ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/6698/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"11" грудня 2018 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву про самовідвід судді Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000285 від 19.03.2018 р. за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України,

в с т а н о в и в:
30 листопада 2018 року суддею ОСОБА_3 , який є головуючим у зазначеному вище кримінальному провадженні заявлено самовідвід.

У вказаній заяві суддею зазначено, що існують обставини, які виключають його участь як судді у вказаному кримінальному провадженні, в зв`язку з чим він вважає за необхідне заявити самовідвід.

Обґрунтовуючи свою заяву, суддя ОСОБА_3 зазначив, що ним 16 серпня 2018 року у даному кримінальному провадженні було прийнято рішення, яким повернуто обвинувальний акт прокурору як такий, що не відповідає вимогам закону. Ухвалою Київського апеляційного суду від 06 листопада 2018 року вказане рішення було скасовано та призначено новий розгляд обвинувального акта. При цьому в ухвалі зазначено, що суд вдався до дослідження обставин кримінального провадження, що є неприпустимим на стадії підготовчого засідання.

Крім того, суддею звернуто увагу на постанову колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 21.06.2018 року у справі № 467/1131/16к, в якій міститься роз`яснення ч. 2 ст. 76 КПК України, зокрема, Колегія суддів Другої судової палати Касаційного суду дійшла висновку про те, що за змістом цієї норми кримінального процесуального закону, суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції не має права повторно брати участь у новому провадженні виключно після скасування вироку або ухвали суду першої інстанції.

Учасники кримінального провадження, будучи належним чином повідомленими про розгляд заяви, у судове засідання не з`явилися, разом з тим їх неявка не перешкоджає розгляду заяви про самовідвід.

Дослідивши матеріали заяви, матеріали кримінального провадження в межах заявленої заяви, суд дійшов наступного висновку.

Так, вичерпний перелік підстав, за наявності яких суддя безумовно підлягає відводу, визначений пунктами 1, 2, 5 ч.1 ст. 75 та ст. 76 КПК України.

Зокрема, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні:
- якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача (п.1 ч.1 ст. 75 КПК України);

- якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник (п.2 ч.1 ст. 75 КПК України);

- у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи (п.5 ч.1 ст. 75 КПК України).

Згідно до пунктів 3, 4 ч.1 ст.75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні, якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження, а також за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Пунктом 2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли би виникнути сумніви у неупередженості судді.
Згідно п. 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень відносно сторін у судовому розгляді, судді повинні бути безсторонніми, а саме: вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення.
Практика Європейського Суду з прав людини свідчить, що право на безсторонній суд включає як об`єктивні, так і суб`єктивні елементи (рішення у справах «П`єрсак проти Бельгії від 1.10.1082р.; «Де Куббер проти Бельгії» від 26.10.1984р).

Об`єктивний критерій безсторонності полягає в тому, щоб встановити, чи існували при розгляді справи факти, які ставлять під сумнів незалежність судді.

Суб`єктивний критерій безсторонності полягає у відсутності упередженості або тенденційності в поведінці судді при розгляді конкретної справи.

За загальним правилом існує презумпція особистої безсторонності доти, доки не доведено інше. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Якщо з`являються сумніви щодо цього, то для відводу судді в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України).

З тексту ухвали Київського апеляційного суду від 06 листопада 2018 року вбачається, що суд першої інстанції, обґрунтовуючи в ухвалі питання щодо конкретності обвинувачення, вдався до дослідження обставин кримінального провадження, що є неприпустимим на стадії підготовчого судового засідання.

Разом з тим, суд вважає, що помилкове дослідження обставин кримінального провадження суддею ОСОБА_3 на стадії підготовчого засідання не є підставою для відводу головуючого у даному кримінальному провадженні, оскільки жодної оцінки дослідженим обставинам суддею не надано.

Крім того, у даному кримінальному провадженні суддею ОСОБА_3 не приймалося остаточного рішення по справі, а лише у підготовчому засіданні вирішувалися питання, які передбачені вимогами ст.ст. 314, 315 КПК України, в зв`язку з чим посилання на ч. 2 ст. 76 КПК України є неспроможними.

У заяві про самовідвід суддею ОСОБА_3 не зазначено, що він якимось чином заінтересований у результаті розгляду справи, що на нього здійснювався вплив, є якісь зв`язки, прихильність чи упередженість до будь-кого зі сторін даного кримінального провадження. Суд при прийнятті рішення діяв незалежно, виключно в межах закону, а тому дії судді ОСОБА_5 не можуть викликати сумніви в його неупередженості.

З огляду на викладене, заява судді ОСОБА_5 про самовідвід задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 75-81, ст. 372 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:
У задоволенні заяви судді Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_3 про самовідвід у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000285 від 19.03.2018 р. за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя