Справа №345/4175/19
Провадження № 1-кп/345/396/2019
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.10.2019 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Калуша матеріали кримінального провадження № 0000977 від 03.08.2019 з обвинувальним актом щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Калуш, зареєстрованого АДРЕСА_1 , засудженого вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 14.06.2019, який залишено без змін ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 04.09.2019, за ст. 307 ч.2 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна із застосуванням ст. 75 КК України звільнено від відбуття призначеного покарання та встановлено іспитовий строк 2 роки,

за ст. 185 ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ :

Обвинувачений ОСОБА_6 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Злочини вчинено при наступних обставинах.

У третій декаді липня місяця 2019 ОСОБА_6 перебуваючи у м. Калуш, по вул. Чорновола, на території гаражного кооперативу, виявив незачинене гаражне приміщення № НОМЕР_1 , яке належить ОСОБА_4 . ОСОБА_6 відчинив двері гаражного приміщення та не заходячи всередину побачив шлакоблоки, які належали ОСОБА_4 та вирішив їх викрасти.

В подальшому, реалізуючи свій умисел, ОСОБА_6 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, суспільно-небезпечні наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, таємно, з корисливих мотивів, діючи єдиним злочинним умислом направленим на таємне викрадення шлакоблоків, 02.08.2019 близько 01.00 год. в ході розмови із ОСОБА_7 запропонував останньому придбати вказані шлакоблоки, повідомивши, що шлакоблоки нібито є його власністю, однак ОСОБА_7 повідомив, що шлакоблоки йому непотрібно, після чого повідомив, що може знайти покупців.

02.08.2019 близько 20.30 год. ОСОБА_7 разом із покупцем ОСОБА_8 зустрілись з ОСОБА_6 . В ході розмови ОСОБА_6 та ОСОБА_8 узгодили умови купівлі-продажу вказаних шлакоблоків, які ОСОБА_6 видав як свої, повідомивши неправдиву інформацію, що шлакоблоки знаходяться в гаражному приміщенні АДРЕСА_2 , яке належить його знайомому, та де він зберігає свої власні шлакоблоки. В ході узгодження умов купівлі-продажу вказаних шлакоблоків, ОСОБА_6 повідомив, що ОСОБА_8 може забрати шлакоблоки у зручний для нього час, після чого ОСОБА_6 та ОСОБА_8 узгодили, що шлакоблоки останній забере о 10.00 год. 03.08.2019.

03.08.2019 близько 10.00 год. підшуканий ОСОБА_6 покупець ОСОБА_8 спільно із ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , не усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з гаражного приміщення № НОМЕР_1 вивезли шлакоблоки у кількості 220 шт., загальною вартістю 2712,60грн., та розпорядився нами на власний розсуд.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_6 , який за допомогою введення ним в оману ОСОБА_7 та ОСОБА_8 викрав належні ОСОБА_4 шлакоблоки, потерпілому спричинено матеріальні збитки на суму 2712,60 грн.

Дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

01.10.2019 між підозрюваним та потерпілим була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.

Відповідно до умов даної угоди обвинувачений ОСОБА_6 та потерпілий ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 185 КК України, визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні даного кримінального правопорушення та відшкодування у повному обсязі збитків, а також з урахуванням пом`якшуючих покарання обставин, узгодили призначення покарання обвинуваченому за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.

У даній угоді зазначені наслідки її укладення та затвердження, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки її невиконання, які роз`яснені потерпілому та обвинуваченому. В угоді зазначено дата її укладення та вона скріплена підписами сторін.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 заявив, що він повністю визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України. Підтвердив, що угода про примирення укладена добровільно, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, та просить її затвердити. Розуміє наслідки її укладення, затвердження та невиконання. Зазначив, що він в повній мірі відшкодував потерпілому завдану шкоду. Наголосив, що узгоджене покарання у виді штрафу є для нього посильним і він зможе його оплатити.

Захисник підтримав позицію свого підзахисного.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні просить затвердити угоду про примирення, укладену між ним та обвинуваченим.

Прокурор заперечив щодо затвердження угоди про примирення, проте зазначив вона відповідає вимогам КПК України, а він не є стороною угоди. Також, просив вирішити питання щодо судових витрати та долю речових доказів у справі.

Заслухавши думку учасників провадження, роз`яснивши їм наслідки укладення та затвердження угоди відповідно до вимог ст. 473 КПК України, з`ясувавши в обвинуваченого чи цілком він розуміє права і обставини, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України і закону, переконавшись, що укладення сторонами даної угоди є добровільним і відповідає суспільним інтересам, суд вважає, що укладену між потерпілим та підозрюваним угоду про примирення слід затвердити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 5 ст. 469 КПК України, угода про примирення або визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого.

Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

Судом, на виконання вимог ст. 474 КПК України, а також шляхом опитування учасників судового провадження, з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_6 повністю усвідомлює зміст угоди про примирення, укладеної з потерпілим, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Зміст угоди про примирення відповідає вимогам ст. 471 КПК України.

За таких обставин, ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 і узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України. Зокрема з урахуванням обставин справи, даних про особу обвинуваченого та наявних пом`якшуючих покарання обставин, зокрема щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та повне відшкодування матеріальних збитків, суд вважає за можливе затвердити дану угоду та призначити покарання узгоджене сторонами кримінального провадження у вигляді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.

Поряд з цим, ОСОБА_6 засуджений вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 14.06.2019, який залишено без змін ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 04.09.2019, за ст. 307 ч.2 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна із застосуванням ст. 75 КК України звільнено від відбуття призначеного покарання та встановлено іспитовий строк 2 роки. На даний час покарання не відбуто.

Кримінальне правопорушення, передбачене ст. 185 ч. 1 КК України вчинено 03.08.2019, тобто після постановлення щодо нього попереднього вироку.

Згідно ч.1 ст.71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Таким чином, на підставі ч.1 ст.71 КК України до покарання за даним вироком необхідно повністю приєднати невідбуте покарання за вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 14.06.2019.

Відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю злочинів і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

А тому, остаточне покарання ОСОБА_6 необхідно визначити відповідно до вимог ч. 1 ст. 71, ч. 3 ст. 72 КК України, та покарання у виді штрафу за даним вироком суду в розмірі 1700 грн. потрібно виконувати самостійно.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, судові витрати, пов`язані із проведенням судово-товарознавчої експертизи в розмірі 1099, 7 грн., суд покладає на обвинуваченого.

Питання про речові докази вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 376, 469, 471, 474-476 КПК України,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення від 01.10.2019 року укладену між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 .

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України та призначити покарання штраф в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.

На підставі ч.1 ст.71 КК України до покарання за даним вироком повністю приєднати невідбуте покарання за вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 14.06.2019 у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років без конфіскації майна. Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, встановивши йому іспитовий строк 2 роки.

Згідно зі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 такі обов`язки:

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Відповідно до ч.3 ст.72 КК України покарання в частині стягнення штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн. виконувати самостійно.

Арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 06.08.2019 року на мобільний телефон марки Нокіа 206, чорного кольору, без задньої кришки, ІМЕЙ1: НОМЕР_2 , ІМЕЙ2: НОМЕР_3 , із сім-карткою «Водафон» НОМЕР_4 скасувати.

Речові докази:

-мобільний телефон марки Xiaomi модель 4X, IMEI код 1: НОМЕР_5 IMEI код 2: НОМЕР_6 , із сім-карткою мобільного оператора ВФ Україна, НОМЕР_7 та флеш картою micro sd об`ємом 64 гб. Пароль від телефону 1111 повернути власнику ОСОБА_7 ;

-мобільний телефон марки Samsung модель Galaxy A10, IMEI код 1: НОМЕР_8 IMEI код 2: НОМЕР_9 , із сім-карткою мобільного оператора ВФ НОМЕР_10 , НОМЕР_11 та сім-карткою Київстар, НОМЕР_12 повернути власнику ОСОБА_10 ;

-мобільний телефон марки HUAWEI модель Y5, IMEI код 1: НОМЕР_13 IMEI код 2: НОМЕР_14 , із сім-карткою мобільного оператора ВФ Україна, НОМЕР_15 та micro sd карткою об`ємом 3,90 Гб - повернути власнику ОСОБА_11 ;

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави 1099, 07 грн. - витрат за проведення судово-товарознавчої експертизи.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з моменту проголошення.

Суддя: