Провадження № 11-кп/824/232/2019 Головуючий у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія ч. 2 ст. 185 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
з участю:
прокурора ОСОБА_6
потерпілої ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 листопада 2018 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який до затримання проживав без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 29 травня 2013 року вироком Подільського районного суду м. Києва
за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України до 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, 27 червня 2017 року звільнений по відбуттю строку покарання,

визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Постановлено цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 задоволити та стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_7 3 000 (три) тисячі завданої моральної шкоди.
Цим же вироком вирішено питання щодо речових доказів.
ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_8 визнаний винним та засуджений за те, що 25серпня 2018 року в період часу з 04години 30 хвилин до 08години 30 хвилин, маючи прямий умисел на повторне таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу проник в приміщення житлового будинку АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J5», моделі «SM-J51OH/DS», який належить потерпілій ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв останній майнової шкоди в розмірі 3645,39 грн.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 вказав, що під час досудового розслідування він відшкодував спричинений збиток, а саме повернув мобільний телефон «Самсунг». Потерпіла ОСОБА_7 претензій матеріального та морального характеру до нього не має.
Крім того, апелянт вказав, що за угодою про примирення сторін, яку було досягнуто вході досудового слідства між ним та потерпілою ОСОБА_7 йому було погоджено покаранняза ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі. При цьому, сторони вважали, що виправлення ОСОБА_8 можливе без реального відбування покарання із застосуванням ст. 75 КК України та встановлення іспитового строку в 2 роки. З урахуванням наведеного, апелянт просить дати йому роз`яснення вироку, а саме чому не були дотримані умови угоди про примирення сторін і чому про зміни в угоді йому оголосили під час проголошення вироку та застосувати до нього умови угоди пункт про призначення покарання, який свідчить про те, що його виправлення можливе без реального відбування покарання.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, котра подану апеляційну скаргу не підтримала та просила вирок суду залишити без зміни, потерпілу ОСОБА_7 , котра підтримала позицію прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.
Вина ОСОБА_8 у вчиненні злочину, за який він засуджений, доведена доказами зібраними в ході досудового розслідування і дослідженими в судовому засіданні та не оспорюється в апеляційній скарзі.
Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 про не застосування до нього угоди про примирення є безпідставними.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, між потерпілою ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_8 була укладена угода про примирення від 28 вересня 2018 року, згідно якої сторони погоджуються на призначення ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 185 КК України покарання у виді 3-х років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, встановивши іспитовий строк 2 роки.
Разом з тим, в матеріалах кримінального провадження міститься заява потерпілої ОСОБА_7 від 31 жовтня 2018 року, згідно якої остання відмовляється від угоди про примирення, оскільки вважає що діями обвинуваченого ОСОБА_8 їй завдана моральна шкода, яка не відшкодована, що потерпіла підтвердила в судовому засіданні апеляційного суду.
Таким чином, враховуючи, що потерпіла ОСОБА_7 відмовилась від угоди про примирення, підстав для задоволення вказаної угоди не було.
Що ж стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 пророз`яснення йому вироку суду, то вони є безпідставними, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 380 КПК України, якщо судове рішення є незрозумілим, його роз`яснює суд, який його ухвалив, не змінюючи при цьому його зміст.

Враховуючи вищевикладене, вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому підстав для його зміни чи скасування не вбачається.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 листопада 2018 року, яким ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України без зміни.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ: