Справа № 372/998/19
Провадження 1-кс-586/19
ухвала
Іменем України
27 березня 2019 року Слідчий суддя Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області клопотання заступника начальника Обухівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:
Прокурор звернулась до суду із клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000130 від 27.02.2019 за ознаками злочину передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

На обґрунтування клопотання слідчий зазначив, в грудні 2018 року потерпілий ОСОБА_4 з метою придбання квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 277, кв.м. та комори в підвалі площею 34,4 кв.м зустрічався в ресторані «Зелена Гора», що розташований на об`їзній дорозі міста Обухова, з ОСОБА_5 , який надав для огляду оригінали правовстановлюючих документів на дану квартиру та по телефону спілкувався з представником банку. В подальшому 26.08.2018 ОСОБА_4 як завдаток за купівлю даної квартири передав 1000000 грн. ОСОБА_5 , про що останній написав розписку. Проте, в подальшому ОСОБА_5 перестав відповідати на телефонні дзвінки та продаж квартири не була проведена. На даний час на сайті оголошень наявна інформація що дана квартира продається, в зв`язку з цим, прокурор просить накладати арешт квартири.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала, вказала, що дана квартира є предметом злочину, може відбутись її відчуження.

Власник майна чи володілець, в судове засідання не з`явились, хоча повідомлялись належним чином.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку прокурора, вважаю клопотання таким, що не підлягає задоволенню зважаючи на наступне.

22.02.2019 ОСОБА_4 звернувся до Начальника Обухівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури про вчинення злочину.

27.02.2019 відомості про кримінальне правопорушення, за повідомленням ОСОБА_4 по ч.3 ст.190 КК України. внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000130.

Відповідно до допиту потерпілого ОСОБА_4 від 27.02.2019 останній повідомив, що 26.12.2018 передав особі на ім`я ОСОБА_6 кошти у розмірі 10000000 грн. як завдаток з метою придбання квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 277, кв.м. та комори в підвалі площею 34,4 кв.м. Проте, в подальшому ОСОБА_5 перестав відповідати на телефонні дзвінки та продаж квартири не була проведена.

Відповідно до наданої копії розписки від 26.12.2018 ОСОБА_5 отримав від ОСОБА_4 кошти у розмірі 1000000 грн., як позика та зобов`язувався повернути в строк не пізніше 20.01.2019, але не раніше підписання договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 13.03.2019 власником квартири АДРЕСА_1 є ПАТ «Родовід Банк», іпотекодержатель НБУ.

У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Так, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

У відповідності до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідності такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої ст. 170 КПК України.

Тобто, обов`язок доведення необхідності арешту майна та наявності відповідних ризиків, законодавцем покладено на особу, що звернулася з клопотання про арешт майна.

Перевіривши матеріали клопотання слідчий суддя не вбачає наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що вказана квартира є об`єктом чи знаряддямзнаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди чи містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час даного кримінального провадження.

У клопотанні прокурором не доведено необхідність задоволення клопотання про накладення арешту на квартиру, а в матеріалах справи відсутні достатні та переконливі докази, що майно може бути певним чином приховано, знищено, зіпсовано, втрачено, передано, перереєстровано чи відчужено.

Крім того, оголошення на сайті про продаж квартири не ідентифікують, що продається саме ця квартира, в розписці вказано про позику, квартира знаходиться в іпотеці.

У відповідності до положеньст.173 КПК України,слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

На підставі викладеного слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора є необґрунтованим та безпідставним, оскільки нею не доведено необхідність його задоволення, в матеріалах клопотання відсутні достатні та переконливі докази, що майно може бути певним чином приховано, знищено, зіпсовано, передано чи відчужено. Наведені прокурором обставини свідчать про відсутність підстав для накладення арешту саме з метою забезпечення збереження речового доказу, з метою відшкодування коштів потерпілому, оскільки дане майно належить юридичній особі, незаконність дій, якої органами досудового слідства не встановлено, а іншої мети ініціатором клопотання не зазначено та не доведено доданими до клопотання матеріалами наявність ризиків, передбачених частиною першою статті 170 КПК України. З огляду на це слідчий суддя вважає, що підстави накладення арешту на земельні ділянки відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 132, 170, 171-173, 309, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:
В задоволені клопотання заступника начальника Обухівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 277, кв.м. та комори в підвалі площею 34,4 кв.м. в кримінальному провадженні №0000130 від 27.02.2019 - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1