Дата документу 21.11.2018 Справа № 1
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-сс/807/189/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 336/6422/18 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участі:

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30 жовтня 2018 року, якою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Таврія Веселівського району Запорізької області, громадянина України, з середньою освітою, який не одружений, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів,

в с т а н о в и л а:

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30.10.2018 року та ухвалити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, посилаючись на те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги, прокурора, який частково підтримав апеляційну скаргу, підозрюваного із запереченнями стосовно доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.

Згідно з матеріалами провадження, слідчий СВ Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_8 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , посилаючись на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, за яке передбачено, як зазначив слідчий, покарання на строк до 5 років позбавлення волі, а також на дані про особу підозрюваного, який офіційно не працює, раніше судимий, зареєстрований в іншому населеному пункті, знаходячись на волі, може продовжити протиправну діяльність, ухилятися від органу досудового розслідування та суду, впливати на потерпілу та свідків.

Слідчий суддя, дослідивши додані до клопотання матеріали провадження, відмовив слідчому у задоволення клопотання про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, пославшись на те, щопідозрюваний не відноситься до категорії осіб, зазначених у ч. 2 ст. 183 КПК України, тому щодо нього не може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а прокурор, погоджуючи клопотання слідчого про це, діяв не у спосіб, що визначений ст. 2 КПК України, ст. 19 Конституції України.

З таким рішенням слідчого судді погоджується й колегія суддів, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 29 Конституції України та виходячи з вимог ст. ст. 176, 177, 178 КПК України, право на свободу і особисту недоторканість є одним із найбільш значущих прав людини. Слід враховувати те, що застосовуючи запобіжний захід тримання під вартою, обмежуються конституційні права і свободи особи, ще до визнання її винуватою у вчиненні злочину, а запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і найбільш суворим запобіжним заходом, застосовується лише тоді, коли є всі підстави вважати, що інші менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і належної поведінки останнього.

Крім того, при судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя повинен врахувати вимоги п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Застосування запобіжного заходу з іншою метою не допускається.

Згідно з матеріалами провадження, 29 жовтня 2018 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Згідно з клопотанням слідчого, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення середньої тяжкості, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років.

Проте, санкцією ч. 2 ст. 190 КК України передбачено, у тому числі, покарання у вигляді позбавлення волі на строк до трьох років.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

З клопотання та доданих до нього матеріалів, вбачається, що ОСОБА_7 , хоча і є раніше судимою особою, проте, прокурором не було доведено, що підозрюваний, перебуваючи на волі, переховувався від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав кримінальному провадженню або йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Не надано таких даних й прокурором, як в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, так і в апеляційній скарзі, в якій апелянтом взагалі зазначено про підозру у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України, у разі, якщо особа підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років, як зазначив слідчий у клопотанні, то умовами застосування до такої особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, окрім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, є відсутність у цієї особи судимості, а також доведеність того, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що підозрюваний ОСОБА_7 , всупереч доводам клопотання слідчого та доводам прокурора, викладеним в апеляційній скарзі, не відноситься до категорії осіб, зазначених у ч. 2 ст. 183 КПК України, отже, щодо ОСОБА_7 не може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а прокурор, погоджуючи клопотання слідчого, діяв не у спосіб, що визначений ст. 2 КПК України та ст. 19 Конституції України.

З урахуванням викладеного, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді по доводам апеляційної скарги прокурора.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30 жовтня 2018 року, якою щодо підозрюваного ОСОБА_7 відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: