Справа № 461/8191/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/13/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу прокурора Львівської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 19 грудня 2018 року стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Львова, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , яка обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.342 КК України,

з участю прокурорів ОСОБА_8 , ОСОБА_6

обвинуваченої ОСОБА_7

захисника-адвоката ОСОБА_9

законного представника ОСОБА_10

представника служби у справах дітей ОСОБА_11

в с т а н о в и л а:

вищевказаною ухвалою ОСОБА_7 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.342 КК України, у зв`язку із дійовим каяттям.

Кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.342 КК України, закрито.

Вирішено питання з речовими доказами.

Згідно з ухвалою, органом досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що 01 липня 2018 року близько 06 години 10 хвилин, будучи неповнолітньою, у зв`язку із вчиненням нею адміністративного правопорушення, була доставлена працівниками поліції, з метою встановлення її особи та вирішення питання про складання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, з проспекту Шевченка, 7 у м. Львові до Галицького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області.

У подальшому ОСОБА_7 , перебуваючи в кімнаті прийому громадян у приміщенні адміністративної будівлі Галицького ВП ГУ НП у Львівській області, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Мартовича, 2, діючи умисно, перевернула стіл та розпочала шарпанину з поліцейським Управління поліції охорони (УПО) у Львівській області ОСОБА_12 , який перебував в форменому одязі та, відповідно до ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», здійснював свої повноваження щодо виконання завдання із забезпечення публічної безпеки і порядку в публічних місцях, та зробив їй зауваження щодо її дій на які остання не відреагувала, а нанесла удар правою ногою в верхню частину його правої ноги, не спричинивши при цьому йому тілесних ушкоджень.

У той час до ОСОБА_7 підійшов поліцейський Управління поліції охорони (УПО) у Львівській області ОСОБА_13 , який також перебував в форменому одязі та, відповідно до ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», здійснював свої повноваження щодо виконання завдання із забезпечення публічної безпеки і порядку в публічних місцях, який зробив їй зауваження щодо її дій на які остання не відреагувала, а нанесла удар своєю правою ногою в верхню частину його лівої ноги, та під час цього почала висловлюватись до нього та інших працівників поліції, які перебували в кімнаті прийому громадян адміністративної будівлі нецензурними словами.

Дії обвинуваченої кваліфіковано органом досудового розслідування за ч.2 ст.342 КК України, як опір працівникам правоохоронного органу під час виконання ними службових обов`язків.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, прокурор Львівської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 19.12.2018 стосовно ОСОБА_7 скасувати, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та скерувати справу на новий судовий розгляд в Галицький районний суд м. Львова.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор покликається на те, що захисником та самою обвинуваченою під час судового розгляду клопотання про звільнення від відповідальності на підставі ст. 45 КК України не надано жодного доказу наявності активного сприяння у розкритті злочину, передбаченого ч.2 ст. 342 КК України.

Окрім того, звертає увагу на те, що суддею першої інстанції ототожнюються поняття визнання вини обвинуваченою з активним сприянням розкриттю злочину, що є обов`язковим елементом для звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України.

Також звертає увагу на те, що на звукозаписі судового засідання відсутня значна частина проголошеної оскаржуваної ухвали.

Заслухавши доповідача, прокурорів на підтримання апеляційної скарги, думку обвинуваченої, її захисника та законного представника, які заперечили апеляційну скаргу прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає до задоволення.

Згідно зі ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Колегія суддів вважає, що дані вимоги закону судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного судового рішення не дотримані, а висновок суду про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 342 КК України, у зв`язку із дійовим каяттям є передчасним.

Відповідно до ст. 45 КК України звільняється від кримінальної відповідальності у зв`язку із дійовим каяттям особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, у випадках, коли така особа після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані неї збитки або усунула заподіяну шкоду.

У постанові Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», зокрема у п.3 надано роз`яснення щодо звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям та можливе в разі вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості.

Дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду. Відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 45 КК України. Виняток можуть становити лише випадки вчинення злочину чи замаху на нього, внаслідок яких не заподіяно шкоду або не завдано збитки.

Активним сприянням розкриттю злочину слід вважати надання

особою органам дізнання або досудового слідства будь-якої допомоги

в установленні невідомих їм обставин справи.

Обов`язковою підставою звільнення від кримінальної відповідальності за вказаною вище статтею є виконання усіх умов та підстав передбачених такою.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора про те, що суд першої інстанції звільнив ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України за відсутності усіх зазначених у цій статті ознак дійового каяття.

Так, приймаючи рішення про звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям, суд першої інстанції зазначив про наявність зазначених ст. 45 КК України ознак дійового каяття, зокрема таких, як визнання вини, негативне оцінювання кримінального правопорушення, активне сприяння розкриттю злочину та відсутність будь-яких претензій матеріального характеру до обвинуваченої.

Висновок про наявність активного сприяння розкриттю злочину, суд першої інстанції мотивував виключно виходячи з того, що обвинувачена повністю визнала свою вину у вчиненому, тим самим ототожнив поняття визнання вини обвинуваченої з активним сприянням розкриттю злочину.

При цьому, жодної іншої мотивації, щодо наявності в обвинуваченої ОСОБА_7 активного сприяння розкриттю злочину, як під час самого судового розгляду клопотання захисника про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України, так і в оскаржуваній ухвалі не наведено.

Суд першої інстанції в повній мірі не врахував зазначених обставин і дійшов до передчасного висновку про наявність всіх обставин, які є обов`язковими для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям.

Отже, під час розгляду справи судом першої інстанції допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що у відповідності з вимогами ст. 413 КПК України є підставою для скасування такого рішення.

Окрім того, положеннями ч. 1 ст. 412 КПК визначено, які порушення кримінального процесуального закону є істотними, а в ч. 2 цієї ж статті - обставини, за наявності яких судове рішення в будь-якому разі підлягає скасуванню.

Зокрема, п. 7 ч. 2 ст. 412 КПК передбачено, що судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо у матеріалах провадження відсутній журнал судового засідання або технічний носій інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції.

Відповідно до ч.5, ч.7 ст. 27, ч.4 ст. 107 КПК України під час судового розгляду забезпечується повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Офіційним записом судового засідання є лише технічний запис, здійснений судом у порядку, передбаченому КПК України. Фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження є обов`язковим.

Колегією суддів встановлено, що хоча у матеріалах провадження наявний технічний носій інформації судового засідання від 19 грудня 2018 року, однак значна частина ухвали судді першої інстанції про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України на звукозаписі відсутня.

Оскільки судом першої інстанції допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, відтак доводи апеляційної скарги прокурора є обґрунтованими та підлягають до задоволення, а оскаржувана ухвала - до скасування з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

При новому судовому розгляді суд першої інстанції повинен з дотриманням вимог кримінального процесуального закону всебічно, повно та об`єктивно з`ясувати обставини кримінального провадження та ухвалити законне й обґрунтоване судове рішення.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу прокурора Львівської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 , задоволити.

Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 19 грудня 2018 року відносно ОСОБА_7 , скасувати.

Призначити новий розгляд у Галицькому районному суді м. Львова зі стадії підготовчого провадження.

Ухвала апеляційного суду є остаточною, і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4