Справа № 727/7035/19
Провадження № 1-кп/727/330/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 вересня 2019 року м.Чернівці

Шевченківський районний суд м.Чернівці у складі:

головуючої судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за №0001198 від 01.06.2019 року по обвинуваченню ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця міста Чернівці, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , із середньою освітою, не працюючого, раніше судимого:
- 06.06.2001 року Першотравневим районним судом м. Чернівці за ч. 2 ст. 140, ст. 46 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців.
- 11.09.2003 року Вижницьким районним судом Чернівецької області за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки.
- 14.05.2007 року Снятинським районним судом Івано-Франківської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 рік 6 місяців.
- 23.07.2008 року Ленінським районним судом м. Чернівці за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців.
- 24.12.2010 року Садгірським районним судом м.Чернівці за ч. 2 ст. 345 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки.
- 07.09.2016 року Апеляційним судом Чернівецької області за ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 298 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки; звільнений від відбування покарання умовно-достроково 02.11.2017 на підставі ухвали Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 25.10.2017 роки, не відбутий строк 10 місяців 12 днів,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
31.05.2019 близько 13 години 00 хвилин ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи на меті таємне викрадення чужого майна та незаконне збагачення, перебуваючи на даху будинку №6, що по провулку Ентузіастів в м. Чернівці, шляхом вільного доступу викрав 66 метрів інтернет кабелю марки КПП ВП 2*2 0,51, який належить ТОВ «Лангейт».
Після цього, ОСОБА_4 викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ТОВ «Лангейт», матеріальну шкоду на загальну суму 660 гривень.
Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

10 вересня 2019 року між сторонами кримінального провадження представником потерпілого ТОВ «Лангейт» ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 досягнуто та підписано угоду про примирення, за змістом якої сторони погодили, що ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 185 КК України понесе покарання у виді арешту терміном на 5 місяці.В угоді зазначено наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки невиконання угоди.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч.2 ст.185 КК України в повному обсязі. Також пояснив суду, що він розуміє права, надані йому законом, угоду він укладав добровільно і наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди для нього зрозумілі. Просив затвердити зазначену угоду.

Представник потерпілого ОСОБА_5 пояснив суду, що претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має, зазначену угоду уклав добровільно, наслідки укладання та затвердження угоди для нього зрозумілі. Просив затвердити вказану угоду.

Суд заслухавши думку прокурора, яка заперечувала проти затвердження угоди про примирення, вважаючи, що узгоджена сторонами міра покарання обвинуваченому є занадто м`якою, пояснення потерпілого, обвинуваченого, які просили затвердити угоду, вважає, що угода підлягає затвердженню, а ОСОБА_4 слід визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання, яке обвинувачений та потерпілий запропонували суду та узгодили між собою.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про примирення суд виходить з наступного.

Так, ст. ст.468, 469 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Судом встановлено, що дана угода про примирення за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст.468, 469, 471 КПК України, відповідає закону про кримінальну відповідальність, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання, яка передбачена санкцією цієї статті.

Суд переконався згідно з ч.6 ст. 474 КПК України, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також згідно з вимогами ч. 7 ст.474 КПК України встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Крім того, обвинуваченому роз`яснено та ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а саме права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою-сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі, не роз`яснення йому наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди передбачені ст.476 КПК України обвинуваченому зрозумілі.

Заподіяну майнову шкоду потерпілому ТОВ «Лангейт» обвинувачений ОСОБА_4 відшкодував.

Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Після таких роз`яснень обвинувачений не заперечував проти затвердження угоди.

Представнику потерпілого ОСОБА_5 в судовому засіданні роз`яснено та ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою-сьомою статті 474 цього Кодексу, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення. Наслідки невиконання угоди передбачені ст.476 КПК України потерпілому зрозумілі.

Після таких роз`яснень представник потерпілого ОСОБА_5 не заперечував проти затвердження угоди.

Заподіяну майнову шкоду потерпілому ТОВ «Лангейт» обвинуваченим відшкодовано.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також в даній угоді відсутні підстави для відмови в її затвердженні, що передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України. Вказаний злочин відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Міра покарання, яка узгоджена сторонами є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого, відповідає вимогам і загальним засадам призначення покарання.

Призначаючи обвинуваченому покарання суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, всі обставини справи, дані про його особу, те, що він раніше судимий, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, вину свою визнав повністю та розкаявся у вчиненому.

Таким чином, за наслідками розгляду угоди у судовому засіданні, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про примирення між сторонами кримінального провадження - представником потерпілого ТОВ «Лангейт» ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 та призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і ухвалення обвинувального вироку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314,369,370,371,373-376, 395, 468, 471, 473-475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення від 10.09.2019 року, укладену між представником потерпілого ТОВ «Лангейт» ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Визнати винним ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому узгоджену сторонами угоди про примирення міру покарання у виді арешту строком на 5 (п`ять) місяців.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його фактичного затримання після набрання вироком законної сили та звернення його до виконання.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази: рюкзак чорного кольору із мотками кабелю та два пучка кабелю які упаковані в сейф пакет №4502710, що знаходяться на зберіганні в камері схову Шевченківського ВП повернути потерпілому ТОВ «Лангейт»

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, потерпілому.

Суддя ОСОБА_1