ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/818/372/19 Слідчий суддя: ОСОБА_1
Справа № 642/199/18 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія ст. 193 КПК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 березня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7 ,
підозрюваного - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 20 лютого 2019 року, якою частково задоволено клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0000087 про застосування запобіжного заходу у цілодобового домашнього арешту, та застосовано до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний час доби,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою слідчого судді було частково задоволено клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0000087 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту стосовно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, та застосовано до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 із забороною залишати місце проживання з 22.00 до 06.00 години без дозволу слідчого, прокурора або суду та покладено обов`язок, передбачений п. 1 ч. 5 ст. 194 КПК України.
Слідчий суддя встановив наявність обгрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, проте вважав недоведеною необхідність у застосуванні запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Підозрюваний, не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 20 лютого 2019 року скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання. Автор апеляційної скарги посилається на те, що слідчий суддя на його думку вийшов за межі клопотання, поклавши обов`язок виконання ухвали на Холодногірський ВП, крім того, покладення обов`язку прибувати до слідчого Холодногірського ВП ОСОБА_9 за першою вимогою та не залишати будинок, не передбачене чинним КПК України. Вважає, що вказаним рішенням слідчий суддя позбавив підозрюваного на працю, утримання сім`ї, догляду за малолітнім сином. Всі документи щодо режиму роботи були надані слідчому судді, проте не враховані ним при прийнятті рішення. Протоколи допиту свідків не були надані слідчому судді та підозрюваному. Покази свідків були отримані в рамках іншого кримінального провадження більше року тому. Посилання слідчого у клопотанні на несправність транспортного засобі суперечать довідці від 13.02.2019 року, відповідно до якої автомобіль протягом 2016-2017 років та на теперішній час знаходиться в технічно-справному стані. Посилається на те, що до клопотання не додано висновку експертизи від 10.12.2018 року. Посилання слідчого на те, що ОСОБА_8 не з`явився до слідчого 29.01.2019 року не відповідають дійсності, оскільки він в цей час знаходився на роботі. Зазначає, що слідчий умисно направляв повістки в дні чергування ОСОБА_8 . Вказаний слідчий був усунений від подальшого розслідування. Посилання слідчого на ризики не відповідає фактичним обставинам. Слідчим суддею не прийняті до уваги доводи щодо порушення слідчим вимог ст. 184 КПК України. Вважає, що в матеріалах відсутні докази, які б свідчили про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення підозрюваного та його захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних вимог підозрюваного, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів не вбачає підстав для їх задоволення, виходячи з наступного.

Згідно наданих до суду матеріалів, в провадженні СВ Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження за № 0000087, відомості за яким були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 , відповідно наказу начальника відокремленого підрозділу «Харківський загін воєнізованої охорони» № 07/ос від 21.01.2015 року переведений на посаду начальника стрілецької команди воєнізованої охорони з оперативно-профілактичної роботи (НОРВопр) виробничі приміщення якого розміщені за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі наданих посадовою інструкцією ОСОБА_8 повноважень, відповідно до ч. 3 ст. 18 КК України, начальник стрілецької команди воєнізованої охорони з оперативно-профілактичної роботи ОСОБА_8 , який обіймав в період часу з 6 січня 2016 року по 31 серпня 2017 року на підприємстві посаду, повязану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, виконуючи такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважною особою підприємства, - являвся службовою особою.

21 січня 2015 року між ОСОБА_8 та Харківським загоном воєнізованої охорони Південної залізниці укладено угоду про повну матеріальну відповідальність,відповідно до якої ОСОБА_8 бере на себе зобовязання ощадливо відноситися до доручених для зберігання матеріальних цінностей, вести облік, складати та подавати в встановленому порядку товарно-коштовні та інші звіти про рух та залишок доручених матеріальних цінностей, внаслідок чого ОСОБА_8 являвся матеріально-відповідальною особою.

ОСОБА_8 , працюючи на вищевказаній посаді, діючі з корисливих мотивів, переслідуючи продовжувальний злочинний умисел, зловживаючи своїм службовим становищем і складаючи недостовірні офіційні документи в період часу з 6 січня 2016 року по 31 серпня 2017 року став на шлях вчинення привласнення ввірених йому товарно-матеріальних цінностей та посадового підроблення,внаслідок чого заволодів бензином марки А-95 та А-92 в кількості 7269л. який отримував для заправлення легкового автомобілю УАЗ 2206, д.н. НОМЕР_1 , що мав використовуватися в роботі стрілецької команди з охорони обєктів на станції ІНФОРМАЦІЯ_1 » регіональної філії» Південна залізниця» на загальну суму 130341,67 грн. Достовірно знаючи, що в період часу з 6 січня 2016 року по 31 серпня 2017 року легковий автомобіль УАЗ 2206, д.н. НОМЕР_1 , який мав використовуватися в роботі стрілецької команди з охорони обєктів на станції ІНФОРМАЦІЯ_1 » регіональної філії» Південна залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» знаходився в технічно несправному стані, і в господарській роботі стрілецької команди не використовувався, діючи із корисливих спонукань привласнив бензин марки А-95 та А-92, звернувши його на власну користь, спричинив збитки регіональної філії» Південна залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» на суму 130341,67 грн.

Крім того, продовжуючи злочинну діяльність, ОСОБА_8 , зловживаючи своїм службовим становищем, розробив злочинний план, згідно якого він в період часу з 13 січня 2016 року по 30 серпня 2017 року, з метою привласнення паливно-мастильних матеріалів - бензину А-92, А-95, який отримувався ним в матеріально-технічному складі ВП «Південна залізниця» під приводом використання на роботі автомобіля УАЗ 2206, д.н. НОМЕР_1 , який насправді знаходився в технічно-несправному стані, після чого звертався на свою користь,переслідуючи прямий злочинний умисел, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, являючись матеріально-відповідальною особою і службовою особою та використовуючи своє службове становище для заволодіння паливно-мастильними матеріалами, які використовувалися в господарській діяльності ввіреного підрозділу ,переслідуючи намір на приховування слідів вчиненого ним злочину, протягом січня 2016 року - серпня 2017 року, знаходячись в виробничому приміщенні (НОРВопр) за адресою: м. Харків вул. Залізнична №10а, став складати завідомо недостовірні офіційні документи подорожні листи легкового автомобіля УАЗ 2206, д.н. НОМЕР_1 , в яких зазначав загальний пробіг автомобіля та кількість витраченого на пробіг пального, а саме подорожні листи легкового автомобілю УАЗ 2206, д.н. НОМЕР_1 .

Вказані підроблені ним особисто подорожні листи легкового автомобілю УАЗ 2206, д.н. НОМЕР_1 , разом із матеріальними звітами за використання отриманих в підзвіт ПММ в діяльності стрілецької команди, ОСОБА_8 , з метою уникнення відповідальності за привласнення ввірених паливно-мастильних матеріалів, переслідуючи намір незаконного збагачення та наживи, в період часу з 31 січня 2016 року по 31 серпня 2017 року здавав в бухгалтерію Харківського загону воєнізованої охорони Південної залізниці, розташовану за адресою: м. Харків, пров. Верхівський, 8, при цьому відповідно до висновків судово-економічної експертизи № 20759 від 10 грудня 2018 року, в період з січня 2016 року - серпня 2017 року витрачено бензину А-92, А-95 на роботу автомобіля УАЗ 2206, д.н. НОМЕР_1 відповідно звітів про витрачання ПММ та поданих до них подорожніх листів на автомобілі штабу Харківського загону ВП «Харківський загін воєнізованої охорони Південної залізниці,що містять підписи від імені начальника НОРВопр ОСОБА_8 всього в кількості 7269 л. на загальну суму 130341,67 грн.

Крім того, в період часу з 31 січня 2016 року по 31 серпня 017 року ОСОБА_8 , перебуваючи на посаді, начальника стрілецької команди воєнізованої охорони з оперативно-профілактичної роботи (НОРВопр), будучи обізнаним у своїх службових обовязках та вимогах законодавства, що регламентують діяльність стрілецької команди з охорони обєктів на станції ІНФОРМАЦІЯ_1 » регіональної філії» Південна залізниця на підставі наданих посадовою інструкцією повноважень, відповідно до ч. 3 ст. 18 КК України, фактично обіймав на підприємстві посаду, повязану з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, виконуючи такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним особою підприємства, - тобто ОСОБА_8 являвся службовою особою.

ОСОБА_8 , продовжуючи злочинну діяльність, зловживаючи своїм службовим становищем, розробив злочинний план, згідно якого він в період часу з 31 січня 2016 року по 31 серпня 2017 року, з метою привласнення паливно-мастильних матеріалів - бензину А-92, А-95, який отримувався ним в матеріально-технічному складі ВП «Південна залізниця`під приводом використання на роботі автомобіля УАЗ 2206, д.н. НОМЕР_1 , який насправді знаходився в технічно-несправному стані, після чого звертався на свою користь,переслідуючи прямий злочинний умисел, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, являючись матеріально-відповідальною особою і службовою особою та використовуючи своє службове становище для заволодіння паливно-мастильними матеріалами, які використовувалися в господарській діяльності ввіреного підрозділу ,переслідуючи намір на приховування слідів вчиненого ним злочину, протягом січня 2016 року - серпня 2017 року, знаходячись в виробничому приміщенні (НОРВопр) за адресою : м.Харків вул. Залізнична №10а, став складати завідомо недостовірні офіційні документи звіти про видаток паливно-мастильних матеріалів на автомобілі штабу.

Вищеперелічені підроблені ним особисто недостовірні матеріальні звіти за використання отриманих в підзвіт ПММ в діяльності стрілецької команди ОСОБА_8 , з метою уникнення відповідальності за привласнення ввірених паливно-мастильних матеріалів, переслідуючи намір незаконного збагачення та наживи, ввівши в оману начальника Харківського загону воєнізованої охорони Південної залізниці подавав йому на затвердження, переконавши останнього, що бензин марки А-95,А-92 був використаний на потреби стрілецької команди на легковому автомобілю УАЗ 2206, д.н. НОМЕР_1 , що не відповідало дійсності, після чого вище вказані звіти здавав в бухгалтерію Харківського загону воєнізованої охорони Південної залізниці, розташовану за адресою: м. Харків пров. Верхівський, 8, при цьому відповідно до висновків судово-економічної експертизи № 20759 від 10 грудня 2018 року, в період з січня 2016 року - серпня 2017 року витрачено бензину А-92, А-95 на роботу автомобіля УАЗ 2206, д.н. НОМЕР_1 відповідно звітів про витрачання ПММ на автомобілі штабу Харківського загону ВП «Харківський загін воєнізованої охорони Південної залізниці,що містять підписи від імені начальника НОРВопр ОСОБА_8 всього в кількості 7269 л. на загальну суму 130341,67 грн.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України. З матеріалів клопотання встановлено, що повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень вручалося 21.01.2019 року, проте останній ставити підпис про отримання відмовився в присутності понятих. В ході допиту ОСОБА_8 від надання свідчень на підставі ст. 63 Конституції України відмовився. Проте такі обставини не спростовують обгрунтованості повідомленої йому підозри, яка підтверджується змістом протоколів допитів свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які повідомили, що автомобіль ВАЗ протягом 2016-2017 років знаходився в гаражі, та його підрозділ його не використовував, протоколом допиту ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , висновком судово-економічної експертизи. При цьому апеляційний суд відмічає, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Таким чином, питання щодо справності автомобіля, який за показами свідків не використовувався в роботі, має бути перевірене в ході подальшого досудового розслідування. Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, що наведена в чисельних рішеннях («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Зміст показів свідків дає достатні підстави вважати, що ОСОБА_8 причетний до вчинення вказаних кримінальних правопорушень. Небезпідставним вважає апеляційний суд висновок слідчого судді щодо наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки наявність обгрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень сама по собі допускає можливість підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, крім того, поведінка підозрюваного, який відповідно до рапорту слідчого відмовився від підпису у повідомленні про підозру та після нарочного отримання повідомлення втік з місця повідомлення про підозру, не спростовує наявності вказаного ризику. Враховуючи, що свідки працюють разом з підозрюваним, не виключений ризик здійснення ним впливу на цих учасників кримінального провадження. Стороною обвинувачення запропоновано застосувати до підозрюваного цілодобовий домашній арешт, але слідчим суддею було обрано більш м`який спосіб домашнього арешту та покладено на підозрюваного обов`язок не залишати місце постійного проживання з 22.00 до 06.00 години. Колегія суддів відмічає, що застосування запобіжного заходу у будь-якому випадку передбачає обмеження свободи пересування підозрюваного, тому доводи підозрюваного щодо його режиму роботи та неврахування його слідчим суддею при постановленні ухвали в даному випадку є безпідставними. Прийняте слідчим суддею рішення не позбавляє підозрюваного права на працю, утримання сім`ї, догляду за малолітнім сином, оскільки ОСОБА_8 має можливість працювати в інший час доби, не охоплений забороною залишати місце проживання. Доводи апеляційної скарги не спростовують обгрунтованості підозри та доведеності ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, тому колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА :
Апеляційну скаргу ОСОБА_8 залишити без задоволення. Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 20 лютого 2019 року стосовно ОСОБА_8 залишити без змін. Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:
Судді: