УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2018 р. слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора, який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, прокурор першого відділу процесуального керівництва управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, працюючого на посаді заступника голови виконавчого комітету з питань діяльності виконавчих органів Григорівської сільської ради Запорізького району Запорізької області,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 368 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Запорізької області знаходяться матеріали кримінального провадження, відомості по якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000399 від 05.11.2018 за ч. 3 ст. 368 КК України.
Досудовим розслідуванням установлено наступні обставини скоєння кримінального правопорушення.
Установлено, що наказом начальника Головного управління Національної поліції України в Запорізькій області № 359 о/с від 19.09.2018 старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 з 19.09.2018 призначено слідчим СВ Василівського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Запорізькій області (далі Василівського ВП ГУНП України в області).
Згідно зі ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», п. 1 примітки до ст. 364 КК України ОСОБА_6 є службовою особою правоохоронного органу.
Відповідно до п. 2 примітки до ст. 368 КК України ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді слідчого Василівського ВП ГУНП України в Запорізькій області, є службовою особою, яка займає відповідальне становище.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію» (далі за текстом Закон) Національна поліція України це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.
Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 2 Закону завданням поліції є надання поліцейський послуг у сферах охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави.
Відповідно до вимог ст. 3 Закону в своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.
Статтею 6 Закону передбачено, що поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до вимог ст. 7 Закону під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації. Обмеження прав і свобод людини допускається виключно на підставах та в порядку, визначених Конституцією і законами України, за нагальної необхідності і в обсязі, необхідному для виконання завдань поліції. Здійснення заходів, що обмежують права та свободи людини, має бути негайно припинене, якщо мета застосування таких заходів досягнута або немає необхідності подальшого їх застосування. Поліцейським за будь-яких обставин заборонено сприяти, здійснювати, підбурювати або терпимо ставитися до будь-яких форм катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність, поводження чи покарання.
Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Згідно із п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 18 Закону поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини.
У невстановлений у ході досудового розслідування період часу у ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 виник умисел на одержання неправомірної вигоди від громадян України за не притягнення їх до кримінальної відповідальності за розповсюдження зображень порнографічного характеру.
З метою реалізації свого злочинного наміру ОСОБА_6 з використанням свого службового становища та наданої йому влади працівника правоохоронного органу, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 організували схему вимагання та одержання неправомірної вигоди від громадян України за не притягнення їх до кримінальної відповідальності за розповсюдження зображень порнографічного характеру.
Відповідно до зазначеної схеми ОСОБА_8 в соціальній мережі повинна була підшукати особу чоловічої статті з якою вступити у особисту переписку та вмовляннями схилити особу до скерування повідомлення на її сторінку соціальній мережі у якому мали міститься зображення порнографічного характеру. Після чого, схилити особу до особистої зустрічі з нею у ході якої ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_4 представляючись працівниками поліції запрошували особу пройти з ними до Василівського відділу поліції мотивуючи це тим, що вказана особа нібито вчинили кримінальне правопорушення. У ході бесіди з особою у відділенні поліції ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_4 погрожуючи кримінальною відповідальністю за неіснуючий злочин, оскільки відомості про такий до ЄРДР не вносились, а також можливою фізичною розправою щодо особи з боку громадських активістів, яким ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_4 можуть надати особисту інформацію про особу та характер інкримінованого їй злочину, вимагали надати їм неправомірну вигоду з метою уникнення вказаною особою від кримінальної відповідальності та закриття працівниками Василівського ВП ГУ НП в області неіснуючого кримінального провадження відносно особи.
Так, діючи згідно заздалегідь обумовленої схеми вимагання неправомірної вигоди, у невстановлений слідством період часу ОСОБА_8 , яка була зареєстрована у соціальній мережі «Вконтакте», почала підшукувати за допомогою вказаної мережі осіб чоловічої статі, шляхом опрацювання відомостей щодо їх зовнішності, віку, статку та вподобань, а також інших особистих даних, що містились на особистих сторінках зазначених чоловіків як користувачів соціальної мережі «Вконтакте».
У подальшому через соціальну мережу «Вконтакте» шляхом листування із окремими її користувачами, остання знайомилась із чоловіками та пропонувала подальше спілкування із ними за допомогою мобільного зв`язку.
При цьому у ході спілкування з чоловіками остання прохала відправити їй у соціальній мережі «Вконтакте» фото зображення їх статевих органів.
Так, 02.11.2018 ОСОБА_9 в соціальній мережі інтернет «Вконтакте» розпочав приватну бесіду з ОСОБА_8 , яка зареєстрована у вказаній мережі як « ОСОБА_10 ». Під час приватної бесіди у мережі «Вконтакте» ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , яка зареєстрована у вказаній мережі як « ОСОБА_10 », обмінювалися зображеннями порнографічного характеру.
У подальшому ОСОБА_9 на прохання ОСОБА_8 надав їй номер свого мобільного телефону з метою подовження спілкування між ними поза мережею «Інтернет».
Так, у період з 07.11.2018 о 13.11.2018 ОСОБА_8 неодноразово телефонувала ОСОБА_9 та пропонувала зустрітись і познайомитись із нею особисто, при цьому категорично наполягала на тому, що місцем їх зустрічі має бути м. Василівка, Запорізької області.
13.11.2018, у невстановлений досудовим розслідування час, ОСОБА_8 , діючи згідно заздалегідь обумовленої злочинної схеми, повідомила про факт прибуття ОСОБА_9 до м. Василівка та зустрічі з нею, ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , які у той час перебували у м. Василівка та очікували прибуття ОСОБА_9 з метою здійснення свого злочинного умислу по вимаганню від нього неправомірної вигоди за не притягнення останнього до кримінальної відповідальності. Після цього ОСОБА_8 разом із ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 направились до місця зустрічі із ОСОБА_9 на бул. Центральний у м. Василівка.
Цього ж дня приблизно о 13.30 годині, коли ОСОБА_9 перебував поблизу пивного магазину «Бочка» по вул. Бульвар Центральний у м. Василівка, до нього підійшли ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 . При цьому ОСОБА_6 назвався працівником Василівського ВП ГУ НП в області та показав ОСОБА_9 службове посвідчення.
У подальшому, діючи відповідно до заздалегідь розробленої схеми, ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 запросили ОСОБА_9 до приміщення Василівського ВП ГУНП в області за адресою: вул. Шевченка 36 у м. Василівка, перебуваючи у якому завели ОСОБА_9 до службового кабінету ОСОБА_6 .
Під час перебування у службовому кабінеті у приміщенні Василівського ВП ГУ НП в області ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 усіляко залякували ОСОБА_9 притягненням його до кримінальної відповідальності, проведенням обшуків за місцем його мешкання, розповсюдження щодо нього інформації про ніби то вчинений злочин, тим самим схиляючи останнього до надання неправомірної вигоди.
Приблизно через дві години від часу запрошення ОСОБА_9 до приміщення Василівського ВП ГУ НП в області, під час якого ОСОБА_9 , увесь час знаходився у зачиненому службовому кабінеті ОСОБА_6 під наглядом самого ОСОБА_6 , або ОСОБА_4 чи ОСОБА_7 , ОСОБА_4 висунуто ОСОБА_9 , вимогу у наданні йому, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 неправомірної вигоди у сумі 3 тис. доларів США за не притягнення останнього до відповідальності, закриття кримінального провадження та не розголошення відомостей щодо нібито вчиненого ОСОБА_9 злочину.
Після того, як ОСОБА_9 , повідомив про відсутність у нього таких коштів, ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , погодились на суму у 50 тис. грн. у якості неправомірної вигоди для себе.
У подальшому, з метою одержання неправомірної вигоди, ОСОБА_7 , ОСОБА_6 разом із ОСОБА_9 на автомобілі Aсura д.н. НОМЕР_1 , який зареєстрований за ОСОБА_7 прослідували з м. Василівка у м. Мелітополь з метою отримання ОСОБА_9 у невстановленої особи позики у сумі 50 тис. грн. для передання вказаної суми коштів у якості неправомірної вигоди ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_4 .
Приблизно о 17.00 годині 13.11.2018, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 висадили ОСОБА_9 з автомобіля поблизу будинку № 11 по вул. Ярослава Мудрого у м. Мелітополь та почали чекати останнього з метою отримання від нього раніше обумовленої суми неправомірної вигоди у сумі 50 тис. грн..
Після того, як ОСОБА_9 повернувся до автомобіля останній, виконуючи раніше висунуту у приміщенні Василівського ВП ГУ НП в області вимогу ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 поклав грошові кошти у сумі 50 тис. грн. у якості неправомірної вигоди в задній карман правого пасажирського сидіння автомобіля Aсura, д.н. НОМЕР_1 . У подальшому ОСОБА_6 та ОСОБА_7 разом із ОСОБА_9 на вказаному автомобіля попрямували до виїзду з м. Мелітополя в напрямку м. Василівки.
Таким чином, ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 одержали від ОСОБА_9 неправомірну вигоду у розмірі 50 тис. грн.
Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 368 КК України а саме пособництво в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища, вчинене службовою особою, яка займає відповідальне становище, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.
13.11.2018 о 17 год 53 хв. ОСОБА_4 був затриманий за підозрою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 368 КК України

14.11.2018 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 368 КК України

Посилаючись на те, що ОСОБА_4 з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; може вчинити інше кримінальне правопорушення, зазначаючи, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, прокурор звернувся до суду з клопотанням, у якому просить суд застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 строком на два місяці з можливістю внесення застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В судовому засіданні прокурор клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав та просив його задовольнити на підставах, які викладені у клопотанні.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні просив у задоволенні клопотання про застосування до останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити, з тих підстав, що ризики, на які посилається сторона обвинувачення є непідтвердженими. Крім того зазначив, що ОСОБА_4 має місце проживання та місце реєстрації, раніше не судимий, одружений , має двох малолітніх дітей.

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав думку захисника.

Підозрюваний вину у вчиненні інкримінованого злочину не визнав, щиро каявся, пояснив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, пояснив що не збирається переховуватись від органу досудового розслідування і суду просив у разі можливості застосувати до нього більш м`який запобіжний захід.

Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено.

13.11.2018 року, о 17 годині 53 хвилин, за підозрою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення (злочину) ОСОБА_4 був затриманий за підозрою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 368 КК України

14.11.2018 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 368 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого правопорушення (злочину) підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: - повідомленням про вчинення кримінального правопорушення від 05.11.2018;

- протоколами допитів свідка ОСОБА_11 та ОСОБА_9 ;

- протоколом затримання ОСОБА_4 від 13.11.2018;

- протоколом обшуку автомобіля Acura д.н. НОМЕР_1 ;

- протоколом обшуку автомобіля DAEWOO-FSO LANOS д.н. НОМЕР_2 ;

- протоколом огляду, ідентифікації, помітки та вручення грошових коштів від 13.11.2018;

- іншими матеріалами провадження у їх сукупності.

З огляду на вищевикладене суд вважає, що ОСОБА_4 усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення і наступного покарання у вигляді від 5 до 10 років реального позбавлення волі, у тому числи вимог статті 75 КК України, згідно якої звільнення від відбування покарання не можливе при засудженні особи за корупційний злочин, а також з урахування поведінки останньої, після отримання повідомлення про підозру, може умисно ухилятися від явки в органи досудового слідства, слідчого судді або переховуватись від органів досудового розслідування, та суду, чим може перешкоджати встановленню істини по справі.

Вказані обставини свідчать про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, переховування від органів досудового розслідування та суду.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 , слідчий суддя бере до уваги, що вказані прокурором ризики не доведені ,з таких підстав: підозрюваний визнав свою вину, розповів про обставини вчинення кримінального правопорушення, висловив свій намір співпрацювати зі слідством ,пояснив суду що всі речі ,які мали відношення до злочину вже були вилучені тому не має ніяких речей і документів які він би мав схавати або спотворити і які мають значення для кримінального правопорушення не збирається взагалі спілкуватися з учасниками даного кримінального провадженні, що у разі необхідності цей ризик може бути виключений шляхом застосування ч.5 ст.194КПК України, раніше не судимий має на утриманні дружину яка не працює та двох малолітніх дітей, які часто хворіють і вимагають його допомоги, має награди і подяки під час своєї роботи в правоохоронних органах у теперішній час працює на посаді заступника голови виконавчого комітету з питань діяльності виконавчих органів Григоріївської сільської ради Запорізького району Запорізької області, тому суд вважає, що ризик вчинення ним іншого кримінального правопорушення є мінімальним
Суд вважає, що є недоцільним при таких обставинах застосовувати до підозрюваного найбільш тяжкий запобіжний захід.

Згідно ст.177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Свої процесуальні обов`язки ОСОБА_4 виконує належним чином: весь час не переховувався від органів досудового розслідування та/або суду; не знищував, не приховував, не створював будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; не впливав незаконно на інших учасників справи; не перешкоджав кримінальному провадженню іншим чином; не вчиняв інших кримінальних правопорушень. Своєчасно та добровільно з`являвся на виклик слідчого без будь яких заходів забезпечення, що підтверджується процесуальними документами, позитивно характеризується за останнім місцем роботи за сімейним станом одружений, має на утриманні малолітню дитину, є заступником голови виконавчого комітету з питань діяльності виконавчих органів Григоріївської сільської ради Запорізького району Запорізької області, що у разі обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може негативно вплинути на права і обов`язки інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Слідчий суддя розділяє позицію органу досудового розслідування щодо наявності ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки тяжкість інкримінованого на даному етапі ОСОБА_4 діяння та суворість ймовірного покарання свідчить про реальну можливість його переховування від органів досудового розслідування та суду.

Разом із цим, що стосується ризику передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, заявленого стороною обвинувачення, слідчий суддя вважає його безпідставним, оскільки цей ризик має бути усуненим слідчим шляхом, а не взяттям особи під варту.

Також сторона обвинувачення посилається на наявність ризиків, передбачених п. 3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Слідчий суддя звертає увагу, що доказів спроб чинити тиск на потерпілого, свідків чи іншого підозрюваного з боку ОСОБА_4 слідчому судді не представлено. Також, слідчому судді не надано доказів, що підозрюваний може вчити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

На переконання слідчого судді данні ризики можуть бути усунені і без застосування запобіжного заходу, пов`язаного із ізоляцією від суспільства.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Проаналізувавши пояснення учасників процесу, надані докази та вище приведені норми закону, слідчий суддя дійшов висновку, що прокурор у судовому засіданні довів наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, однак не довів неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, зазначеному у клопотанні, відтак відсутні підстави для застосування до ОСОБА_4 виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з чим у задоволенні клопотання слід відмовити та застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.

На переконання слідчого судді, ОСОБА_4 має достатні соціальні зв`язки, постійно проживає разом з дружиною і двома малолітніми дітьми за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишити житло цілодобово або у певний період. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

На підставі викладеного, враховуючи обсяг пред`явленої ОСОБА_4 підозри, враховуючи характеризуючи матеріали, з метою досягнення дієвості кримінального провадження, слідчий суддя доходить висновку про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту шляхом заборони в період з 22 години 00 хвилин до 6 години 00 хвилин наступного дня залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 .

Крім того, керуючись вимогами ст. 194 КПК України слідчий суддя вважає за необхідне зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; утриматися від спілкування зі свідками в даному кримінальному провадженні; прибувати до слідчого, прокурора в суд за першою вимогою.

На переконання слідчого судді, саме такий запобіжний захід та обсяг обов`язків зможе забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183, 184, 192 194, 196, 197, ч. 3 п.2 ст. 202, 395 КПК України, слідчий суддя, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Застосувати строком до 13 січня 2019 р. до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту шляхом заборони у період з 22 години 00 хвилин до 6 години 00 хвилин наступного дня залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такі обов`язки:

не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, та місця роботи;

утриматися від спілкування зі свідками та потерпілим у кримінальному провадженні;

прибувати до слідчого, прокурора в суд за першою вимогою.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 зміст ч. 5 ст. 181 КПК України, а саме: працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

В разі невиконання покладених на ОСОБА_4 обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_4 .

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти в залі суду негайно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з моменту проголошення.

Ухвалу прийнято у нарадчій кімнаті та проголошено її вступну та резолютивну частини у судовому засіданні 16.11.2018 р.

Повний текст ухвали виготовлений 20.11.2018 р.

Слідчий суддя ОСОБА_1