Дата документу 12.12.2018 Справа № 320/9039/18-к
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
___________________________________________________________________
Провадження №11-сс/807/229/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 320/9039/18-к Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 31 жовтня 2018 року про відмову у відкритті провадження,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 31 жовтня 2018 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_7 на бездіяльність посадових осіб Мелітопольської місцевої прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань в порядку та строк, передбачений ч. 1 ст. 214 КПК України.

Відмовляючи у відкритті провадження, слідчий суддя послався на те, що бездіяльність, зазначена ОСОБА_7 у скарзі, не є предметом оскарження під час досудового розслідування. Також слідчий суддя зазначив, що в поданій скарзі відсутні докази існування рішення прокурора від 17.10.2018 про відмову у внесенні до ЄРДР відомостей про загадкову смерть ОСОБА_8 , а міститься лише відповідь заступника керівника місцевої прокуратури ОСОБА_9 № 15-75-15 від 17.10.2018 на ім`я ОСОБА_7 , відповідно до якої останньому було повідомлено, що відомості до ЄРДР за вказаними ним питаннями не вносились та досудове розслідування не здійснювалось, у зв`язку з відсутністю ознак кримінального правопорушення; в матеріалах скарги відсутні докази на підтвердження отримання заявником відповіді про відмову у внесенні за його заявами відомостей до ЄРДР, що послугувало виникненню у нього права на звернення до суду із вказаною скаргою, а також відсутнє безпосереднє звернення ОСОБА_7 до Мелітопольської місцевої прокуратури щодо внесення до ЄРДР відомостей про вчинення слідчими Приазовського ВП ГУНП в Запорізькій області кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 366, 367 КК України.

Не погодившись з прийнятим слідчим суддею рішенням, ОСОБА_7 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій просить поновити йому строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 31.10.2018, посилаючись на те, що її копію ним було отримано тільки 15.11.2018, що підтверджується поштовим штемпелем та повідомленням. Після поновлення строку на оскарження просить оскаржуване рішення, як незаконне, скасувати, та постановити нову ухвалу.

Апелянт посилається на те, що слідчий суддя, не взявши до уваги його заяву до Генеральної прокуратури України про внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення слідчими Приазовського ВП Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області кримінального правопорушення, а саме, невиконання ними дій, передбачених ст. ст. 242-244 КПК України, мотивуючи тим, що він не звертався з цього приводу до органів прокуратури в порядку ст. 214 КПК України, незаконно відмовила у відкритті провадження за його скаргою.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги, прокурора із запереченнями стосовно доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.

Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 395 КПК України, апеляційна скарга, може бути подана на ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення, а якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Враховуючи вищевказане положення, а також те, що рішення по скарзі ОСОБА_7 було прийняте без повідомлення та за відсутності останнього, копія ухвали слідчого судді від 31.10.2018 була отримана ОСОБА_7 , як зазначив апелянт, 15.11.2018, що не спростовано матеріалами провадження, а апеляційна скарга надійшла до апеляційного суду 19.11.2018, колегія суддів вважає, що у вказаному випадку строк на апеляційне оскарження апелянтом пропущений не був, тому не потребує вирішення питання про його поновлення.

Що стосується безпосередньо доводів апеляційної скарги, то колегія суддів зазначає наступне.

Частиною першою ст. 303 КПК України визначено вичерпний перелік дій слідчого або прокурора, які можуть бути оскарженні на досудовому провадженні, а саме: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк; 2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування; 3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи; 5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки; 7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; 8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу; 9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування; 10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом.

Згідно з матеріалами провадження, у провадженні СВ Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного 20.01.2017 до ЄРДР за № 0000032 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 182 КК України, а саме, що у 2010 році голова Нововасилівської селищної ради Приазовського району Запорізької області ОСОБА_8 , використовуючи свій службовий стан, без відома ОСОБА_7 , публічно, через документи Нововасилівської селищної ради, розповсюдив про нього конфіденційну інформацію.

30 жовтня 2018 року до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області звернувся ОСОБА_7 зі скаргою на бездіяльність посадових осіб Мелітопольської місцевої прокуратури, в якій просив скасувати, як незаконне, рішення Мелітопольської місцевої прокуратури від 17.10.2018 про відмову у внесенні до ЄРДР відомостей про загадкову смерть ОСОБА_8 ; зобов`язати керівника Мелітопольської місцевої прокуратури внести в ЄРДР відомості про вчинення слідчими Приазовського ВП Мелітопольського ВП ГУНП кримінального правопорушення, передбаченого ст. ст. 366, 367 КК України, а саме про відмову слідчих звернутися до слідчого судді з приводу призначення судово-медичної експертизи; зобов`язати керівників слідчого відділу та керівника Мелітопольської місцевої прокуратури звернутися з приводу проведення судово-медичної експертизи трупу ОСОБА_8 ; зобов`язати керівника СВ Приазовського ВП Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області внести до ЄРДР відомості про загадкову смерть ОСОБА_8 , в порядку ст. 214 КПК України.

Проте, як вбачається зі скарги ОСОБА_7 , дії, які він просив вчинити слідчого суддю, не співвідносяться з переліком дій слідчого, прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування відповідно до положень ст. 303 КПК України, як правильно встановив слідчий суддя.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України під час досудового розслідування може бути оскаржена бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Згідно з правовою позицією, висловленою Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 1.3 Узагальнення «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування», бездіяльність слідчого, прокурора, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, передбачає три обов`язкові ознаки:

1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію;

2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк;

3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.

Тобто, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність слідчого, прокурора, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

Проте, бездіяльність, яку оскаржував ОСОБА_7 , не виникає внаслідок невиконанням слідчим, прокурором вимог ст. 220 КПК України щодо їх обов`язку розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання та задоволення за наявності відповідних підстав клопотань учасників провадження про виконання будь-яких процесуальних дій.

При цьому, колегія суддів також враховує й правову позицію Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, яка висловлена у пункті 6 Узагальнення «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 17.01.2017, відповідно до якої, розглядаючи скарги цієї категорії, слід зважати на те, що відповідно до ч. 1 ст. 40 КПК слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. Згідно з ч. 5 ст. 40 КПК слідчий, здійснюючи свої повноваження, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку забороняється. Отже, при розгляді скарг на відмову в задоволенні клопотань про проведення слідчих (розшукових) дій слідчим суддям необхідно співвідносити вимоги ст. 220 КПК з іншими процесуальними вимогами щодо здійснення досудового розслідування у кримінальному провадження, зокрема встановленими ст. 40 КПК України. Саме тому необхідно брати до уваги те, що процесуальне законодавство не передбачає обов`язку посадових осіб органів досудового розслідування вчиняти всі дії, які ініціюються учасниками кримінального провадження, оскільки такі дії в певних випадках можуть бути недоцільними, а інколи передчасними або взагалі перешкоджати досягненню завдань кримінального провадження.

Отже, виходячи з положень п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, колегія суддів вважає, що вимоги ОСОБА_7 , є такими, що заявлені не у межах кримінального провадження, оскільки заявником не подавалась скарга на рішення прокурора про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, при цьому предметом розгляду слідчим суддею була скарга на бездіяльність посадових осіб прокуратури та відділу поліції, із зобов`язанням їх вчинити процесуальні дії.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що у скарзі, та доданих до неї матеріалах, відсутні докази існування рішення прокурора Мелітопольської місцевої прокуратури від 17.10.2018 про відмову у внесенні до ЄРДР відомостей про загадкову смерть ОСОБА_8 , а міститься лише відповідь за вих. № 15-75-15 від 17.10.2018, надана ОСОБА_7 заступником керівника місцевої прокуратури ОСОБА_9 , відповідно до якої останньому, з приводу поставлених ним питань щодо того, чи звертались слідчі органи до слідчого судді з приводу проведення судово-медичної експертизи та розтину тіла ОСОБА_8 та інших питань, було повідомлено, що відомості до ЄРДР за вказаними питаннями не вносились та досудове розслідування не здійснювалось у зв`язку із відсутністю ознак кримінального правопорушення.

Крім того, колегія суддів зважує на те, що у скарзі ОСОБА_7 заявляє вимогу про зобов`язання керівника Мелітопольської місцевої прокуратури внести до ЄРДР відомості про вчинення слідчими Приазовського ВП ГУНП в Запорізькій області кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 366, 367 КК України, проте, як сам зазначив апелянт в апеляційній скарзі, із такою заявою він звертався до Генеральної прокуратури України, отже, слідчий суддя правильно зазначив в оскаржуваній ухвалі, що безпосереднє звернення заявника із заявою про вчинення кримінального правопорушення за вказаними фактами в порядок та строки, передбачені ст. 214 КПК України, саме до Мелітопольської місцевої прокуратури, відсутнє.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про необхідність відмови у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_7 , у зв`язку з чим, рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, а тому колегія суддів не вбачає правових підстав для його скасування по доводам апеляційної скарги ОСОБА_7 .

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 31 жовтня 2018 року про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_7 на бездіяльність посадових осіб Мелітопольської місцевої прокуратури, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: