Справа № 154/2953/18 Провадження №11-кп/802/227/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 185 КК України Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000422, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 22 листопада 2018 року,

В С Т А Н О В И В
Цим вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Володимир-Волинський, Волинської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, без визначеного місця проживання, раніше судимого:
14 квітня 2005 року Володимир-Волинським міським судом Волинської області за ч.1 ст. 186 КК України на 3 роки позбавлення волі, з застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком з випробуванням на 2 роки.
30 травня 2005 року Володимир-Волинським міським судом Волинської області за ч.1 ст. 164 КК України, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, із застосуванням ст. ст. 72, 75 на 3 роки 15 днів позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком з випробуванням на 3 роки.
19 лютого 2007 року Володимир-Волинським міським судом Волинської області за ч. 2 ст. 186 КК України, на підставі ст. 71 КК України на 5 років позбавлення волі.
20 січня 2011 року Володимир-Волинським міським судом Волинської області за ч. 2 ст. 185 КК України, на підставі ст. 71 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі;
19 грудня 2013 року Володимир-Волинським міським судом Волинської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, на підставі ст. 70 КК України на 4 років 6 місяців позбавлення волі;
05 березня 2014 року Володимир-Волинським міським судом Волинської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 187, ч. 3 ст. 357 КК України, на підставі ч.ч. 1, 4 ст. 70, КК України на 5 років 6 місяців позбавлення волі.
Ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 11 серпня 2016 року покарання у вигляді позбавлення волі ОСОБА_7 замінено більш м`яким покаранням у вигляді обмеження волі строком на 2 роки 7 місяців 25 днів.
Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 15 листопада 2017 року ОСОБА_7 звільнений умовно-достроково від відбування невідбутої частини покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік 2 місяці 13 днів,
засуджено за:
ч. 2 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі;
ч. 1 ст. 263 КК України на 4 роки позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно визначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на 5 років 6 місяців.
На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом приєднання до призначеного покарання частини невідбутого покарання за вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 05 березня 2014 року, з урахуванням ст. 72 КК України, відповідно до якої одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі, остаточно визначено до відбування 6 років позбавлення волі.
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід залишено попередній тримання під вартою.
Строк відбуття покарання ОСОБА_7 визначено рахувати із часу його фактичного затримання 25 вересня 2018 року.
Вироком вирішено питання про речові докази та процесуальні витрати.
Згідно з вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за те, що він 31 травня 2018 року, близько 19 год. у квартирі АДРЕСА_1 , шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав із вказаної квартири мобільний телефон марки Nomi «1241+» вартістю 500 грн., та інструменти, зокрема, будівельну рулетку вартістю 22 грн., плоскогубці вартістю 56 грн. та викрутку вартістю 35 грн., які належать ОСОБА_9 , чим спричинив потерпілому майнову шкоду на загальну суму 613 грн.
Крім того, 12 вересня 2018, близько 11 год. 30 хв., ОСОБА_7 , у квартирі АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав телевізор марки «LIBERTY LE-3210», що належить ОСОБА_10 , вартість якого, згідно висновку експерта №580 від 05 жовтня 2018 року, становить 4506 грн., чим спричинив потерпілому майнову шкоду на вказану суму.
Того ж дня, 12 вересня 2018, близько 16 год., обвинувачений перебуваючи неподалік залізничного вокзалу на вул. Привокзальній в м. Володимир-Волинський, Волинської області, знайшов - незаконно придбав 37 патронів, які, згідно висновку судової балістичної експертизи № 253 від 24 вересня 2018 року відносяться до спортивно-мисливських патронів кільцевого запалення промислового способу виготовлення калібру 5,6 мм., придатних до стрільби та 3 гвинтівкових патрони, які, згідно цього ж висновку експерта відносяться до боєприпасів і є гвинтівковими патронами промислового способу виготовлення, придатними для стрільби, калібру 7,62х54 мм., після чого поклав їх до кишені свого верхнього одягу та носив і зберігав їх без передбаченого законом дозволу до 14 вересня 2018 року. Зазначені боєприпаси були вилучені в нього під час проведення його особистого огляду працівниками Національної поліції.
Крім того, органами досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачувався у повторному таємному викраденні чужого майна 07 вересня 2018 року, у вечірню пору доби, (точного часу в ході досудового розслідування не встановлено) з квартири АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу у ОСОБА_10 грошових коштів в сумі 500 грн., спричинивши потерпілому майнову шкоду на вказану суму. Вироком суду ОСОБА_7 виправданий за цим епізодом у зв`язку з недоведеністю вчинення ним даного злочину.
У своїй апеляційній скарзі обвинувачений оскаржує вирок суду в частині засудження його за епізодом вчинення таємного викрадення чужого майна - телевізора марки «LIBERTY LE-3210», що належить ОСОБА_10 , у зв`язку з невідповідністю висновків суду в цій частині фактичним обставинам кримінального провадження. Просить виправдати його за відсутністю в діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України. В іншій частині вирок суду не оскаржує.
Заслухавши доповідача, який доповів суть вироку та виклав доводи апеляційної скарги, обвинуваченого, його захисника, які подану ОСОБА_7 апеляційну скаргу підтримали, просили виправдати обвинуваченого за епізодом таємного викрадення у ОСОБА_10 телевізора, - кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, думку прокурора, яка її заперечила, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Судом першої інстанції правильно встановлені фактичні обставини справи і зроблений обґрунтований висновок про вчинення ОСОБА_7 таємного повторного викрадення чужого майна, зокрема, у потерпілого ОСОБА_9 - мобільного телефону, будівельної рулетки, плоскогубців, викрутки, у потерпілого ОСОБА_10 телевізора марки «LIBERTY LE-3210», а також придбанні, носінні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу із посиланням, при цьому на зібрані у встановленому законом порядку та перевірені судом докази.
Висновки суду про вчинення ОСОБА_7 злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України є правильними, з такими погоджується апеляційний суд.
Діям обвинуваченого дана правильна юридична оцінка.
Так, показаннями потерпілого ОСОБА_10 , які він давав під час допиту в суді першої інстанції стверджується, що дозволу на здачу свого майна телевізора в ломбард не надавав нікому. Цей же потерпілий ствердив факт зникнення з його будинку телевізора після того, як 11 вересня 2018 року разом із обвинуваченим ОСОБА_7 та раніше незнайомим чоловіком на ім`я ОСОБА_11 вживали спиртні напої. Хто вчинив крадіжку телевізора не бачив і не знає, оскільки перебував в стані алкогольного сп`яніння і періодично засинав.
Допитаний місцевим судом свідок ОСОБА_12 пояснив суду, що він разом із ОСОБА_7 здали телевізор в ломбард, а виручені гроші поділили між собою, на частину яких придбали спиртних напоїв, ініціатива здати під заставу в ломбард телевізор належала обвинуваченому ОСОБА_7 , який запевнив того в законності таких дій. Цей свідок не підтверджував в судовому засіданні, що потерпілий давав дозвіл на здачу телевізора в ломбард, Пояснював, що ОСОБА_10 перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння.
Разом із тим, допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 пояснила, що саме вона викликала працівників поліції коли виявила зникнення з будинку ОСОБА_10 телевізора, оскільки вважала, що його викрали, повідомила про факт крадіжки самого потерпілого, який перебував в стані алкогольного сп`яніння. Вважає, що ОСОБА_10 не міг дати дозвіл на здачу свого майна, зокрема, телевізора в ломбард, і коли вона в нього запитала чи дозволяв, то зрозуміла, що він не знає, що в нього зник телевізор і нічого не бачив.
Посилання обвинуваченого в апеляційній скарзі, про законність своїх дій з передачі в ломбард телевізора, який йому не належав, але робив це з дозволу власника потерпілого ОСОБА_10 спростовуються вищенаведеними доказами.
На думку апеляційного суду, місцевим судом дана правильна оцінка показанням свідка ОСОБА_12 , тому доводи щодо неврахування показань цього свідка є безпідставними.
З цих підстав, доводи апеляційної скарги обвинуваченого про те, що в його діях відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України є непереконливими.
Беручи до уваги викладене, апеляційний суд вважає, що давши належну оцінку всім зібраним доказам у сукупності, відповідно до вимог ст. 94 КПК України, суд дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за яке його засуджено.
Покарання, призначене ОСОБА_7 з дотриманням вимог ст. ст. 50, 65 КК України, з врахуванням ступеню тяжкості вчинених злочинів, особи винного, фактичних обставин справи, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
На думку апеляційного суду, місцевий суд, призначаючи покарання ОСОБА_7 в повній мірі врахував те, що він вчинив злочини середньої тяжкості і тяжкий, в тому числі у період умовно-достроково звільнення, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, має негативні характеристики, не має постійного місця проживання, а також пом`якшуючу покарання обставину - активне сприяння розкриттю злочину та обставину, що його обтяжує рецидив злочину.
Істотних порушень норм кримінального процесуального законодавства, які є безумовною підставою для скасування або зміни вироку в матеріалах кримінального провадження не встановлено.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 22 листопада 2018 року щодо нього - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий

Судді