проживання, відомостей про те, що він перебуває на обліку лікаря-психіатра і нарколога немає, не судимий в порядку ст.89 КК України, на даний час обґрунтовано підозрюється із вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, визнав свою вину.

Окрім того, слідчий суддя враховує той факт, що ОСОБА_5 проживає спільно з матір`ю, яка на даний час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та п`ятьма рідними братами та сестрами, за словами підозрюваного, він є єдиним працездатним членом своєї сім`ї, який неофіційно працює та утримує сім`ю.

Зважаючи на наведене вище, приходжу до висновку, що до підозрюваного ОСОБА_5 при встановлених обставинах за розглядом клопотання, не доведенням прокурором недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, враховуючи особу підозрюваного, для недопущення виникнення вказаних слідчим у клопотанні ризиків та належного виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, до останнього слід застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною ОСОБА_5 залишати житло за місцем проживання в певний період доби.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Крім цього, застосовуючи запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, вважаю за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 193, 194, 196, 202, 205, 309, ч. 2 ст. 376 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такі обов`язки:

1)прибувати за викликом слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

2)не залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 в період доби з 23 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв.:

3)повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4)здати на зберігання слідчому у даному кримінальному провадженні паспорт та інші документи, які дають право на виїзд за межі території України або в`їзд в Україну.

Встановити строк дії ухвали до 00 год. 00 хв. 27 листопада 2019 року.

Ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 .

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1