ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 593/777/18Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/817/199/19 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2019 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Тернопільського апеляційного суду в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

потерпілої ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Бережанського районного суду від 30 травня 2019 року.

Даним вироком,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , громадянин України, із базовою середньою освітою, неодружений, не працюючий, раніше судимий:

- 20 квітня 2015 року Бережанським районним судом за ч.1 ст. 186 КК України на 130 годин громадських робіт;

- 17 лютого 2016 року Бережанським районним судом за ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України на 3 роки 16 днів позбавлення волі; звільненого 07 липня 2017 року умовно-достроково на підставі постанови Гусятинського районного суду Тернопільської області від 29 червня 2017 року, невідбутий термін 11 місяців 4 дні,

засуджений за ч.2 ст.289 КК України на 5 (п`ять) років позбавлення волі.

Відповідно до ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Бережанського районного суду від 17 лютого 2016 року у виді одного місяця позбавлення волі і остаточне покарання визначено у виді 5 (п`яти) років і 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_10 постановлено рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Стягнуто із обвинуваченого в користь держави 1144 (одну тисячу сто сорок чотири) гривні судових витрат та вирішено питання щодо речових доказів у справі.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_10 визнаний винним та засуджений за те, що він 12 квітня 2018 року, близько 01 години, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився разом із ОСОБА_11 і братом ОСОБА_12 у житловому будинку за місцем проживання останнього, що в с.Саранчуки Бережанського району Тернопільської області, у нього виник злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння автомобілем марки "AUDI-80", реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1993 року випуску, номер кузова « НОМЕР_2 », зеленого кольору, що знаходився неподалік воріт господарства ОСОБА_12 , біля господарства ОСОБА_13 , що в с.Саранчуки Бережанського району Тернопільської області, власником якого являється ОСОБА_8 , та яким користується ОСОБА_11 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, 12 квітня 2018 року, близько 01 години, ОСОБА_10 , скориставшись безпорадним станом ОСОБА_11 , який, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, заснув на ліжку, шляхом вільного доступу викрав із кишені його штанів ключі до вказаного автомобіля, після чого підійшов до транспортного засобу, що знаходився біля господарства ОСОБА_13 , що в с.Саранчуки Бережанського району Тернопільської області, на вулиці Буйницькій, та доводячи свій злочинний умисел до кінця, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, відчинив ключем дверцята автомобіля марки "AUDI-80", д.н.з. НОМЕР_1 , та проник у салон.

Перебуваючи у салоні, за допомогою ключа, який встромив у замок запалювання, без дозволу власника та користувача автомобіля, та поза їх волею, не маючи будь-якого права на це, протиправно завів його та почав рухатися по вулиці Буйницькій та земельних ділянках с.Саранчуки Бережанського району Тернопільської області, незаконно заволодівши таким чином даним транспортним засобом вартістю 88 357 гривень 50 копійок.

Керуючи вказаним автомобілем, ОСОБА_10 , проїхавши близько 500 м, здійснив наїзд на огорожу та будинок у нежитловому господарстві, що знаходиться біля центральної дороги с.Саранчуки Бережанського району Тернопільської області, після чого зупинив автомобіль та заснув у ньому.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_10 просить вирок суду скасувати через невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та закрити кримінальне провадження у зв`язку із відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

Вказує на те, що судом першої інстанції не враховано того факту, що користувач автомобіля ОСОБА_11 зустрічався з його сестрою, є його приятелем та часто дозволяв йому користуватися автомобілем.

Крім цього, вважає, що судом безпідставно не взято до уваги пояснень ОСОБА_11 , наданих ним під час досудового розслідування, який не заперечував, що міг дозволити йому поїхати з сестрою у с.Літятин Бережанського району, при чому достеменно не пам`ятає, оскільки перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Посилається на неврахування судом відсутності у нього умислу на заволодіння транспортним засобом, оскільки після повернення із села мав намір повернути автомобіль, а коли вчинив наїзд на огорожу із місця події не втік, а залишився в автомобілі, щоб зранку відбуксирувати його та провести ремонт.

Заслухавши суддю-доповідача, в судових дебатах захисника ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу, просить її задовольнити, в судових дебатах прокурора, який вважає вирок суду законним та обґрунтованим, просить його залишити без змін, в судових дебатах потерпілу ОСОБА_8 , яка заперечила апеляційну скаргу обвинуваченого, просить вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_10 слід залишити без задоволення з таких підстав.

Перевіркою кримінального провадження встановлено, що судове слідство проведено з дотриманням вимог кримінально-процесуального закону, порушень цього закону, які були б істотними та могли бути підставою скасування судового рішення у справі не допущено, а висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України суд зробив на підставі досліджених в судовому засіданні, належно оцінених та детально викладених у вироку доказів.

Зокрема, потерпіла ОСОБА_8 , в ході досудового слідства і в судовому засіданні пояснила, що жодного дозволу на користування своїм автомобілем обвинуваченому не надавала. Зазначила, що автомобілем постійно користується її син ОСОБА_11 , який підтримував дружні стосунки із обвинуваченим ОСОБА_10 та його сестрою ОСОБА_14 .

Потерпіла зазначила, що 12 квітня 2018 року поліція її повідомили про те, що ОСОБА_10 , скориставшись тим, що її син ОСОБА_11 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, заснув, витягнув із його кишені ключі від автомобіля і без дозволу ОСОБА_11 намагався використати транспортний засіб у своїх цілях, однак не справився із керуванням та заїхав в огорожу. Вказала, що обвинувачений добровільно завдану матеріальну шкоду внаслідок пошкодження автомобіля, їй не відшкодував, а лише його сестра оплатила вартість транспортування автомобіля в сумі 400 гривень.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні в суді першої інстанції пояснив, що власником транспортного засобу, яким він постійно користується є його матір ОСОБА_8 11 квітня 2018 року, близько обіду, він вказаним автомобілем приїхав в с.Саранчуки, де зустрівся із ОСОБА_10 , з яким вони знайомі близько двох років та його сестрою ОСОБА_15 . Він разом із ОСОБА_10 поїхали в гості до його брата ОСОБА_16 , який проживає в с.Саранчуки, де втрьох сиділи, розмовляли та вживали алкоголь. Він задрімав, а вранці його розбудив ОСОБА_16 і розповів про ДТП, а також те, що коли він заснув ОСОБА_10 витягнув із його кишені ключі від замка запалювання та намагався кудись поїхати.

Свідок ствердив, що ключів від автомобіля ОСОБА_10 не давав і не дозволяв йому користуватися цим транспортним засобом.

Крім цього, допитана як свідок ОСОБА_15 , у судовому засіданні, вказала, що 11 квітня 2018 року вона була в гостях у ОСОБА_11 в с.Тростянці, а потім вони разом приїхали в с.Саранчуки автомобілем "AUDI-80". Оскільки це були Великодні свята, то вона поїхала в гості до родичів в село Літятин, а ОСОБА_11 , зустрівшись із її братом ОСОБА_10 , поїхали в гості до їх брата ОСОБА_16 , який мешкає в с.Саранчуки. ОСОБА_10 постійно їй телефонував і говорив, що хоче приїхати по неї, тому вона виключила мобільний телефон. Вранці, коли їхала додому, то їй зателефонувала мама і повідомила, що сталося ДТП, а, вийшовши з автобуса, побачила розбиту машину ОСОБА_11 ..

Пояснення потерпілої та свідків є послідовними, логічними, належними та допустимими, вони підтверджуються іншими доказами, узгоджуються між собою, тому суд підставно послався на них у вироку.

Поряд з цим, факт вчинення обвинуваченим ОСОБА_10 інкримінованого йому злочину підтверджується іншими доказами дослідженими в суді першої інстанції.

Так, відповідно до даних протоколу огляду місця події від 12 квітня 2018 року на вул. Буйняцькій, в с.Саранчуки Бережанського району на території біля господарства, що належить ОСОБА_13 , ОСОБА_11 залишив 11 квітня 2018 року припаркований автомобіль марки "АУДІ-80" зеленого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , 1993 року випуску. Крім цього, у протоколі огляду зафіксовано виявлений вищевказаний автомобіль із наявними на ньому пошкодженнями, які в основному сконцентровані на передній частині автомобіля.

Під час проведення слідчого експерименту, 23 травня 2018 року обвинувачений ОСОБА_10 , на місці, у присутності захисника та понятих показав та розповів за яких обставин 12 квітня 2018 року ним було вчинено злочин. Також, обвинувачений вказав, що він без дозволу ОСОБА_11 , дочекавшись, коли він засне, із задньої кишені його штанів витягнув ключа від замка запалювання автомобіля, завів автомобіль та, несправившись із керуванням, заїхав в огорожу господарства.

Під час слідчого експерименту ОСОБА_12 показав та розказав, як 12 квітня 2018 року ОСОБА_10 витягнув ключі від автомобіля з кишені ОСОБА_11 , який спав, та вийшов з ними на вулицю. Через деякий час він почув звук двигуна та сильний шум, вийшов на вулицю та побачив, що автомбіль ОСОБА_11 заїхав у стіну господарства, а за кермом сидів ОСОБА_10 ..

Суд вірно послався на:

- рапорт начальника сектору Бережанського ВП ГУНПУ в Тернопільській області, зареєстрованим 12 квітня 2018 року в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Бережанського відділу поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області за № 719;

- витяг із ЄРДР про внесення 12 квітня 2018 року за № 0000082 відомостей за заявою ОСОБА_11 по факту вчинення 12 квітня 2018 року ОСОБА_10 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України;

- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 12 квітня 2018 року від ОСОБА_11 про те, що в ніч з 11 на 12 квітня 2018 року невідомі особи незаконно заволоділи його транспортним засобом марки "AUDI-80" зеленого кольору із д.н.з. НОМЕР_1 ;

- протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 № 055618 від 12 квітня 2018 року щодо ОСОБА_10 за ч. 4 ст. 130 КУпАП, у якому ОСОБА_10 власноручно вказав, що 12 квітня 2018 року він керував транспортним засобом марки "AUDI-80" в стані алкогольного сп`яніння, що також підтверджується результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотесту Драгер-6810, АRCE 0218 № 3047 від 12 квітня 2018 року, який показав 2.39 проміле алкоголю в крові ОСОБА_10 ;

- протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 № 543671 від 12 квітня 2018 року щодо ОСОБА_10 за ст.124 КУпАП, оскільки ОСОБА_10 , керуючи транспортним засобом марки "AUDI-80", д.н.з. НОМЕР_1 , в с.Саранчуки по вул. Буяницькій був не уважний, не стежив за зміною дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху та допустив наїзд на огорожу та завдав матеріальних збитків;

- постанову про визнання речовими доказами від 12 квітня 2018 року згідно якої речовими доказами по даному кримінальному провадженні №0000082 визнано транспортний засіб марки "АUДІ-80" із д.н.з. НОМЕР_1 , 1993 року випуску, зеленого кольору; уламки скла фари автомобіля та уламок із полімерного матеріалу кузова автомобіля;

- висновк судової автотехнічної експертизи від 10 травня 2018 року за № 4-88/18, згідно якого матеріальні збитки, завдані власнику транспортного засобу марки "АUДІ-80" із д.н.з. НОМЕР_1 , пошкодженого 12 квітня 2018 року під час ДТП становлять - 40766,18 грн.; вартість відновлювальних робіт по ремонту автомобіля може складати: без урахування коефіцієнту фізичного зносу деталей КТЗ 86903,45 грн.; з урахуванням експлуатаційного зносу деталей, що підлягають заміні - 40766,18 грн.;

- протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 12 квітня 2018 року, у якому обвинувачений ОСОБА_10 , ознайомившись із своїми правами і обов`язками, в присутності двох понятих, власноручно вказав про те, що він свою вину у викраденні у ОСОБА_11 транспортного засобу марки "АUДІ-80" визнає повністю;

Разом з тим, апелянт доводить, що злочину не вчиняв, а автомобіль взяв з дозволу ОСОБА_11 ..

Проаналізувавши докази у кримінальному провадженні, колегія суддів вважає такі твердження обвинуваченого не відповідають фактичним обставинам справи та є такими, що спрямовані на уникнення останнього від покарання, зважаючи на те, що потерпіла ОСОБА_8 , як власник автомобіля та її син ОСОБА_11 , у користуванні якого на момент вчинення злочину перебував автомобіль, під час судового розгляду категорично заперечили факт надання обвинуваченому дозволу на користування своїм автомобілем.

Колегія суддів вважає, що висновки, яких дійшов суд, були зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх фактичних обставин кримінального провадження. Його матеріали не містять обставин, що можуть викликати сумніви в правильності рішення суду чи суперечливих доказів, які б суд невмотивовано відкинув.

Таким чином, проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд дав належну оцінку діям ОСОБА_10 і вірно кваліфікував їх за ч.2 ст.289 КК України.

Призначене ОСОБА_10 покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, воно є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Так, суд першої інстанції вірно, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65-67 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують покарання і відсутність обставин, що його пом`якшують.

Зокрема, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, віднесеного законом до тяжких злочинів, конкретні обставини справи, особу винного, який раніше неодноразово судимий, зокрема за вчинення умисних корисливих злочинів, ніде не працює, свою вину у скоєному не визнав, добровільно завдану шкоду потерпілій не відшкодував, а також вчинення злочину за обтяжуючих обставин - у стані алкогольного сп`яніння, та правильно призначив ОСОБА_10 покарання у виді позбавлення волі у розмірі наближеному до мінімального, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, вмотивувавши прийняте рішення про неможливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства.

Таким чином, призначаючи ОСОБА_10 покарання, суд виходив з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів.

Окрім цього, новий злочин обвинувачений ОСОБА_10 вчинив 12 квітня 2018 року після умовно-дострокового звільнення протягом невідбутої частини покарання за вироком Бережанського районного суду від 17 лютого 2016 року, тому суд правомірно, при призначенні покарання, застосував ст. 71 КК України.

За таких обставин, вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, тому немає підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_10 .

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_10 залишити без задоволення, а вирок Бережанського районного суду від 30 травня 2019 року щодо ОСОБА_10 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи