Справа №577/2690/18 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/115/19 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Підроблення документів, печаток, штампів та бланків, а також збут чи використання підроблених документів, печаток, штампів
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 577/2690/18 за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 03 липня 2018 року, за яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка та мешканка АДРЕСА_1 , раніше судима

визнана винною за ч.3 ст.358 КК України,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8

особи, яка подала апеляційну скаргу ОСОБА_9

та його представника адвоката ОСОБА_10 ,

ВСТАНОВИЛА:

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_11 просить скасувати вирок і направити кримінальне провадження до органу досудового розслідування для здійснення досудового розслідування в загальному порядку, оскільки умови угоди вказують на те, що ним було вчинене кримінальне правопорушення, а це порушує його права, свободи та законні інтереси. Також вказує, що обвинувачена ОСОБА_12 була примушена визнати свою вину в неіснуючому злочині.

Вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 03.07.2018 затверджена угода про визнання винуватості обвинуваченою ОСОБА_12 , яку визнано винною за ч.3 ст.358 КК та із застосуванням ст.69 КК якій призначено покарання у виді штрафу в розмірі 1700 грн.

Відповідно до вироку суду, ОСОБА_12 , будучи зобов`язаною на підставі договору № 65/16 від 12.12.2016 укладеного між КП «Конотопське трамвайне управління» та нею як ФОП, здійснювати технічний нагляд за виконанням робіт підрядником під час капітального ремонту об`єкта архітектури «Капітальний ремонт трамвайного переїзду на пр. Червоної Калини в м. Конотоп», який виконувало ТОВ «Україна-Енегросервіс, ЛТД» (директор ОСОБА_9 ) на підставі договору № 21/11 від 12.12.2016, достовірно знаючи про виконання робіт з суттєвим відхиленням від вимог проектно-кошторисної документації, не виконала умови договору щодо повідомлення підрядника та замовника про невідповідність, повторно склала та видала акт здачі-приймання послуг з технічного нагляду на об`єкті, до змісту якого внесла завідомо неправдиві відомості про виконання в повному обсязі зобов`язань за договором № 65/16 від 12.12.2016.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, доводи ОСОБА_9 та його представника ОСОБА_10 , які підтримали апеляційну скаргу та просили скасувати вирок суду, доводи прокурора ОСОБА_8 про залишення вироку суду без змін, а апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вказана вище апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги, а згідно вимог ст.370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Положення ст.2 КПК визначають завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, одним із завдань є забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У відповідності до вимог ч.1 ст.412 КПК, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Перевіривши вирок суду першої інстанції та матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку, що органом досудового розслідування та прокурором під час досудового розслідування, а також судом першої інстанції під час розгляду кримінального провадження стосовно ОСОБА_12 допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які унеможливлювали постановлення обвинувального вироку, ухваленого за результатами розгляду укладеної між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_12 угоди про визнання винуватості, виходячи з наступного.

Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів, 20.06.2018, в рамках розслідування кримінального провадження № 0000550 від 31.05.2018 за підозрою ОСОБА_12 у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст.358 КК, між прокурором Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_13 та підозрюваною ОСОБА_12 укладена угода про визнання винуватості. При цьому, прокурором 20.06.2018 складений обвинувальний акт, який разом з укладеною угодою про визнання винуватості, направлений до Конотопського міськрайонного суду Сумської області для розгляду по суті.

Згідно положень ч.1 ст.472 КПК, в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.

Статтею 474 КПК визначений загальний порядок судового провадження на підставі угоди. Частиною 7 зазначеної правової норми передбачено обов`язок суду щодо перевірки угоди на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону та відмови в її затвердженні у разі якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; 5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; 6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості. У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.

Відповідно до вимог ч.1 ст.475 КПК, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання, а згідно ч.3 цієї статті, мотивувальна частина вироку на підставі угоди між іншим повинна містити: формулювання обвинувачення та статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачувалася особа; інші відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та визначена міра покарання; мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам цього Кодексу та закону і ухваленні вироку, та положення закону, якими він керувався.

Разом з тим, як в угоді про визнання винуватості між прокурором та підозрюваною від 20.06.2018, так і в оскаржуваному вироку, яким ця угода була затверджена, органом досудового розслідування та судом першої інстанції в порушення вимог КПК зазначені обставини вчинення злочину, а саме те, що діючи на виконання та всупереч договору № 21/11 від 12.12.2016 ТОВ «Україна-Енегргосервіс, ЛТД» (директор ОСОБА_9 ) здійснило роботи з капітального ремонту трамвайного переїзду на пр. Червоної Калини в м. Конотоп Сумської області, які не повною мірою відповідають проектно-кошторисній документації, зокрема, взагалі не виконало роботи за певним переліком локальних кошторисів, а ОСОБА_12 достовірно знаючи про це склала та видала акт здачі-приймання послуг з технічного нагляду, оскільки в цьому кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_9 чи інших посадових осіб ТОВ «Україна-Енегргосервіс, ЛТД» письмове повідомлення про підозру у вчиненні зазначених дій не складалося, обставини вчинення такого злочину у цьому кримінальному провадженні не досліджувалися, внаслідок чого останній не може фігурувати в обвинуваченні визнаного судом доведеним як особа, яка допустила порушення законодавства України (за версією обвинувачення умисного невиконання ТОВ «Україна-Енегргосервіс, ЛТД» передбачених проектно-кошторисною документацією робіт).

З урахуванням викладеного, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність фактичних підстав для визнання винуватості ОСОБА_12 у вчиненні злочину за тих обставин, які зазначені в мотивувальній частині вироку суду першої інстанції, що узгоджується з правовою позицією ВСУ викладеній в постанові від 03.03.2016 у справі № 5-347кс15, згідно якої мотивувальна частина вироку на підставі угоди має містити формулювання обвинувачення та статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає кримінальне правопорушення, у вчинені якого обвинувачується особа та з урахуванням положень п.2 ч.7 ст.474 КПК, не повинна порушувати права, свободи та інших осіб.

Таким чином, зазначення в оскаржуваному вироку, яким затверджена угода, обставин вчинення злочину щодо інших, крім обвинуваченої, осіб, які фактично на даний час обвинувачуються у вчиненні інших злочинів за аналогічних обставин, не лише входить у колізію з нормами кримінального процесуального законодавства щодо вільної оцінки доказів, а й суперечить передбаченим ст.ст.2 і 7 КПК завданням та загальним засадам кримінального провадження, зокрема забезпеченню до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури, верховенству права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини.

Системний аналіз норм Основного Закону України та КПК, а також правова позиція ВСУ вказують, що навіть незважаючи на непреюдиційність обвинувального вироку на підставі угоди, ухваленого щодо однієї особи, питання винуватості іншої особи має бути доведено в іншому кримінальному проваджені. При цьому, колегія суддів також враховує практику ЄСПЛ, згідно якої «презумпція невинуватості порушується, якщо судове рішення щодо особи, яка обвинувачується у вчинені кримінального злочину, відображає думку про його винність до того, як його вина була доведена відповідно до закону. Досить навіть за відсутності офіційних висновків того, що є деяке припущення, що суд розглядає обвинуваченого в якості винного» (рішення у справах «Мінеллі проти Швейцарії», «Нераттіні проти Греції», «Діду проти Румунії»).

Суд першої інстанції наведені вище вимоги закону не врахував та не прийняв до уваги, що умови укладеної між прокурором та ОСОБА_12 угоди про визнання винуватості, суперечать вимогам кримінального процесуального законодавства та порушують права, свободи та інтереси інших осіб, в даному конкретному випадку ОСОБА_9 , що завадило йому ухвалити законне і справедливе судове рішення, внаслідок чого вирок суду підлягає скасуванню, а апеляційна скарга задоволенню в цій частині.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 411, 412, 418 і 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 03 липня 2018 року відносно ОСОБА_14 скасувати у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону і призначити новий розгляд у суді першої інстанції в іншому складі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4