справа № 208/195/19
№ провадження 1-кс/208/223/19
УХВАЛА
Іменем України

17 січня 2019 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого про арешт майна,-

встановив:
Слідчий звернувся до слідчого судді із вказаним клопотанням, просив накласти арешт на мобільний телефон iPhone 4S(IMEI: НОМЕР_1 ), який 14.01.2019 року було вилуче но у гр. ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Клопотання вмотивоване тим, що до Кам`янського ВП із заявою звернулась ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка пояснила що 18.11.2018 року приблизно о 16.30 год. з палати №303 хірургічного відділення 9-ї міської лікарні в м. Кам`янське, невстановлена особа, шляхом вільного доступу, таємно викрала майно, що належить ОСОБА_5 , чим завдала майнової шкоди.

За даним фактом СВ Кам`янського ВП ГУ НП України в Дніпропетровській області 04.01.2019 внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за
№ 0000038 від 04.01.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
В ході проведення досудового розслідування, 14.01.2019р. викрадений у ОСОБА_5 мобільний телефон iPhone 4S (IMEI: НОМЕР_1 ) за добровільною заявою вилучено у гр. ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає АДРЕСА_1 ,. який було опечатано паперовою биркою з підписами понятих та поміщені до камери зберігання речових доказів Кам`янського ВП

В цей же день зазначений телефон визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

На думку слідчого, вилучені речі відповідають критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, є речовими доказами та мають доказове значення для встановлення таких фактичних обставин події кримінального правопорушення як механізм вчинення кримінального правопорушення, правильність кваліфікації кримінального правопорушення та інші обставини вчинення кримінального правопорушення. Метою застосування арешту відносно вище наведеного майна є запобігання можливості його знищення, пошкодження, псування, так як вищенаведене майно, яке має ознаки речових доказів, має бути використано при проведенні слідчих дій.
У судовому засіданні слідчий підтримала клопотання з підстав, зазначених у його мотивувальній частині.
Слідчий суддя, вислухавши слідчого, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Вилучені речі відповідають критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, є речовими доказами та мають доказове значення для встановлення обставини вчинення кримінального правопорушення.

У своєму клопотанні слідчий просить накласти арешт з метою запобігання можливості приховування, знищення, пошкодження, псування речових доказів, які мають суттєве значення для кримінального провадження, а також з метою подальшого забезпечення відшкодування спричиненої потерпілій від кримінального правопорушення майнової шкоди.

Відповідно до вимог ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з положеннями ч.3 вказаної статті, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до статті 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду.

Згідно з вимогами статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до ч.11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
В судовому засіданні слідчим доведено, що незастосування заборони відчужувати зазначене в клопотанні майно може ускладнити розслідування, але слідчим не доведено, що незастосування заборони володіння та користування зазначеним майном може призвести до пошкодження, псування, знищення або втрати майна.
Слідчий суддя вважає, що надані органом досудового розслідування докази утворюють достатню сукупність для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна з метою збереження речових доказів, унеможливлення їх приховання, пошкодження чи знищення, що може призвести до нівелювання доказової бази органу досудового розслідування та необхідним буде, враховуючи зміст клопотання та пояснення слідчого, застосувати арешт майна в частині заборони розпорядження, що в достатній мірі забезпечить потреби кримінального провадження.
Керуючись ст. 36, 131-132, 170-171 КПК України, слідчий суддя, -

ухвалив:
Клопотання слідчого задовольнити частково.
Накласти арешт в частині заборони розпорядження на мобільний телефон iPhone 4S(IMEI: НОМЕР_1 ), який 14.01.2019 року було вилучено угр. ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В іншій частині клопотання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1