Провадження №: 1-кп/127/1025/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 січня 2019 року місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001865 від 11.05.2018 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Вінниці, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого ФОП « ОСОБА_4 », з вищою освітою, одруженого, українця, громадянина України,

раніше судимого:
Вінницьким міським судом Вінницької області 24.07.2017 за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 1700 гривень, (сплачено 21.08.2017),

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_5 ,

захисника: ОСОБА_6 ,

обвинуваченого: ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 маючи незняту та непогашену судимість за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 24.07.2017, яким засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу у сумі 1700 грн. на шлях виправлення не став та вчинив новий злочин у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів або прекурсорів за наступних обставин.

Так, ОСОБА_3 , діючи повторно, маючи умисел на незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів та психотропних речовин без мети збуту, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, у невстановленому місці, в невстановлені дату та час, діючи умисно, всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» незаконно придбав наркотичний засіб-метадон та психотропну речовину - амфетамін, які в подальшому незаконно зберігав при собі.

У подальшому ОСОБА_3 , продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне зберігання наркотичних засобів та психотропних речовин без мети збуту, 11.05.2018 незаконно зберігаючи наркотичний засіб - метадон та психотропну речовину - амфетамін при собі, проходячи біля будинку № 14, що по вулиці Келецькій, в місті Вінниці, близько 04:15 годин, був зупинений працівниками батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області. В ході проведення огляду, в присутності понятих, ОСОБА_3 , добровільно видав картонну коробку, всередині якої містилось: десять таблеток опуклої круглої форми рожевого кольору; чотири круглі таблетки білого кольору; два полімерні пакетики зі стрічкою замком із порошкоподібними речовинами, які в подальшому було вилучено.

Згідно висновку експерта № 1031 від 27.07.2018 в наданих на дослідження порошкоподібних речовинах, масами 0,3516 г, 0,2979 г, виявлено психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, масами відповідно 0,1333 г, 0,1189 г. В 10 таблетках світло-рожевого кольору, загальною масою 2,6233 г, виявлено - амітриптилін, який до наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів не відноситься. В чотирьох таблетках білого кольору, масами 0,4972 г, 0,4975 г, 0,5026 г, 0,4940 г, міститься наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, масами відповідно 0,0318 г, 0,0287 г, 0,0305 г, 0,0286 г. На поверхнях волокнистої серветки з нашаруванням речовини сірого кольору, виявлено психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, масою 0,0009 г. Загальна маса психотропної речовини - амфетамін становить 0,2522 г. Загальна маса наркотичного засобу - метадон становить 0,1196 г.

Допитаний у ході судового провадження обвинувачений ОСОБА_3 , вину у вчиненому злочині визнав повністю за викладених в обвинувальному акті обставинах та суду надав наступні показання, що дійсно його було зупинено 11.05.2018 працівниками поліції по вул. Келецькій біля будинку № 14 в місті Вінниці та під час огляду він видав добровільно коробку в якій була психотропна речовина та наркотичний засіб, а саме метадон та амфетамін, які в подальшому було вилучено. Вказані наркотичні засоби та психотропні речовини він придбав у мережі Інтернет, в соціальній мережі «телеграм» або «месенджер» точно не пам`ятає. Наркотичні засоби та психотропну речовини придбав для власного вживання, оскільки раніше вживав наркотичні засоби та психотропні речовини та знав, що це наркотики.

У вчиненому щиро розкаявся, просив суд його суворо не карати, оскільки на його утриманні перебуває дитина 2004 року народження та дружина, наданий час наркотичні засоби та психотропні речовини не вживає.

Заслухавши думку обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника та прокурора, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Також судом з`ясовано чи правильно розуміє обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції.

Одночасно, обвинуваченому ОСОБА_3 та іншим учасникам судового провадження роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи та оцінюючи обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що стороною обвинувачення доведено поза розумним сумнівом винуватість ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, а тому його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів, психотропних речовин без мети збуту, вчинено повторно.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та приймає до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Судом враховано, що у постановах Верховного суду від 10.07.2018 за № 148/1211/15-к та від 09.10.2018 за № 756/4830/17-к звернута увага на те, що відповідно до ст. 50, ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, воно повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Крім того, у постанові Верховного суду від 01.02.2018 № 634/609/15-к визначено, що поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Підставами для судового розсуду при призначенні покарання виступають: кримінально-правові, відносно-визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції, принципи права, уповноважуючі норми, в яких використовуються щодо повноважень суду формулювання «може», «вправі», юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема «особа винного», «щире каяття» тощо, оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, наприклад, при врахуванні пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин (статті 66, 67 КК України), визначенні «інших обставин справи», можливості виправлення засудженого без відбування покарання, що має значення для застосування ст. 75 КК України тощо, індивідуалізація покарання - конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходяч із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Судом враховано те, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше судимий, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно. Відповідно до довідки Комунального підприємства Вінницький обласний наркологічний диспансер «Соціотерапія» від 08.06.2018 ОСОБА_3 перебував на профілактичному наркологічному обліку з 04.05.2017 по 04.05.2018 з діагнозом: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання канабіоїдів. Згідно довідки Комунального закладу «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенко» від 08.06.2018 ОСОБА_3 на обліку не перебуває. Відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 від 24.02.2005 ОСОБА_3 має на утриманні дитину 2004 року народження. З висновку амбулаторної судово-наркологічної експертизи № 205 від 30.10.2018 ОСОБА_3 виявляє розлади психіки та поведінки внаслідок поєднаного вживання метадону, амфетаміну та канабісу з шкідливими наслідками, примусового лікування не потребує.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 КПК України ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

З досудової доповіді складеної Вінницьким міськрайонним відділом філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області від 29.11.2018 слідує, що виправлення ОСОБА_3 без позбавлення волі або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства (у тому числі окремих осіб). На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, а саме: соціально-психологічний супровід органом пробації, готовність обвинуваченого брати участь у програмах із втручанням, які надаються органом пробації.

Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд враховує щире каяття.

Обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд враховує вчинення злочину особою, яка перебуває у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів.

Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_3 його ставлення до вчиненого, поведінку в ході судового провадження, суд переконаний, що саме покарання у виді позбавлення волі на певний строк призначене ОСОБА_3 зі звільненням останнього від відбування призначеного покарання з випробуванням та з іспитовим строком, буде необхідним та достатнім і досягне мети не лише кари ОСОБА_3 за вчинене, а й буде слугувати для його виправлення та запобігання вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами.

У порядку ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_3 підлягають стягненню на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Питання, щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід застосований до обвинуваченого ОСОБА_3 у виді домашнього арешту до набрання вироку законної сили залишити без зімн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 369, 370, 371, 374 КПК України, ст. 65 КК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.

Відповідно до п.п. 1, 2, ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази, а саме: два полімерних пакетики зі стрічкою замком із порошкоподібними речовинами, десять таблеток опуклої круглої форми рожевого кольору, чотири круглі таблетки білого кольору, вологі серветки зі змивами з рук ОСОБА_3 , які знаходяться в спец пакеті експертної служби МВС України під № 3782021, які зберігається у камері зберігання речових доказів Вінницького МВ УМВС України у Вінницькій області - знищити.
Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати за проведені експертизи на користь держави у сумі 3432 грн.

До набрання вироку законної сили запобіжний захід застосований до ОСОБА_3 у виді домашнього арешту в проміжок часу з 22:00 до 06:00 години за адресою АДРЕСА_1 залишити без змін.
Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого п. 1 ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вручити копію вироку обвинуваченому та прокурору негайно.

Учаснику судового провадження, який не був присутній у судовому засіданні копію вироку суду надіслати поштою не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя: