Справа №636/1085/16-к
Провадження №1-кп/636/412/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 жовтня 2019 року м. Чугуїв
Чугуївський міський суд Харківської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю прокурора ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , секретаря судового засідання ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду об`єднані кримінальні провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001578 від 29.10.2018 року та за №0000418 від 06.03.2016 року, за обвинувальними актами відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, росіянина, громадянина України, із базовою загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого: 1) 25.11.2011 року Чугуївським міським судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки; 2) 18.01.2016 року Чугуївським міським судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, звільнення від покарання з іспитовим строком скасовано та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки; 3) 02.06.2017 року Чугуївським міським судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України, ст. 71 КК України до позбавлення волі строком на 6 років; 26.10.2018 року звільнений з ДУ «Харківська виправна колонія №43» після відбуття покарання, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який на цей час знаходиться у ДУ «Харківській слідчий ізолятор» за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях, буд. 99, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
28.10.2019 прокурор звернувся до суду з клопотанням в якому просив продовжити обвинуваченому строк обраного раніше запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ще на 60 днів.
Обвинувачений та його захисник проти клопотання прокурора заперечували та просили обрати інший більш м`який запобіжний захід. При цьому ОСОБА_4 звергнув увагу суду на те, що він вже тривалий час утримується під вартою, підстав для цього він не вбачає, просив врахувати пом`якшуючи обставини, зауважив, що міра запобіжного заходу не повинна бути застосована як міра виховного характеру.
Статтею 331 КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор не доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею ст. 177 цього Кодексу, передбачено ст. 183 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність відповідних ризиків, передбачених ч. 1 даної статті.

Відповідно до вимог ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Чугуївського міського суду Харківської області від 29.11.2018 року обвинуваченому ОСОБА_4 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який потім неодноразово продовжувався, останній раз ухвалою Чугуївського міського суду від 03.09.2019 року по 01.11.2019 рік. ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, відповідальність за вчинення яких передбачена ч. 3 ст. 185 КК України, покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років та які згідно статті 12 цього Кодексу класифікуються як тяжкі злочини.

Суд при вирішенні питання про обрання, продовження строку дії запобіжного заходу повинен врахувати всі обставини, які можуть вплинути на вид обраного запобіжного заходу, випливає зі змісту ст. 178 цього Кодексу.

Таким чином, із зазначених положень слідує, що запобіжні заходи є заходами превентивного характеру, які застосовуються з метою запобігання протиправній поведінці обвинуваченого і забезпечення кримінального провадження. Превентивний характер цих заходів чітко проявляється в цілях їх застосування, якими є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити дії, які ст. 177 КПК України віднесено до ризиків у кримінальному провадженні. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність сукупності як обґрунтованої підозри, так і вищенаведених ризиків.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Так, згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, в кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

За правовими позиціями ЕСПЛ «обґрунтована підозра» це наявність фактів або відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення. Ризиками у кримінальному провадженні є наявність відомостей, які свідчать про можливість виникнення у майбутньому проявів протиправної поведінки обвинуваченого.

Суд ретельно вислухавши прокурора, обвинуваченого та його захисника вважає, що на момент розгляду питання щодо продовження дії обраного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою існує обґрунтована підозра та ризики переховуватися від суду і вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки на підтвердження зазначених ризиків свідчать вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винним у вчиненні кримінальних правопорушень, за якими він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, а саме те, що він неодружений, офіційно не працює, його репутацію, майновий стан та наявність судимостей.

Доводи прокурора про те, що обвинувачений може незаконно впливати на свідків та потерпілих у цих кримінальних провадженнях не знайшли свого підтвердження під час розгляду цього клопотання.

Судом враховується, що ОСОБА_4 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна, поєднаного із проникненням до сховища та до житла, вчинених повторно. Суд погоджується із доводами сторони захисту та обвинуваченого, що сама по собі тяжкість інкримінованих кримінальних правопорушень не може бути підставою для продовження дії обраного раніше запобіжного заходу, але при цьому з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовується відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, про що викладено правову позицію в рішенні ЄСПЛ «Летельє проти Франції».

При вирішенні питання про продовження обвинуваченому строку дії запобіжного заходу судом враховується, що обвинувачений, будучи 26.10.2018 року звільнений з ДУ «Харківська виправна колонія №43» після відбуття покарання, призначеного за вироком Чугуївського міського суду Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України, знову обвинувачується у вчиненні 27.10.2018 року злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України

Положення ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлюють, що законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом. З урахуванням наведених обставин, суд вважає, що на момент вирішення клопотання прокурора встановлено наявність обґрунтованої підозри та достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 ч. 1 п. 1, п. 5 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам.

Таким чином, заслухавши думку прокурора про необхідність продовження обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, думки захисника та обвинуваченого, які проти цього заперечували, суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування, зміни запобіжного заходу, оскільки не зникли наявні ризики, передбачені п. п. 1 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а відтак суд вважає доцільним продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб.

Керуючись ст. ст. 177, 183, 331 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора задовольнити.
Застосований ОСОБА_4 під час досудового розслідування захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» вважати продовженим на строк 60 днів, тобто по 26.12.2019 року включно.

Ухвала про продовження строку тримання під вартою згідно рішення Конституційного Суду №4-р/2019 від 13.06.2019 року, може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Головуюча ОСОБА_1