№1-кп/760/2001/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2018 року Солом`янський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду питання доцільності продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_2 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, -

за участю сторін та інших учасників провадження:

секретаря судового засідання - ОСОБА_3
прокурора ОСОБА_4
потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8
в с т а н о в и в:

У провадженні Солом`янського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження що зареєстроване в ЄРДР за № 0009506 від 21.08.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_2 , ОСОБА_9 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2018 року продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_2 до 15 грудня 2018 року, а по провадженню ще тільки розпочатий судовий розгляд і остаточне рішення не прийняте судом.
У судовому засіданні прокурор просив продовжити обвинуваченому ОСОБА_2 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на існуючі ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_2 та його захисник заперечували проти доводів прокурора. Просили звільнити обвинуваченого з під варти та застосувати більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали, суд приходить до наступного.

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від клопотань суд обов`язаний розглянути питання доцільності продовження строку тримання під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу.

Так, перевіривши наявність існуючих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та врахувавши відповідно до ст. 178 КПК України всі обставини, оцінюючи їх в сукупності, суд приходить до висновку про достатність даних, якими підтверджується наявність обґрунтованої підозри про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_2 , тяжкість злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів, тому існують ризики, що в разі перебування обвинуваченого на більш м`якому запобіжному заході, останній може вчинити інше кримінальне правопорушення, ухилятися від явки до суду та іншим чином перешкоджати встановленню істини у провадженні.
Продовження запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді тримання під вартою не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції від 04.11.1950 року «Про захист прав людини і основоположних свобод», оскільки існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.
З огляду на наведене, суд вважає необхідним продовжити обвинуваченому ОСОБА_2 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 05 лютого 2019 року.
Керуючись ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, статтями 331, 177, 178 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» 05 лютого 2019 року.
Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_2 закінчується 05 лютого 2019 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддя: ОСОБА_1