АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/793/582/18 Справа № 711/9231/18 Категорія: ст. 183, 193 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2018 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01 листопада 2018 року, якою продовжено строк тримання під вартою до 06 грудня 2018 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кам`янка Черкаської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

в с т а н о в и л а :

Слідчий СУ ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_9 звернулася із погодженим з прокурором клопотанням про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 2 ст. 286 КК України.

Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні умисного злочину, а саме в тому, що він 05.09.2018 р. близько 22 години 00 хвилин, порушуючи вимоги п. 2.9. а) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (надалі ПДР України), керуючи у стані алкогольного сп`яніння автомобілем «ВАЗ-2108», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись по вул. Л. Борисової в напрямку вул. Героїв Майдану в місті Кам`янка Черкаської області, порушивши вимоги п.п. 2.3 б), 12.3 цих Правил, був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не відреагував на її зміну, а саме: після появи небезпеки для його руху у вигляді пішохода не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, та в подальшому вчинив наїзд на пішохода ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка рухалася по проїзній частині вул. Л. Борисової.

Після цього ОСОБА_7 в порушення п. 2.10 а), п 2.10 г) ПДР України негайно не зупинив керований ним транспортний засіб, не залишився на місці пригоди, не вжив можливих заходів для надання першої медичної допомоги потерпілому та з місця вчинення дорожньо-транспортної пригоди зник. Внаслідок пригоди пішохід ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_3 від отриманих травм померла в кареті швидкої медичної допомоги.

Постановою прокурора від 30.10.2018 р. строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000201 від 06.08.2018 р. продовжено до трьох місяців, тобто до 06.12.2018 р.

Ухвалою слідчого судді від 07.09.2018 р. до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 04.11.2018 р. без права внесення застави. Досудове розслідування не завершено, тому що у кримінальному провадженні призначено декілька експертиз і не отримано їх результатів, а органу досудового розслідування необхідно вчинити процесуальні дії, передбачені ст. 290 КПК України. У зв`язку з цим у органу досудового розслідування виникла необхідність у продовженні строку тримання ОСОБА_7 під вартою.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01 листопада 2018 року задоволено клопотання слідчого та продовжено строк тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 до 06.12.2018 року включно. Ухвала слідчого судді мотивована тим, що при розгляді вказаного клопотання слідчий суддя також вважає доведеним існування ризиків того, що підозрюваний може ухилитись від органу досудового розслідування і суду.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01.11.2018 р. та обрати щодо ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту. Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що, під час судового засідання слідчий та прокурор не оспорювали та не заперечували те, що ОСОБА_7 повністю визнає свою вину та кається, бажає співпрацювати з органами досудового слідства та сприяти повному і об`єктивному розслідуванню вказаного кримінального провадження. Також адвокат указує, що під час судового розгляду ніким з учасників не оспорювався факт, що всі можливі свідки допитані слідством, й з ними був проведений слідчий експеримент. Крім того, показання цих свідків жодним чином не зможуть змінити або поставити під сумнів фактичні обставини ДТП та вплинути на результати призначених в майбутньому судових експертиз. Захисник вважає, що вказані ризики, передбачені ст. 177 КПК в ухвалі слідчого судді, вже перестали існувати, а тому можливо застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту. Також захисник указує на те, що підозрюваний позитивно характеризується за місцем проживання, на утриманні перебуває дружина та двоє малолітніх дітей.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник підтримали апеляційну скаргу і просили скасувати ухвалу слідчого судді.

Прокурор заперечив проти апеляційної скарги та просив її відхилити.

Заслухавши доповідача, підозрюваного, захисника, прокурора, вивчивши матеріли кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. При цьому підставою для застосування такого запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 вказаної вище статті.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу.

У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно зі ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

На думку колегії суддів, слідчий суддя місцевого суду вірно встановив, що за матеріалами досудового розслідування ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавленням волі на строк до восьми років.

Відповідно до п. 175 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 р., слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет доведеності обставин, передбачених пунктом 1 частини першої статті 194 КПК України, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.

Колегія суддів, оцінюючи в сукупності обставини справи та враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення інкримінованого підозрюваному ОСОБА_7 злочину, вбачає, що обґрунтованість підозри в контексті її розуміння ЄСПЛ присутня.

Колегія суддів погоджується з позицією слідчого судді щодо наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема ризиків можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, що зумовлюється фактом залишення ним місця ДТП одразу після його вчинення. Це вказує на те, що підозрюваний вже намагався у такий спосіб зникнути з метою уникнення відповідальності.

Колегія суддів вбачає, що слідчий суддя обґрунтовано встановив факт, що при обранні запобіжного заходу ОСОБА_7 був врахований цей ризик, який на даний момент не зменшився, а орган досудового розслідування в своєму клопотанні навів та обґрунтував наявність вищевказаного ризику.

Враховуючи це, колегія суддів вбачає, що на даний час вказаному вище ризику дієво може запобігти лише такий запобіжний захід як тримання під вартою, й менш суворий запобіжний захід є недостатнім для цього. Тому вбачається, що слідчий суддя обґрунтовано продовжив строк тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 .

Керуючись ст. ст. 183, 193, 194, 199, 396, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01 листопада 2018 року, якою продовжено строк тримання під вартою до 06 грудня 2018 року включно відносно ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :