ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/1161/18 Номер провадження 11-кп/814/211/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 січня 2019 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

Головуючого ОСОБА_2
Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
засудженої ОСОБА_7
представника ДУ
«Надержинщинська
виправна колонія (№65) ОСОБА_8
розглянула в режимі відео конференції матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженої ОСОБА_7 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 21 травня 2018 року

В С Т А Н О В И Л А
Цією ухвалою відмовлено у задоволенні спільного подання державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№65) та спостережної комісії при Полтавській райдержадміністрації про умовно дострокове звільнення засудженої ОСОБА_7 від відбування покарання.

В апеляційній скарзі засуджена ОСОБА_7 просить ухвалу суду скасувати та звільнити її умовно достроково від відбування покарання.

Вказала, що відмовляючи у задоволенні подання судом не було враховано її вік, що вона має статус «Дитини війни», стан здоров`я, що вона усвідомила та розкаялась в тому що скоїла. В 2017 р. висновки комісії нею не оскаржувались тому що вона вважала, що в 2018 році її звільнять умовно дострокове.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, засуджену ОСОБА_7 на підтримання доводів апеляційної скарги, думку прокурора про залишення ухвали суду без зміни, думку представника ДУ «Надержинщинська виправна колонія (№65), яка підтримала апеляційну скаргу засудженої та вважала за можливе задовольнити спільне подання державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№65) та спостережної комісії при Полтавській райдержадміністрації про умовно дострокове звільнення засудженої ОСОБА_7 від відбування покарання, дослідивши матеріали провадження та особової справи засудженої, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого.

Згідно ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:

не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі;

не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002р. № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» , звернено увагу судів на те, що умовно дострокове звільнення осіб від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким мають надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 Кримінального кодексу України( 2341-14 ) (далі - КК).

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002р. № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність: а) при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч. 2 ст. 107 КК ( 2341-14 );

Згідно з п.17 вказаної постанови Пленуму при розгляді питання про умовно -дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці і навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, виправно- трудової установи, а також наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Як, вбачається з матеріалів особової справи засудженої, ОСОБА_7 засуджена 18.01.2008 року колегією суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Донецької області за ст.115 ч.2 п.13 КК України до 14 років позбавлення волі.

03.02.2016 року ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області на підставі ст.72 ч.5 КК України у строк основного покарання зараховано термін попереднього ув`язнення з 04.08.2007 року по 26.06.2008 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Таким чином, на момент звернення до суду з поданням ОСОБА_7 формально має право на розгляд питання щодо умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно довідки про заохочення та стягнення, за час перебування у НВК-65 засуджена ОСОБА_7 мала 1 подяку датовану 30.12.2016 роком та жодної догани. 11.04.2017 року засуджена ОСОБА_7 розглядалася комісією установи щодо застосування передбаченої законом пільги, згідно ст..81 КК України, комісія установи прийняла рішення не застосовувати дану пільгу, так як засуджена не довела своє виправлення.

Враховуючи вищевикладене, та те, що засуджена ОСОБА_7 раніше була засуджена за умисне вбивство, звільнялася умовно-достроково та знову вчинила умисне вбивство, має лише одне заохочення датоване 30.12.2016 роком та у 2017 році при розгляді на комісії в застосуванні умовно-дострокового звільнення було відмовлено, через рік ніяких поліпшень не відбулося, апеляційний суд не знаходить підстав для задоволення подання та звільнення ОСОБА_7 умовно-достроково від подальшого відбування покарання.

З врахуванням викладеного, колегія судів вважає ухвалу місцевого суду законною та обґрунтованою і підстав для її скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 376, 407, 419 КПК України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 21 травня 2018 року щодо неї без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4