У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2019 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_5 , провівши підготовче судове засідання у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 по обвинуваченню у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

В провадження Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, після скасування Запорізьким апеляційним судом вироку Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21 вересня 2017 року, надійшло кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

Зазначене кримінальне провадження перебувало в провадженні судді ОСОБА_6 .

У зв`язку із закінченням строку тимчасового переведення шляхом відрядження судді ОСОБА_6 , відповідно до Указу Президента від 21.09.2018 № 290/2018 «Про тимчасове переведення суддів», протоколом повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 23.09.2019 головуючого суддю у справі ОСОБА_6 замінено на суддю ОСОБА_1 .

Ухвалою судді ОСОБА_1 від 24 вересня 2019 року по справі призначено підготовче судове засідання.

В підготовчому судовому засіданні прокурор вважає за можливе призначити провадження до судового розгляду.

Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_5 заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, посилаючись на те, що він не відповідає вимогам КПК України. Зокрема, як зазначає захисник обвинувальний акт в порушення вимог пунктів 3, 7, 7-1, 9 ч. 2 ст. 291 КПК України не містить анкетні відомості кожного потерпілого, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими, місце складення обвинувального акту та його затвердження. Крім того, в обвинувальному акті містяться формулювання, які порушують принцип презумпції невинуватості. Обвинувальний акт не містить даних про час вчинення кримінального правопорушення, не містить чіткого викладу фактичних обставин його вчинення, а викладене в ньому обвинувачення є неконкретним.

Обвинувачена ОСОБА_4 підтримала клопотання захисника та просила повернути обвинувальний акт.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали обвинувального акту, суд вважає за можливе призначити провадження до судового розгляду, з наступних підстав.

Суд встановив, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 складений у відповідності з вимогами Кримінального процесуального кодексу України і поверненню прокурору не підлягає, кримінальне провадження підсудне Орджонікідзевському районному суду м. Запоріжжя, підстави для закриття кримінального провадження відсутні.

Враховуючи викладені обставини, суд доходить до висновку, що по даному кримінальному провадженню слід призначити судовий розгляд.

Судове засідання по розгляду даного кримінального провадження, з урахуванням принципу гласності та відкритості, слід проводити відкрито, з викликом прокурора, обвинуваченої та його захисника.

Доводи захисника щодо невідповідності обвинувального акту вимогам КПК України є безпідставними, оскільки зі змісту обвинувального акту вбачається, що в ньому містяться всі відомості, визначені ст. 291 КПК України.

Обвинувальний акт затверджено старшим прокурором м. Запоріжжя ОСОБА_7 , підписаний та скріплений печаткою, що надає йому статусу офіційного документу. І в ньому, на останньому аркуші, зазначено місце його складання.
Крім того, в обвинувальному акті зазначено, що потерпілі відсутні, цивільні позови під час досудового розслідування заявлені не були. Відомостей про застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи матеріали кримінального провадження взагалі не містять, а тому і в обвинувальному акті про такі заходи відсутні відомості.

В обвинувальному акті викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, час та місце його вчинення, а також сформульовано обвинувачення, які прокурор вважає встановленими.
За таких обставин, суд визнав клопотання про повернення обвинувального акту таким, що задоволенню не підлягає.
Крім того, захисником обвинуваченої подано клопотання про скасування арешту з майна по даному кримінально провадження, який накладено ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 06 жовтня 2014 року на частин квартири АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_4 .

Розглянувши вказане клопотання, вислухавши обвинувачену, яка його підтримала, та прокурора, яка заперечувала проти скасування арешту з майна, суд дійшов висновку, що накладений слідчим суддею Ленінського районного суду м. Запоріжжя арешт на частину квартири слід скасувати, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 06 жовтня 2014 року (справа № 334/9636/14к, провадження № 1кс/334/1720-14) по кримінальному провадженню № 0000014 застосовано заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту, та накладено арешт на частин квартири АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Порядок скасування арешту майна визначений статтею 174 Кримінального-процесуального кодексу України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Арешт майна також може бути скасовано повністю або частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, якою було накладено арешт, слідчий просив застосувати заборону розпоряджатися майном ОСОБА_4 , оскільки незастосування такого заходу може призвести до зникнення, втрати, продажу або пошкодженню такого майна, настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
В судовому засіданні прокурор, заперечуючи проти скасування арешту, зазначала, що вказаний арешт слід залишити, з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), оскільки, як зазначила прокурор, цивільний позов може бути заявлено особою, якій завдано збитків до початку судового розгляду кримінального провадження.
Разом із тим, відповідно до п. 4 ч. 2, ч. 6 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. При цьому в даному випадку, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Разом із тим, в матеріалах кримінального провадження, по якому досудове розслідування проводиться з 14.06.2013 року, а судове з 05.12.2014 року, відсутній цивільний позов про відшкодування шкоди, завданої діями обвинуваченої ОСОБА_4 .
З урахуванням викладених вище обставин, вимог КПК України, а також тривалості застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна обвинуваченої, суд доходить висновку, що в даному випадку порушуються принципи розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Подальше збереження арешту майна ОСОБА_4 є недоцільним та може розцінюватися як втручання у її право власності, що захищається ст. 1 Протоколу І до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод

Керуючись ст. ст. 314-316 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про повернення обвинувального акту відмовити.

Призначити судовий розгляд кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України у відкритому судовому засіданні в залі Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя на 04 листопада 2019 року на 15 год. 00 хв.
Викликати для участі у судовому засіданні прокурора, обвинувачену та її захисника.

Клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про скасування арешту з майна задовольнити.

Скасувати арешт з частин квартири АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 06 жовтня 2014 року (справа № 334/9636/14к, провадження № 1кс/334/1720-14) по кримінальному провадженню № 0000014.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Вступна та резолютивна частини ухвали виготовлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 24 жовтня 2019 року.

Повний текст ухвали виготовлено 25 жовтня 2019 року.

Суддя ОСОБА_1