Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 299/837/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11.04.2019 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі :

головуючого ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурорів прокуратури Виноградівського відділу Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченого та його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів обвинувальний акт в кримінальному провадженні, внесеного 10.01.2019р. до ЄРДР за №0000026 по обвинуваченню-

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, освіта неповна середня, не працює, не одружений, раніше не судимий,

за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених cт.121 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Суд визнав доведеним, що обвинувачений ОСОБА_6 05.01.2019р., приблизно о 17.00 годині, знаходився в приміщенні кухонної кімнати будинку АДРЕСА_1 разом з своїм братом ОСОБА_7 , де вживали алкогольні напої. Між ними виникла словесна суперечка в ході якої ОСОБА_6 вихопив з рук ОСОБА_7 кухонний ніж та діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень своєму брату ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність, суспільну небезпечність та наслідки, що можуть настати, наніс останньому один удар в область шиї, чим заподіяв останньому тілесне ушкодження у виді колото- різаної рани м`яких тканин шиї в нижній третині з права з пошкодженням поверхневих м`язів шиї та зовнішньої яремної вени, яке згідно висновку експерта №12 від 18.03.2019р. кваліфікується, як тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент його спричинення, а при вийманні з рани ножа наніс тілесне ушкодження у виді різаної рани м`яких тканин підборіддя по центру, яке згідно висновку №12 від 18.03.2019р. року кваліфікується як легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

В подальшому в період часу приблизно з 20.30 години 08.01.2019р. приблизно по 14.00 годину 09.01.2019р. ОСОБА_7 помер, перебуваючи вдома за адресою АДРЕСА_1 .

Причиною настання смерті ОСОБА_7 є колото-різана рана м`яких тканин шиї в нижній третині з права з пошкодженням поверхневих м`язів шиї та зовнішньої яремної вени, що з часом призвело до масивної зовнішньої кровотечі і спричинило гостре малокрів`я внутрішніх органів та гіповолемічний шок, які явилися безпосередньою причиною смерті.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, показав, що дійсно він 05.01.2019р., приблизно о 17.00 годині, знаходився в будинку АДРЕСА_1 разом з своїм братом ОСОБА_8 та вживали алкогольні напої. Там між ними виникла словесна суперечка в ході якої він кухонним ножем наніс брату один удар в область шиї, а при вийманні ножа з рани порізав підборіддя У вчиненому щиро розкаюється та просить суд суворо його не карати.

Потерпіла ОСОБА_4 - дружина ОСОБА_7 у суді показала, що свідком подій між обвинуваченим та чоловіком вона не була, на даний час моральних та матеріальних претензій до обвинуваченого не має.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого. При цьому судом їм було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Крім цього, судом було взято до уваги наступні докази:

Так, визнавальні показання обвинуваченого, локалізація та механізм отриманих ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, об`єктивно узгоджуються із Висновками судово-медичної експертизи трупа №12 від 18.03.2019р. /а.п.193-197/, якими стверджено, що у ОСОБА_7 мали місце тілесні пошкодження у вигляді колото- різаної рани м`яких тканин шиї в нижній третині з права з пошкодженням поверхневих м`язів шиї та зовнішньої яремної вени, яке кваліфікується, як тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент його спричинення та тілесне ушкодження у виді різаної рани м`яких тканин підборіддя по центру, яке кваліфікується як легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. Причиною настання смерті ОСОБА_7 є колото-різана рана м`яких тканин шиї в нижній третині з права з пошкодженням поверхневих м`язів шиї та зовнішньої яремної вени, що з часом призвело до масивної зовнішньої кровотечі і спричинило гостре малокрів`я внутрішніх органів та гіповолемічний шок, які явилися безпосередньою причиною смерті.

Отже, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вирішив, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 мало місце, це діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, обвинувачений винний у вчиненні цього кримінального правопорушення та підлягає покаранню за скоєне ним кримінальне правопорушення.

Обвинувачений не вчинив кримінальне правопорушення у стані обмеженої осудності.

Обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності відсутні.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину; обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Отже, обираючи покарання обвинуваченому, суд виходить з того, що у відповідності до вимог ст.50 КК покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так іншими особами.

Згідно ст.65 КК особі, яка вчинила злочин має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Між тим, санкцією ч.2 ст.121 КК передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

При визначенні обвинуваченому виду та розміру покарання, суд відповідно до вимог ст.65 КК України врахував характер та ступінь тяжкості скоєного даного злочину, те, що вчинений злочин, відповідно до ст.12 КК України, є тяжким злочином, враховує обставини вчиненого злочину (форму вини, стадію вчинення, кількість епізодів), характеризуючі дані про особу обвинуваченого, який по місцю проживання до скоєння злочину характеризувався посередньо, як такий, що схильний до вживання спиртними напоями, у зв`язку з чим перебуває на обліку у лікаря-нарколога, разом з тим на обліку лікаря-фтизіатра та лікаря-психіатра не перебуває, суспільно-корисною працею не займається, раніше не судимий /а.п.67-72/.

Окрім того, Висновком судово-психіатричної експертизи ОСОБА_6 №07 від 24.01.2019р. /а.п.215-218/ також встановлено, що він виявляє ознаки синдрому алкогольної залежності, на час скоєння інкримінованого йому злочину і на теперішній час психічними захворюваннями не страждав і не страждає на даний час. Інкриміноване йому діяння скоїв у стані простого звичайного алкогольного сп`яніння, коли міг віддавати собі звіт у своїх діях, керувати ними, розуміти їх протизаконність і наказуємість. Поведінка обвинуваченого в судовому засіданні, не викликала у суду сумнівів в його психічній повноцінності, у зв`язку з чим по даним підставам суд визнає його осудним у відношенні скоєного ним кримінального правопорушення.

Крім того суд, зважив й на особливості даного конкретного злочину і обставини його вчинення, зокрема, вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, що обвинувачений підтвердив і в судовому засіданні. На час скоєння інкримінованого злочину обвинувачений не працював і не займався будь-якою суспільно-корисною працею, злочин вчинив в стані сп`яніння, що у своїй сукупності значно підвищують суспільну небезпеку його дій.

Таким чином, врахувавши дані про особу обвинуваченого у поєднанні із тяжкістю вчиненого злочину, особливостей вчиненого умисного злочину, поведінку обвинуваченого в момент та після вчинення злочину, а відтак суд прийшов до висновку, що обвинувачений становить реальну небезпеку для суспільства, а тому суд приходить до переконання про можливість виправлення обвинуваченого лише в умовах ізоляції його від суспільства з обранням покарання в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії у виді позбавлення волі і така міра примусу на переконання суду буде достатньою для виправлення обвинуваченого та для попередження вчинення ним нових злочинів.

Призначення такого покарання буде відповідати загальним вимогам призначення покарання, передбаченим ст.65 КК України, щодо необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, та випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р.

Майно, на яке накладено арешт відсутнє.

Питання про речові докази та документи слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

З урахуванням покарання, що призначається, суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили обраний обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Керуючись ст.ст.91,94,370,374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України та призначити йому покарання у вигляді семи років позбавлення волі.

Міру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 відраховувати з моменту затримання, тобто з 11.01.2019р. /а.п.109-113/.

До набрання вироком законної сили раніше обраний обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою- залишити без змін.

Документи зберігати у матеріалах кримінального провадження.

Речові докази справі, визнані постановою слідчого від 10.01.2019р., а саме: змиви бурого кольору з шафи та стіни, чоловічі спортивні штани синього кольору, матерчате полотенце фіолетового кольору з слідами бурого кольору, кухонний ніж з білим руків`ям, два ножі з дерев`яними ручками, зріз з килима, які перебувають на відповідальному збереженні в кімнаті речових доказів Виноградівського ВП Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області- знищити.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Закарпатської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, через Виноградівський районний суд Закарпатської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку прокурору, засудженому та потерпілому підлягає врученню негайно після проголошення.

Роз`яснити обвинуваченому право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

ГоловуючийОСОБА_1