№ 479/1270/18
У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и

10 січня 2019 року смтКриве Озеро

Слідчий суддя Кривоозерського районного суду ОСОБА_1
з участю:секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши клопотання заступника начальника СВ Кривоозерського відділення поліції Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна в кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 листопада 2018 року за №0000437 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,
в с т а н о в и в:

Заступник начальника СВ Кривоозерського відділення поліції Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором Кривоозерського відділу Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 , про накладення арешту на мобільний телефон з сім-картою та акумуляторною батареєю, речовину рослинного походження у висушеному стані зовні схожу на коноплю, предмет зовні схожий на саморобний пристрій для куріння на стінках якого наявна речовина рослинного походження з метою збереження речових доказів та забезпечення конфіскації майна як виду покарання.
Клопотання обґрунтоване тим, що 15 листопада 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000437 внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.307 КК України, за фактом незаконного збуту ОСОБА_5 15 листопада 2018 року близько 20.00 години, на території Кривоозерського району Миколаївської області, наркотичного засобу - канабісу, у зв`язку з чим слідчим відділенням Кривоозерського ВП розпочато досудове розслідування кримінального правопорушення, за ознаками ч.2 ст.307 КК України.
04 січня 2019 року о 19.47 годині підозрюваного ОСОБА_5 було затримано на підставі ст.ст.208-213 КПК України.
В ході проведення обшуку затриманої особи у ОСОБА_5 було виявлено та вилучено мобільний телефон з сім-картою та акумуляторною батареєю, речовину рослинного походження у висушеному стані зовні схожу на коноплю, предмет зовні схожий на саморобний пристрій для куріння на стінках якого наявна речовина рослинного походження як засоби вчинення кримінального правопорушення та речі, які зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.
Слідчий вказує, що перелічене тимчасово вилучене майно має значення у вказаному кримінальному провадженні та може бути використане як речові докази, з метою збереження речових доказів та забезпечення конфіскації майна як виду покарання тому клопоче про необхідність накладення на нього арешту.
В судовому засіданні слідчий, прокурор підтримали вказане клопотання, просили його задовольнити.
Вислухавши слідчого, прокурора, вивчивши клопотання, дослідивши матеріали, приєднані до нього, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Згідно положень ч.1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до положень п.7 ч.2 ст.131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст.132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду. Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Згідно приписів ч.4 ст.132 КПК України, для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Положеннями ст.ст. 167, 168 КПК України визначено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у ч.2 ст.167 КПК України майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до положень п.1, п.2 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, конфіскації майна як виду покарання.

Згідно приписів ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.5 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому п.3 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, за наявності підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

Як вбачається із матеріалів клопотання, 15 листопада 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000437 внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.307 КК України, за фактом незаконного збуту ОСОБА_5 15 листопада 2018 року близько 20.00 години, на території Кривоозерського району Миколаївської області, наркотичного засобу - канабісу, у зв`язку з чим слідчим відділенням Кривоозерського ВП розпочато досудове розслідування кримінального правопорушення, за ознаками ч.2 ст.307 КК України.
Санкцією ч.2 ст.307 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.
04 січня 2019 року о 19.47 годині підозрюваного ОСОБА_5 було затримано на підставі ст.ст.208-213 КПК України.
Згідно даних протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 04 січня 2019 року, в ході проведення обшуку ОСОБА_5 було виявлено та вилучено належний йому мобільний телефон з сім-картою та акумуляторною батареєю (поміщено до сейф-пакету №2990469), речовину рослинного походження у висушеному стані зовні схожу на коноплю (поміщено до сейф-пакету №2990468), предмет зовні схожий на саморобний пристрій для куріння на стінках якого наявна речовина рослинного походження (поміщено до сейф-пакету №2990467).
Постановою слідчого від 05 січня 2019 року, мобільний телефон з сім-картою та акумуляторною батареєю (сейф-пакет №2990469), речовину рослинного походження у висушеному стані зовні схожу на коноплю (сейф-пакет №2990468), предмет зовні схожий на саморобний пристрій для куріння на стінках якого наявна речовина рослинного походження (сейф-пакету №2990467) визнані речовими доказами та приєднані до матеріалів кримінального провадження за №0000437 як засоби вчинення кримінального правопорушення та речі, які зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Слідчий суддя приймає до уваги, що у судовому засіданні прокурором доведена необхідність арешту вказаних речових доказів, незастосування якого дійсно може призвести до їх приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі тощо.

На підставі вищевикладеного, з метою встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, забезпечення заходів кримінального провадження, враховуючи, що вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання та збереження речових доказів, оцінюючи наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя вважає за доцільне клопотання задовольнити частково та накласти арешт на майно, вказане у клопотанні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.98, 131, 132, 167, 168, 170-173, 309, 369, 372 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання заступника начальника СВ Кривоозерського ВП Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно - задовольнити.
Накласти арешт на мобільний телефон з сім-картою та акумуляторною батареєю (сейф-пакет №2990469), речовину рослинного походження у висушеному стані зовні схожу на коноплю (сейф-пакет №2990468), предмет зовні схожий на саморобний пристрій для куріння на стінках якого наявна речовина рослинного походження (сейф-пакет №2990467), з метою забезпечення збереження речових доказів та конфіскації майна як виду покарання у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 листопада 2018 року за №0000437 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала може бути оскаржена на протязі п`яти днів з моменту її проголошення сторонами кримінального провадження безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Слідчий суддя :