Суворовський районний суд міста Одеси Справа № 523/264/17
Провадження №1-кп/523/281/19
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

26.03.2019 року м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси під головуванням судді ОСОБА_1 , за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , прокурорів Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_10 , потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , обвинувачених та їх захисників - адвокатів ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду об`єднані кримінальні провадження №0005617 від 23 серпня 2016 року, №0001013 від 06 березня 2017 року, №0000668 від 05 лютого 2018 року, №0000628 від 12 березня 2018 року із звинувачення

ОСОБА_18 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі, громадянки України, з середньою освітою, не заміжньої, офіційно не працевлаштованої, засудженої вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 14 грудня 2015 року за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, звільненої від його відбування на підставі ст.75 цього ж кодексу з іспитовим строком 2 роки, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України,

ОСОБА_19 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Одесі, громадянки України, з середньою освітою, розлученої, утримує неповнолітню дитину, не працевлаштованої, не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_4 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_18 , будучи судимою за ч.2 ст.185 КК України, діючи повторно, з корисливих мотивів та умислом на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, перебуваючи:
- близько 16 години 50 хвилин 23 серпня 2016 року в торгівельному приміщенні розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Марсельська,48, магазину «Модняшка», викрала зі столу належний реалізатору ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мобільний телефон марки «Samsung Galaxy Win», вартістю 2004 грн, яким розпорядилася на власний розсуд;

- близько 19 години 00 хвилин 05 березня 2017 року в торгівельному приміщенні розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Семена Палія,125Б, торгівельного центр «Фуршет», викрала із сумки належний реалізатору ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , гаманець, в якому знаходилися банківські картки, грошові кошти в сумі 200 грн та 370 доларів США, що згідно з курсом Національного банку України склало 10000 грн, а всього заволоділа грошима на загальну суму 10200 грн, якими розпорядилася на власний розсуд;

- близько 14 години 50 хвилин 17 квітня 2017 року в торгівельному приміщенні розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Давида Ойстраха,32, торгівельного центру «Сіті-Центру», викрала із полиці шафи розважального майданчику належний аніматору ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мобільний телефон марки «Meizu M2 Mini», вартістю 3300 грн, яким розпорядилася на власний розсуд;

- близько 12 години 50 хвилин 03 лютого 2018 року в торгівельному приміщенні розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Миколаївська дорога, 301/1, магазину «Продукти», викрала із прилавку належний реалізатору ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , мобільний телефон марки «Lenovo K50», вартістю 3900 грн, яким розпорядилася на власний розсуд;

- близько 20 години 30 хвилин 11 березня 2018 року в торгівельному приміщенні розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Садова,9, магазину «Країна Вин», викрала із касового столу належний реалізатору ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , мобільний телефон марки «iPhone 6», вартістю 10999 грн, яким розпорядилася на власний розсуд.

Окрім того, близько 05 години 00 хвилин 25 липня 2017 року ОСОБА_18 , діючи з аналогічних мотивів та умислом на відкрите заволодіння чужим майном, за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_19 , перебуваючи в м. Одесі на перехресті вул. Марсельської та пр-кта Добровольського, підійшли до раніше знайомої ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , після чого ОСОБА_19 , звинувачуючи останню у нібито вчиненій крадіжці чужого мобільного телефону, дала їй рукою ляпас по щоці та стала утримувати за руку. Одночасно ОСОБА_18 вихопила із рук потерпілої сумку, з якої вилучила належні тій мобільний телефон марки «Nokia», вартістю 600 грн, та гроші в сумі 20 грн, а також рукою витягла із бюстгальтера ОСОБА_14 гроші в сумі 100 грн. Зазначеними діями обвинувачені заволоділи належними потерпілій грошима та майном, на загальну суму 720 грн, якими розпорядилися на власний розсуд.

Обвинувачена ОСОБА_18 вину в усіх вчинених крадіжках визнала в повному обсязі та показала, що маючи матеріальні труднощі, неодноразово одноособово здійснювала крадіжки майна продавців чи інших осіб під час відвідування магазинів. При цьому вона вичікувала моменти, коли потерпілі будуть зайняті іншими клієнтами та залишать поза увагою якісь коштовні речі, які вона непомітно для інших осіб викрадала, а потім реалізовувала шляхом закладення до ломбарду. Окрім того предметом крадіжки у ОСОБА_12 були кошти в доларах США та гривнях, загальною сумою близько 10000 грн, частина з яких була у викраденому гаманці, а інша знімалася обвинуваченою з банківської картки потерпілої.

Обвинувачені ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , кожна окремо, вину у пограбуванні ОСОБА_14 не визнали.
Так, ОСОБА_18 показала, що раніше знайома обом обвинуваченим ОСОБА_14 заборгувала їй певну суму грошей, а ОСОБА_19 була обурена раніше допущеним потерпілою випадком застосування клофеліну до їх спільного знайомого. В момент їх випадкової зустрічі на вул. Марсельській ОСОБА_19 лише вдарила ОСОБА_14 рукою по щоці, а вона ( ОСОБА_22 ) пригадала і про боргове зобов`язання, у зв`язку із чим, запропонувала передати їй в якості залогу мобільний телефон, щоб потім повернути його в обмін на гроші. Застосування іншого насильства до потерпілої чи заволодіння її грошима ОСОБА_18 заперечила та пояснила, що відібрала у ОСОБА_14 лише упаковку лікарського препарату «Селофен», вартість якого дорівнює близько 120 грн.

Обвинувачена ОСОБА_19 в суді дала показання, зміст яких є аналогічним показанням ОСОБА_18 та додатково пояснила, що ОСОБА_14 оговорює її, оскільки мала неприязнь через добре ставлення до неї ( ОСОБА_19 ) її колишнього хлопця. Напередодні цієї події вона розповіла ОСОБА_18 про відомий їй випадок привласнення ОСОБА_14 чужого телефону, після чого промовила, що бажала би знайти її. ОСОБА_19 також підтвердила, що окрім одного ляпасу рукою по обличчю потерпілої, вона також тримала останню за ліву руку. Застосування до потерпілої будь-якого іншого насильства чи заволодіння її грошима ОСОБА_19 також заперечила.

Незважаючи на отримані показання винуватість кожної із обвинувачених у вчинених діяннях підтверджується сукупністю наступних доказів.

Потерпіла ОСОБА_11 в суді показала, що в другій половині 2016 року працювала продавцем в розташованому по вул. Марсельській,48, магазині, приміщення якого складалося із двох залів. Вона залишила на робочому місці без нагляду телефон «Samsung», вартістю близько 2000 грн, та вийшла з одним із покупців до іншої зали. Після повернення до робочого місця виявила втрату цього телефону, а переглядом запису з камери відеоспостереження встановила, що його в той час викрала раніше незнайома їй ОСОБА_18 .

Потерпіла ОСОБА_12 в суді показала, що наприкінці робочого дня 05 березня 2017 року до її торгівельного місця в центрі «Фуршет» в якості покупців зайшла раніше незнайома їй ОСОБА_18 та молодий чоловік, які тривалий час прицінювалися до товарів, розпитували потерпілу та просили надати для огляду їх різні зразки. При цьому обвинувачена притримувала в руці куртку. Після залишення ними магазину ОСОБА_12 виявила втрату гаманця, в якому знаходилися декілька банківських карток, 370 доларів США та 200 грн. Переглядом запису з камери відеоспостереження ОСОБА_12 побачила, як ОСОБА_18 присіла біля залишеної сумки, витягла звідти гаманець та сховала його під пахвою. Через деякий час на телефон потерпілої надійшли SМS-повідомлення про зняття з викраденої у неї картки 650 грн (пін-код від якої був написаний на самій картці). Потерпіла також була ознайомлена із записами камер банкомату, на яких також побачила, як саме ОСОБА_18 знімала вищезазначені кошти.

Потерпіла ОСОБА_13 в суді показала, що після 20 години 11 березня минулого року до неї в магазин зайшла раніше незнайома їй ОСОБА_18 та молодий чоловік, яких вона консультувала з вибору напоїв, у зв`язку із чим, на нетривалий час залишила без уваги на касовому столі свій телефон «iPhone 6», вартістю 10999 грн. Відразу ж після уходу вказаних покупців потерпіла виявила факт крадіжки цього телефона, про що повідомила охоронцю.

Як вбачається з протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпілі ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 та ОСОБА_13 , кожна окремо, за загальними рисами обличчя, зачіскою та віком впізнали в ОСОБА_18 особу, яку бачили на свої робочих місцях перед вчиненням крадіжок їх речей чи на відеозаписах з камер спостережень в момент вчинення цих крадіжок (т.2 а.с.232-233, т.3 а.с.22-25, т.3 а.с.98-100, т.3 а.с.203-205, т.4 а.с.121-124).

Потерпіла ОСОБА_14 в суді показала, що в ранковий час 25 липня 2017 року на перехресті вул. Марсельської та пр-кта Добровольського її окликнула раніше знайома ОСОБА_19 та звинуватила у нібито вчиненій крадіжці чужого мобільного телефону, а коли потерпіла стала це заперечувати, то ОСОБА_19 двічі дала їй рукою ляпас по щоці, після чого стала утримувати за руку. Одночасно ОСОБА_18 , яка також перебувала поруч, нанесла їй декілька ударів кулаком руки в спину, грудну клітину, а також ногою в область її ніг, після чого вихопила із її рук сумку, з якої вилучила мобільний телефон марки «Nokia», вартістю 600 грн, та гроші в сумі 20 грн, а також рукою витягла із її ( ОСОБА_14 ) бюстгальтера гроші в сумі 100 грн. В подальшому потерпіла через перехожого викликала поліцію, а ще через незначний проміжок часу, перебуваючи разом з правоохоронцями неподалік від місця події, вказала на обвинувачених, яких було затримано, при цьому у ОСОБА_18 було вилучено вищезазначений, належний потерпілій, мобільний телефон. Потерпіла заперечила вчинення з її боку будь-яких неправомірних дій з чужим майном, а також пояснила про відсутність боргових зобов`язань перед обвинуваченими.

Як вбачається з бланку прийняття телефонного повідомлення черговим Суворовського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області Левченком о 05 годині 17 хвилин 25 липня 2017 року отримано від громадянина на ім`я ОСОБА_23 повідомлення про прохання пограбованої дівчини викликати поліцію, на місце події спрямовано наряд (т.4 а.с.46).

Згідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 25 липня 2017 року ОСОБА_24 просить орган поліції прийняти заходи до дівчат на імена ОСОБА_25 та ОСОБА_26 , які близько 6 години цієї ж доби по вул. Марсельській застосували до неї насильство і відкрито заволоділи мобільним телефоном «Nokia» та грошима в сумі 120 грн (т.4 а.с.44-45).

Свідок ОСОБА_27 в суді показав, що в ранковий час одного із днів липня 2017 року він, будучи патрульним поліції, прибув за викликом дівчини до зупинки громадського транспорту, розташованої на перехресті вул. Марсельської та пр-ту Добровольського. Потерпіла, на тілі якої були видимі садна, повідомила, що щойно її пограбували дві малознайомі дівчини на ім`я ОСОБА_26 та ОСОБА_25 . Потерпілу запросили до салону патрульного автомобіля, було здійснено об`їзд прилеглої до місця події території та через незначний проміжок часу вона вказала на підозрюваних осіб. При затриманні останніх у дівчини на ім`я ОСОБА_25 було виявлено належний потерпілій мобільний телефон марки «Nokia», на що та пояснила, що нібито отримала цю річ в якості залогу за якесь невиконане перед нею потерпілою зобов`язання. У зв`язку із спливом часу свідок не пам`ятає, чи заявляла одночасно потерпіла про гроші, як предмет її пограбування.

Відповідно до протоколу затримання ОСОБА_18 від 25 липня 2017 року її було затримано о 05 годині 17 хвилин цієї доби з підстави безпосередньої вказівки потерпілої на неї, як на особу, яка щойно вчинила злочин. Під час обшуку у затриманої вилучено мобільний телефон марки «Nokia» і при цьому ОСОБА_18 , в присутності захисника-адвоката ОСОБА_15 , пояснила, що відібрала цей телефон у малознайомої ОСОБА_14 по вул. Марсельській в м. Одесі 25 липня 2017 року (т.3 а.с.119-122).

Відповідно до протоколу затримання ОСОБА_19 від 25 липня 2017 року її також було затримано о 05 годині 17 хвилин цієї доби з підстави безпосередньої вказівки потерпілої на неї, як на особу, яка щойно вчинила злочин (т.3 а.с.132-135).

В цей же день вилучений у ОСОБА_18 мобільний телефон марки «Nokia» з imei 1: НОМЕР_1 ; imei 2: НОМЕР_2 , в корпусі чорного кольору, було оглянуто слідчим, долучено до провадження в якості речового доказу та передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_28 (т.3 а.с.126-130).

Як вбачається з висновку судово-медичної експертизи №1820 від 04 серпня 2017 року у ОСОБА_14 виявлено наступні віднесені до категорії легких тілесні ушкодження: по одному синцю грудної клітини, обох плечей і обох передплічь, в механізмі виникнення яких могли мати місце удари. Вони могли виникнути приблизно за 4-6 діб до початку проведення експертизи, тобто могли бути спричинені 25 липня 2017 року (т.3 і.с.168-169).

Суд визнає даний висновок як неналежний доказ, оскільки можливе нанесення потерпілій з боку обвинувачених ударів в грудну клітину, обоє плечей та передплічь, не увійшло до обсягу пред`явленого ОСОБА_18 та ОСОБА_19 обвинувачення. Проте, зазначена обставина не спричинює їх виправдання, оскільки вина обвинувачених доведена іншою сукупністю обвинувальних доказів.

Так, потерпіла ОСОБА_14 була обізнана з відповідними правами та обов`язками, приведена в суді до присяги, попереджена про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, після чого пояснила, що не має причин оговорювати обвинувачених та дала стосовно них викривальні показання, з яких вбачається, що ОСОБА_18 та ОСОБА_19 діяли під час відібрання у неї телефону та грошей узгоджено, фактично допомагаючи одна одній. Потерпіла, всупереч показанням обвинувачених, також настояла на відсутності будь-яких матеріальних зобов`язань перед обвинуваченими, на недобровільному характері позбуття предметів пограбування, а також на застосування при цьому з боку обох обвинувачених насильницьких дій, лише частина з яких знайшла подальше вмінення у пред`явленому їм обвинуваченні.

Про відібрання телефону, а не його добровільну передачу, було також зазначено і в протоколі затримання ОСОБА_18 , підписаним без зауважень останньою та її захисником.

Показання свідка ОСОБА_27 в частині первинних пояснень затриманої ОСОБА_18 про те, що вона отримала цю річ в якості залогу за якесь невиконане перед нею потерпілою зобов`язання, за своєю сутністю лише відображають суб`єктивне ставлення затриманої особи до вчиненого нею, що знайшло відображення в її подальших показаннях.

Навіть при наявності боргового зобов`язання потерпілої перед ОСОБА_18 остання не мала права вирішувати питання з повернення боргу у неправовий спосіб, шляхом відібрання та утримання чужого майна.

Ляпас як удар долонею руки по обличчю та утримання особи за руку є різновидом фізичного насильства незалежно від того, чи мало воно наслідком спричинення тілесних ушкоджень. При цьому здійснення таких дій однією з обвинувачених не впливає на кваліфікацію дій обох обвинувачених, оскільки кожна з них виконувала власну роль для досягнення спільного результату відкритого заволодіння майном та грошима потерпілої.

Факт не вилучення у затриманих осіб грошей в сумі 120 грн, що були предметом грабежу, цілком пояснюється їх позбуттям до моменту затримання.

За таких обставин суд повністю довіряє викривальним показанням потерпілої, бере їх за основу та вважає, що невизнавальні показання обвинувачених є формою їх захисту, спрямованою на уникнення відповідальності за вчинене.

Таким чином суд визнає доведеним вчинення обвинуваченими наступних дій.
ОСОБА_18 , будучи судимою за ч.2 ст.185 КК України, діючи повторно, з корисливих мотивів та умислом на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, перебуваючи:
- близько 16 години 50 хвилин 23 серпня 2016 року в торгівельному приміщенні розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Марсельська,48, магазину «Модняшка», викрала зі столу належний реалізатору ОСОБА_11 , мобільний телефон марки «Samsung Galaxy Win», вартістю 2004 грн, яким розпорядилася на власний розсуд;

- близько 19 години 00 хвилин 05 березня 2017 року в торгівельному приміщенні розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Семена Палія,125Б, торгівельного центр «Фуршет», викрала із сумки належний реалізатору ОСОБА_12 , гаманець, в якому знаходилися банківські картки, грошові кошти в сумі 200 грн та 370 доларів США, що згідно з курсом Національного банку України склало 10000 грн, а всього заволоділа грошима на загальну суму 10200 грн, якими розпорядилася на власний розсуд;

- близько 14 години 50 хвилин 17 квітня 2017 року в торгівельному приміщенні розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Давида Ойстраха,32, торгівельного центру «Сіті-Центру», викрала із полиці шафи розважального майданчику належний аніматору ОСОБА_20 , мобільний телефон марки «Meizu M2 Mini», вартістю 3300 грн, яким розпорядилася на власний розсуд;

- близько 12 години 50 хвилин 03 лютого 2018 року в торгівельному приміщенні розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Миколаївська дорога, 301/1, магазину « ІНФОРМАЦІЯ_9 », викрала із прилавку належний реалізатору ОСОБА_21 , мобільний телефон марки «Lenovo K50», вартістю 3900 грн, яким розпорядилася на власний розсуд;

- близько 20 години 30 хвилин 11 березня 2018 року в торгівельному приміщенні розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Садова,9, магазину « ІНФОРМАЦІЯ_10 », викрала із касового столу належний реалізатору ОСОБА_13 , мобільний телефон марки «iPhone 6», вартістю 10999 грн, яким розпорядилася на власний розсуд.

В кожному із зазначених випадків суд кваліфікує дії ОСОБА_18 за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Окрім того, близько 05 години 00 хвилин 25 липня 2017 року ОСОБА_18 , діючи з аналогічних мотивів та умислом на відкрите заволодіння чужим майном, за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_19 , перебуваючи в м. Одесі на перехресті вул. Марсельської та пр-кта Добровольського, підійшли до раніше знайомої ОСОБА_14 , після чого ОСОБА_19 , звинувачуючи останню у нібито вчиненій крадіжці чужого мобільного телефону, дала їй рукою ляпас по щоці та стала утримувати за руку. Одночасно ОСОБА_18 вихопила із рук потерпілої сумку, з якої вилучила належні тій мобільний телефон марки «Nokia», вартістю 600 грн, та гроші в сумі 20 грн, а також рукою витягла із бюстгальтера ОСОБА_14 гроші в сумі 100 грн. Зазначеними діями обвинувачені заволоділи належними потерпілій грошима та майном, на загальну суму 720 грн, якими розпорядилися на власний розсуд. У зв`язку із викладеним дії ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , кожної окремо, суд кваліфікує за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб, а щодо ОСОБА_18 вчинене повторно.

Судом розглянуто цивільний позов, заявлений до обвинуваченої ОСОБА_18 потерпілою ОСОБА_12 про стягнення спричиненої майнової шкоди в розмірі 10200 грн (т.1 а.с.126), обґрунтований загальною вартістю викрадених грошових коштів, з розміром якого обвинувачена погодилася.

Вирішуючи зазначений позов суд виходить із наступного.

Відповідно до ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого. У відповідності з ч.1 ст.1166 та ч.1 ст.1177 ЦК України, майнова шкода, завдана потерпілому від злочину, відшкодовується в повному обсязі особою, яка вчинила злочин та завдала цю шкоду.

Судовим розглядом доведена винуватість ОСОБА_18 у крадіжці гаманця, в якому знаходилися належні ОСОБА_12 банківські картки, грошові кошти в сумі 200 грн та 370 доларів США, що згідно з курсом Національного банку України склало 10000 грн, а всього заволодіння її грошима на загальну суму 10200 грн.

За таких обставин позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

При призначенні ОСОБА_18 та ОСОБА_19 покарання, кожній окремо, суд констатує про відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують призначене їм покарання. Суд не може визнати в якості першої обставини щодо ОСОБА_18 щире каяття, оскільки остання не визнала в суді увесь обсяг пред`явленого та доведеного обвинувачення.

Суд також враховує щодо обох обвинувачених дані про відсутність офіційної роботи, посередні характеристики з місця проживання, невідшкодування заподіяної майнової шкоди, а також позицію потерпілої ОСОБА_14 , яка не вимагає призначення суворого покарання.

З урахуванням викладеного, наявності на утриманні неповнолітньої дитини, а також факту першого притягнення до кримінальної відповідальності, суд вважає можливим виправлення ОСОБА_19 без відбування покарання у виді позбавлення волі із встановленням іспитового строку.

З урахуванням викладеного, а також факту засудження ОСОБА_18 у 2015 році за вчинення іншого злочину аналогічної спрямованості, положень ч.3 ст.78 КК України, а також роз`яснень п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» в частині неприпустимості повторного звільнення засудженого від відбуття покарання з випробуванням, якщо цією особою було вчинено новий злочин під час іспитового строку, суд вважає, що дана обставина не дозволяє застосувати до обвинуваченої ОСОБА_18 після призначення остаточного покарання положення ст.ст.69, 75 і 76 КК України.

Долю долучених до матеріалів кримінального провадження речових доказів слід вирішити у відповідності з вимогами ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_18 визнати винуватою у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185 та ч.2 ст.186 КК України, призначивши покарання:

- за ч.2 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки;

- за ч.2 ст.186 КК України - у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю вищезазначених злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням визначити ОСОБА_18 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
На підставі ст.71 КК України до зазначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 14 грудня 2015 року та визначити ОСОБА_18 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років і 2 (два) місяці.
На підставі ч.5 ст.72 цього ж кодексу зарахувати ОСОБА_18 в строк відбутого покарання час її попереднього ув`язнення в даних кримінальних провадженнях в періоди з 25 липня 2017 року до 22 вересня 2017 року, а також з 06 червня 2018 року до дня набрання вироком законної сили, у співвідношенні відповідності одного дня попереднього ув`язнення двом дням позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_18 рахувати з 25 липня 2017 року, за виключенням періоду з 23 вересня 2017 року до 05 червня 2018 року.

Запобіжний захід ОСОБА_18 залишити попередній тримання під вартою з подальшим утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Стягнути з ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_5 , в якості відшкодування спричиненої майнової шкоди 10200 (десять тисяч двісті) грн.

ОСОБА_19 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_19 звільнити від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки.

Відповідно до пунктів 1-2 ч.1 ст.76 цього ж кодексу зобов`язати ОСОБА_19 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти даний орган про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Після набрання вироком законної сили долучені до матеріалів досудового розслідування в якості речових доказів:

- диски з відеозаписами зберігати в матеріалах судового провадження;

- мобільний телефон марки «Nokia» вважати повернутим потерпілій ОСОБА_14 .

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення, а ув`язненою ОСОБА_18 в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового розгляду.

Головуючий

ОСОБА_1