ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1060/19 Справа № 193/85/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати по кримінальним справам Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі апеляційного суду, кримінальне провадження а апеляційною прокурора Софіївського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 04 лютого 2019 року,-
В с т а н о в и л а:
цією ухвалою

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 17.09.2015 Жовтневим р/с м. Маріуполя Донецької області за ст. 309 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі.
Засудженого 18.08.2016 Жовтневим р/с м. Маріуполя Донецької області за ст. 309 ч.2 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину за вироком від 17.09.2015 у виді 6 місяців позбавлення волі, та остаточно до 3 років позбавлення волі.
Повторно засудженого 05.04.2017 Жовтневим р/с м. Маріуполя Донецької області за ст. 185 ч.3 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, за ст. 309 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 ч. 4 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, знову призначеним покаранням, поглинуто покарання, призначене за вироком від 18.08.2016, та остаточно призначено 3 роки 3 місяця позбавлення волі. На підставі ст. 71 ч.1 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного даним вироком за ст. 309 ч.2 КК України частково, у вигляді 6 місяців позбавлення волі, приєднано невідбуту частину покарання, призначеного даним вироком на підставі ст. 70 ч.4 КК України , та остаточно визначено покарання 3 роки 6 місяців позбавлення волі. Зараховано в строк відбуття покарання період попереднього ув`язнення з 27.12.2016 по 10.05.2017.

Задоволено подання Начальника ДУ "Софіївська виправна колонія (№45)" ОСОБА_9 про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_8 з місць позбавлення волі.
Своє рішення суд мотивував тим, що засуджений ОСОБА_8 з 31 серпня 2017 року відбуває покарання в Державній установі «Софіївська виправна колонія (№45). За час відбування покарання характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, за що був заохочений два рази. Стягнень не мав. За вироком суду має позов в розмірі2339,98 грн., але виконавчий лист до установи не надходив. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує з ними рівні стосунки, адекватно реагує на критику на свою адресу. У стосунках з персоналом установи виконання покарань дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин. За станом здоров`я є інвалідом II групи. Підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними.

В апеляційній скарзі:

- прокурор просить ухвалу скасувати, ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні клопотання начальника ДУ «Софіївська виправна колонія(45)» відносно засудженого ОСОБА_8 .
Вважає, що вказана ухвала суду підлягає скасуванню внаслідок невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам.
Вказує, що засуджений ОСОБА_8 , відбуває покарання у виді позбавлення волі за вчинення корисливих злочинів, пов`язаних з таємним викраденням чужого майна (крадіжка) вчиненого повторно та корисливого злочину пов`язаного з незаконним, виготовленням, придбанням, зберіганням без мети збуту наркотичних засобів (ч.3 ст.185, ч.2 ст.309 КК України). Зазначає, що ОСОБА_8 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів. За час відбування покарання ОСОБА_8 , характеризується посередньо має 2 заохочення та 1 стягнення.

Заслухавши суддюдоповідача, думку прокурора який підтримав вимоги апеляційної скарги, просив їх задовольнити, перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:

1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, а також за необережний тяжкий злочин;

2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі;

3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 2 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким", умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким того, що засуджений став на шлях виправлення.

В ході перевірки встановлено, що суд першої інстанції належно дослідивши всі обставини справи , прийшов до обґрунтованого висновку.

Як видно з наявних матеріалів, з 31 серпня 2017 року ОСОБА_8 відбуває покарання в Державній установі «Софіївська виправна колонія (№450. За час відбування покарання характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, мав 2 заохочення. Стягнень не мав. За вироком суду має позов в розмірі2339,98 грн., але виконавчий лист до установи не надходив. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує з ними рівні стосунки. У стосунках з персоналом установи виконання покарань дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин. За станом здоров`я є інвалідом II групи. Підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними.
Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що суд не врахував дані про особу обвинуваченого та його попередні судимості, є безпідставними, оскільки районний суд в повній мірі врахував всі дані про особу засудженого, характер скоєного, його відношення до скоєного, відношення до роботи, до колективу, участь в виховних заходах, та зробив правильний висновок, що ОСОБА_8 довів своє виправлення.
Колегія суддів зазначає, що ОСОБА_8 є інвалідом 2 групи, та в той же час виконує посильну роботу.
Істотних порушень, кримінального процесуального закону, які б слугували підставою для скасування, чи зміни ухвали суду першої інстанції, не вбачається.

Ухвала суду за своїм змістом є належно вмотивованою, обґрунтованою та законною.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги прокурора задоволенню не підлягають, а ухвалу слід залишити без змін, як законну.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Софіївського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 04 лютого 2019 року , відносно ОСОБА_8 ,- залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з дня її проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді: