У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 лютого 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_5 на ухвалу Березанського районного суду Миколаївської області від 18 жовтня 2018 року про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному проваджені, зареєстрованому в ЄРДР за № 0000143, за обвинуваченням
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт Велика Михайлівка Великомихайлівського району Одеської області, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 375 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Березанського районного суду Миколаївської області від 18 жовтня 2018 року обвинувальний акт по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 375 КК України, повернуто прокурору.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Прокурор просить ухвалу суду скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Узагальнені доводи апелянта.

В апеляційній скарзі прокурор вказує на те, що ухвала є незаконною та не обґрунтованою, оскільки постановлена з істотними порушеннями вимог кримінально процесуального закону, у зв`язку із чим підлягає скасуванню.
Зазначає, що час та місце виникнення умислу, його вид, зазначає про те, у чому полягають особисті інтереси обвинуваченого, не є обов`язковим предметом доказування у кримінальному провадженні, а їх відсутність в обвинувальному акті не може бути підставою для його повернення.
Вважає, що вимоги ст. ст. 91, 291 КПК України виконані органами досудового розслідування у повному обсязі в обвинувальному акті викладено фактичні обставини злочину, міститься його правова кваліфікація та формулювання обвинувачення.
Вказує на те, що суд безпідставно послався на відсутність фактичних обставин завдання злочином шкоди законним правам ОСОБА_8 на житло та майно, причино-наслідкового зв`язку між злочином та наслідками у вигляді завдання такої шкоди та визначення її розміру, як на підставу для повернення обвинувального акту.
Зазначає, що в обвинувальному акті вказано, що в результаті умисних злочинних дій, пов`язаних з постановленням завідомо неправосудного рішення, суддею Великомихайлівського районного суду Одеської області, ОСОБА_6 , завдано істотної шкоди у вигляді порушення законних прав потерпілого ОСОБА_8 на житло та майно, а також дискредитації і підриву авторитету та престижу органів державної судової влади України. Крім того, склад злочину, передбачений ч. 1 ст. 375 КК України, є формальним та не містить, як обов`язкової ознаки настання суспільно-небезпечних наслідків, а обставини щодо обґрунтованості визнання ОСОБА_9 потерпілим та правомірності володіння ним житловим будинком можуть бути перевірені судом лише під час судового розгляду, а не на стадії підготовчого судового засідання.
Звертає увагу суду на те, що зі змісту обвинувального акту вбачається, що діями обвинуваченого ОСОБА_6 майнової шкоди не завдано.
Отже, на думку апелянта, підстави, на які посилається суд першої інстанції, є надуманими та не відповідають дійсності, не можуть слугувати підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

До Березанського районного суду Миколаївської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному проваджені, зареєстрованому в ЄРДР за № 0000143 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 375 КК України.
10.05.2018 р. від обвинуваченого ОСОБА_6 надійшло клопотання про повернення прокурору обвинувального акту на підставі п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у зв`язку з його невідповідністю вимогам ст. 291 КПК України.
Дослідивши обвинувальний акт, суд першої інстанції дійшов висновку, що він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а тому підлягає поверненню прокурору з огляду на те, що стороною обвинувачення не вказано час та обставини виникнення умислу, його вид, не зазначено у чому полягали особисті інтереси обвинуваченого, а також, у зв`язку із тим, що мета вчинення злочину співпадає з його кваліфікацією, що робить викладене обвинувачення незрозумілим. Також, в обвинувальному акті, відсутні фактичні обставини щодо завдання злочином шкоди законним правам потерпілого ОСОБА_8 на житло та майно (які саме права потерпілого та на яке майно та житло порушено), причинно-наслідковий зв`язок між злочином та наслідками у вигляді завдання такої шкоди, та з яких підстав виходив прокурор, вважаючи цю шкоду істотною. Крім того, прокурором в обвинувальному акті не визначено розмір завданої шкоди.

Заслухавши доповідь судді, прокурора на підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження.
Відповідно до вимог ст. 91 КПК України, фактичними обставинами кримінального правопорушення, зокрема, є подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

Суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає ст. 291 КПК України, зокрема: якщо він містить положення, що суперечать одне одному; містить недопустиму натуралізацію опису злочину; не підписаний слідчим чи не затверджений прокурором; до нього не долучено передбачені законом додатки.
В той же час, повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність в ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Під час перевірки матеріалів кримінального провадження, апеляційним судом встановлено, що обвинувальний акт, складено слідчим в ОВС другого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Одеської області ОСОБА_10 та затверджено прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_11 відповідає вимогам ст. 291 КПК України, та містить, зокрема, виклад фактичних обставини злочину, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію з посиланням на положення закону і частину статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Також в ньому зазначені анкетні дані обвинуваченого, найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; прізвище, ім`я, по батькові та займана посада прокурора та слідчого; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; обвинувальний акт підписаний слідчим, який його склав та прокурором, який його затвердив. До обвинувального акту додані реєстр матеріалів досудового розслідування та розписка обвинуваченого про отримання копії обвинувального акту.

В обвинувальному акті викладаються фактичні обставини злочину, які прокурор вважає встановленими, а тому висновки про відсутність певних обставин, які, на думку суду першої інстанції, повинні обов`язково міститись в обвинувальному акті, є безпідставними.

Що стосується посилань місцевого суду на той факт, що в обвинувальному акті не зазначені фактичні обставини завдання злочином шкоди законним правам потерпілого ОСОБА_8 на житло та майно, причинно-наслідковий зв`язок між злочином та наслідками у вигляді завдання такої шкоди, не вказані мотиви визнання такої шкоди істотною, а також не зазначення розміру шкоди, завданої злочином, то на думку апеляційного суду вони є безпідставними, виходячи з наступного.
Так, судом першої інстанції не враховано тієї обставини, що обов`язок зазначення органом досудового розслідування в обвинувальному акті розміру спричиненої шкоди стосується майнових злочинів, які містять матеріальний склад, а враховуючи те, що інкримінований ОСОБА_6 маэ формальний склад, то необхідність зазначення в обвинувальному акті розміру шкоди відсутня.
Разом з тим, в обвинувальному акті зазначено, що в результаті умисних злочинних дій, пов`язаних з постановленням завідомо неправосудного рішення, суддею Великомихайлівського районного суду Одеської області, ОСОБА_6 , завдано істотної шкоди у вигляді порушення законних прав потерпілого ОСОБА_8 на житло та майно, а також дискредитації і підриву авторитету та престижу органів державної судової влади України, що повністю відповідає викладеним фактичним обставинам злочину, обставини, які, відповідно до ч. 1 ст. 91 КПК України, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, викладені чітко і конкретно, що спростовує посилання суду на відсутність таких відомостей.

Враховуючи наведене, висновки суду про невідповідність обвинувального акту прокурору через наведені вище обставини, є безпідставними, передчасними та такими, що порушують, передбачений ст. 26 КПК України, принцип диспозитивності, відповідно якому суд, у кримінальному провадженні, вирішує лише ті питання, які внесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом, а тому апеляційний суд вважає, що повертаючи обвинувальний акт прокурору з наведених підстав, виконання яких можливе лише під час досудового розслідування, суд вийшов за межі предмету судового розгляду, який вирішується у підготовчому судовому засіданні та фактично вдався до дослідження обставин кримінального провадження. Під час підготовчого судового засідання суд лише перевіряє обвинувальний акт на предмет викладення в ньому відомостей, передбачених у п. п.1-9 ч. 2 ст. 291 КПК України.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що ухвала суду першої інстанції не може вважатися законною і обґрунтованою, а тому підлягає скасуванню, а обвинувальний акт з матеріалами кримінального провадження поверненню до суду першої інстанції з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Керуючись ст. ст. 291, 376, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу прокурора задовольнити.
Ухвалу Березанського районного суду Миколаївської області від 18 жовтня 2018 року про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному проваджені, зареєстрованому в ЄРДР за № 0000143, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 375 КК України, скасувати.
Повернути обвинувальний акт для розгляду зі стадії підготовчого судового засідання.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

_____________________ ______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3