Справа № 488/3202/18
Провадження № 1-кп/488/136/19
В И Р О К
іменем України
(на підставі угоди про примирення)

25.03.2019 року Корабельний районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Миколаєві, громадянин України, освіта середня, не працює, неодружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , православний монастир ОСОБА_6 і Олени,

раніше судимий:

- 25 квітня 2002 року Ленінським районним судом м.Миколаєва за ст.142 ч.3, ст.140 ч.2, ст.42 КК України до 8 років позбавлення волі із конфіскацією майна, ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 20 червня 2002 року конфіскація майна виключена; звільнений 23 червня 2009 року за відбуттям строку покарання;

- 30 липня 2012 року Корабельним районним судом м.Миколаєва за ст.185 ч.2, ст.309 ч.1, ст.70, ст.75 КК України до 3 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на строк 2 роки;

- 02 вересня 2015 року Корабельним районним судом м.Миколаєва за ст.185 ч.2 КК України до 1 року позбавлення волі;

- 03 листопада 2015 року Ленінським районним судом м.Миколаєва за ст.309 ч.1, ст.70 ч.4 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі;

- 09 грудня 2015 року Корабельним районним судом м.Миколаєва за ст.15 ч.2 ст.185 ч.2, ст.309 ч.2, ст.185 ч.2 КК, ст.70 ч.1, ч.4 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі; звільнений 21 квітня 2017 року за відбуттям строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 січня 2018 року за № 0000032,

в с т а н о в и в :

25 грудня 2017 року в період часу з 14 год. 00 хв. до 16 год. 00 хв. ОСОБА_5 знаходився в балці неподалік будинку № 13 по Третьому Прибузькому провулку в місті Миколаєві.

Керуючись раптово виниклим корисливим умислом, направленим на протиправне заволодіння чужим майном, ОСОБА_5 шляхом вільного доступу таємно повторно викрав з кам?яного горбу (залишків кам?яної кладки) належний ОСОБА_4 мобільний телефон «Samsung Galaxy S3» моделі і9301 чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , вартістю 1 566 грн. 66 коп.

Заволодівши вказаним майном, ОСОБА_5 з місця події зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду на вказану вище суму.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 в інкримінованому правопорушенні свою вину визнав повністю, щиро розкаявся та показав, що у вказані день та час він зустрівся з ОСОБА_7 . При ній був мобільний телефон «Samsung Galaxy S3». Скориставшись відсутністю уваги з боку ОСОБА_8 , він забрав її телефон, який в подальшому здав в ломбард та отримав 400 грн. Крадіжку вчинив, оскільки мав потребу в грошах.

Під час судового розгляду обвинувачений та потерпіла заявили про бажання укласти угоду про примирення.

20 листопада 2018 року між потерпілою ОСОБА_4 , з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_5 , з іншого, укладена угода про примирення, відповідно до умов якої сторони погоджуються, що:

- 25 жовтня 2018 року потерпілій грошима відшкодована матеріальна шкода в сумі 1 570 грн., у зв?язку з чим потерпіла не має до обвинуваченого претензій матеріального характеру;

- обвинуваченому за ст.185 ч.2 КК України має бути призначене покарання у виді позбавлення волі на строк один рік зі звільненням останнього на підставі ст.75, ст.76 КК України від відбування покарання на той же строк і покладенням відповідних обов?язків;

- обізнані із наслідками затвердження угоди в частині обмеження права на апеляційне оскарження вироку та відповідальністю за умисне невиконання умов угоди за ст.389-1 КК України, а потерпіла також в частині позбавлення права в подальшому вимагати притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення та змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Заслухавши пояснення сторін угоди, думку прокурора, вивчивши відповідну угоду, суд приходить до переконання, що вона може бути затверджена на досягнутих сторонами умовах.

Так, за правилами ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілою та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо злочинів середньої тяжкості.

Укладена угода про примирення відповідає вимогам ст.471 КПК України; вона підписана сторонами добровільно і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок чи дії інших обставин, ніж ті, що передбачені в самій угоді.

Будь-які скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час кримінального провадження ні обвинуваченим, ні потерпілою не подавалися.

Умови угоди не порушують прав, свобод чи інтересів сторін, інших осіб, суспільних інтересів. Права потерпілої та обвинуваченого під час укладення угоди були дотримані, і судом не встановлені очевидні ризики невиконання ними взятих на себе за угодою зобов`язань.

Фактичні дії ОСОБА_5 охоплюються складом кримінального правопорушення середньої тяжкості, передбаченого ст.185 ч.2 КК України, та мають бути кваліфіковані як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Суд також вважає можливим погодитися і з умовами угоди щодо виду покарання.

Так, сторонами угоди обраний хоча і мінімальний розмір, проте найсуворіший вид покарання, що визначений відповідною нормою кримінального закону.

При цьому суд бере до уваги, що ОСОБА_5 , хоча і є неодноразово судимим, втім вчинив злочин середньої тяжкості, діючи під впливом ситуативного умислу, щиро розкаявся та повністю відшкодував матеріальну шкоду, примирився із потерпілою, кардинально змінив образ свого життя, а за такого суд очікує, що обвинувачений зможе виправитися без ізоляції від суспільства, відтак, до нього можливо застосувати випробування в порядку, передбаченому ст.ст.75, 76 КК України, зі звільненням від відбування покарання.

Керуючись ст.ст.370, 374, 475 КПК України, суд

з а с у д и в :

Затвердити у кримінальному провадженні № 0000032 угоду про примирення від 20 листопада 2018 року, укладену між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк один рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного йому покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю один рік, та покласти на нього обов`язки, передбачені п.1, п.2 ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення виключно з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України. Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1