Справа № 405/1621/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
резолютивна частина

м. Кропивницький 06 березня 2019 року

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого заступника начальника відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР 10.11.2017 № 0012604, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, про арешт майна,

встановив:

слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням, в якому просить накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка на даний час належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою збереження речового доказу.
Слідчий в клопотанні вказує, що вищевказана квартира являється речовим доказом в даному кримінальному провадженні, з метою запобігання на даний час її відчужувати, а також для унеможливлення продажу майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити провадженню та згідно чинного законодавства, необхідно накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_4 .
Слідчий в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просить провести розгляд клопотання у його відсутність та задовольнити.

У зв`язку з тим, що майно на яке слідчий просить накласти арешт не є тимчасово вилученим та з метою його збереження, у відповідності до ч. 2 ст. 172 КПК України вважаю за необхідне здійснити розгляд клопотання без виклику власника майна.

Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Встановлено, що у провадженні ВР ЗЗС СУ ГУНП в Кіровоградській області перебуває кримінальне провадження № № 0012604 від 10.11.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.
У відповідності до ч. 1-2, 5, 10 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
На досудовому слідстві допитана ОСОБА_5 в якості свідка, яка вказала, що їй, її доньці та колишньому чоловіку належить квартира АДРЕСА_1 . З її чоловіком в 2009 році вона розірвала шлюб. В 2017 році ОСОБА_5 дізналась, що її колишній чоловік продав їхню квартиру нібито за 17000 доларів США, а насправді за 200 доларів США, оскільки про це він розповів своїй матері. 09.09.2017 колишнього чоловіка ОСОБА_5 знайшли повішеним. Нові власники квартири виписали її та доньку з квартири. Під час продажу квартири ні вона ні донька присутніми не були, кошти від продажу квартири не отримували. В подальшому дізналась, що ця квартира продана від їхнього імені гр. ОСОБА_6 , який її продав ОСОБА_7 , а той продав ОСОБА_4 .
Постановою слідчого від 04.03.2019 квартира АДРЕСА_1 , визнана речовим доказом у кримінальному провадженні № 0012604.
У відповідності до інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно №156704789 від 19.02.2019 право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстровано за ОСОБА_4 .

Арешт майна, у даному випадку накладається у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, тобто з метою забезпечення збереження речового доказу.

Згідно з ч. 12 ст. 170 КПК України заборона використання житлового приміщення особам, які на законних підставах проживають у такому житловому приміщенні, не допускається.
Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, зокрема заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно.

Зваживши на встановлені фактичні обставини справи, оцінивши надані до клопотанні докази на предмет їх належності та допустимості, слідчий суддя приходить до переконання, що такий захід забезпечення кримінального провадження є необхідним, втручання в права ОСОБА_4 є виправданими потребами досудового розслідування, тому клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 170- 173, 369-372 КПК України,

постановив:

клопотання слідчого про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , яка на праві власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНКОПП НОМЕР_1 .
Заборонити розпорядження вказаним об`єктом нерухомості.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_8