ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/675/19 Справа № 214/921/16-к Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 (приймає участь в режимі відеоконференції),

обвинувачених ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали кримінального провадження № 0003506 за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_10 на вирок Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 листопада 2018 року щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз: 06 жовтня 2017 року Саксаганським районним судом м.Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 15 років,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка народилася в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянка України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ,
обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеність вини обвинувачених та кваліфікацію їх дій, просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання ОСОБА_9 у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, вважаючи ОСОБА_9 засудженою за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст. 75 КК України звільненою від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, з покладанням обов`язків, передбачених п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК Україниповідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; та зазначити у резолютивній частині вироку посилання на стягнення судових витрат з обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на користь держави в розмірі 57 гривень 50 копійок з кожного; в іншій частині вирок суду залишити без змін.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції не прийнято до уваги, що злочин, за який вироком суду ОСОБА_9 визнано винною, вчинено 10 грудня 2015 року, тобто до набрання чинності нової редакції положень ст. 76 КК України, а тому необхідно застосовувати до обвинуваченої положення вказаної норми кримінального закону в редакції Закону України від 14 квітня 2009 року за № 1254-VI Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України щодо діяльності Державної кримінально-виконавчої служби України, яка діяла на час вчинення злочину.

Також вважає, що суд, ухвалюючи вирок щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , не визначив розмір процесуальних витрат, які мають бути компенсовані кожним обвинуваченим в рівних долях, оскільки солідарне стягнення суми судових витрат, як зазначено у резолютивній частині вироку, законом не передбачено.
Вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 листопада 2018 року ОСОБА_8 та ОСОБА_9 визнано винуватими у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначено покарання:
- ОСОБА_8 у виді позбавлення волі строком на 6 років, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, призначеним вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 липня 2016 року, та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 15 років;
- ОСОБА_9 у виді позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 2 роки з покладанням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; також вирішено питання щодо речових доказів та судових витрат, які солідарно стягнути з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на користь держави витрати повязані з проведенням судової експертизи в сумі 115 гривень 00 копійок.
За обставин, викладених у вироку, ОСОБА_8 , за попередньою змовою з раніше знайомою йому ОСОБА_9 , повторно, 10 грудня 2015 року приблизно о 23 годині 50 хвилин, розподіливши ролі, де ОСОБА_9 , знаходячись в приміщенні зупиночного комплексу «Вулиця Балакіна» в Саксаганському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, запропонувала ОСОБА_8 викрасти мобільний телефон малознайомої їй ОСОБА_11 , з якою вони спільно розпивали спиртні напої, на що ОСОБА_8 погодився, та спільно з ОСОБА_9 , яка залишилася чекати останнього, який послідував за ОСОБА_11 до першого під`їзду будинку АДРЕСА_3 у вищевказаному місті, де підбіг до неї, та діючи на досягнення злочинної мети, усвідомлюючи те що його дії носять відкритий характер для потерпілої, вирвав з її рук пакет в якому знаходився мобільний телефон марки «Lenovo», вартістю 484 гривні 20 копійок з іншими речами потерпілої, які майнової цінності не мають, після чого, з місця скоєння злочину зник, викраденим майном розпорядився спільно з ОСОБА_9 на власний розсуд, чим заподіяли ОСОБА_11 майнову шкода у розмірі 484 гривні 20 копійок.
Кримінальне провадження розглянуто на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, яка підтримала доводи апеляційної скарги прокурора, обвинувачених та захисника, які не заперечували щодо задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.
У відповідності до ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.
Правильність кваліфікації дій обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за кримінальним законом та доведеність їх вини в апеляційній скарзі прокурора не оспорюється, а тому апеляційним судом не перевіряється.
Доводи апеляційної скарги прокурора щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність колегія суддів вважає такими, що знайшли підтвердження при здійсненні апеляційного розгляду.
Згідно із Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення виконання кримінальних покарань та реалізації прав засуджених за №1492-VIII від 07 вересня 2016 року було внесено зміни до статті 76 КК України, відповідно до якої встановлено покладання таких обов`язків на осіб, які звільнені від відбування покарання з випробуванням, нагляд за якими, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого.
Отже, відповідно до вироку суду першої інстанції, при призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_9 із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України, суд зазначив, що на підставі пунктів 1 і 2 статті 76 КК України обвинувачена зобов`язана протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Разом з тим, злочин, за який вироком суду ОСОБА_8 та ОСОБА_9 визнано винуватими, вчинили 10 грудня 2015 року, тобто до набрання чинності нової редакції положень ст. 76 КК України.
Попередня редакція частини 1 статті 76 КК України передбачала, що у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може покласти на засудженого такі обов`язки: 1) попросити публічно або в іншій формі пробачення у потерпілого; 2) не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; 3) повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; 4) періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції; 5) пройти курс лікування від алкоголізму, наркоманії або захворювання, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб.
Враховуючи, що за загальним правилом, передбаченим ч. 2 ст. 4 КК України, визначено, що злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння, колегія суддів дійшла висновку про необхідність приведення вироку суду у відповідність із кримінальним законом, зокрема із ч. 1 ст. 76 КК України, який діяв на час вчинення злочину, тобто в редакції Закону України від 14 квітня 2009 року за № 1254-VI Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України щодо діяльності Державної кримінально-виконавчої служби України.
Однак, за новою редакцією ст. 76 КК України нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації, а за ст. 76 КК України в попередній редакції, зазначену функцію було покладено на кримінально-виконавчу інспекцію, що на теперішній час може унеможливити виконання покладених на обвинувачену ОСОБА_9 обов`язків, у зв`язку з чим, необхідно покласти контроль за виконанням визначених обвинуваченій обов`язків, викладених в старій редакції, саме на уповноважений орган з питань пробації.
Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора про стягнення процесуальних витрат, які мають бути компенсовані кожним обвинуваченим в рівних долях, то колегія суддів дійшла такого висновку.
Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України у разі визнання особи винуватою у резолютивній частині вироку зазначається також рішення про відшкодування процесуальних витрат.
З матеріалів кримінального провадження встановлено, що під час досудового розслідування було призначено та проведено судову товарознавчу експертизу, витрати на проведення якої склали 115 гривень (а. к. п. 46-49 т. 2), та які вироком суду солідарно стягнуто з обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .
В ході апеляційного перегляду встановлено, що під час розподілу процесуальних витрат судом не було враховано, що у разі засудження декількох осіб судові витрати мають визначатись у певних частках, а не солідарно, що відповідає правовій позиції, викладеній у пункті 11 Постанові Пленуму Верховного Суду України від 07 липня 1995 року за № 11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат», у зв`язку з чим вирок суду в цій частині стягнення судових витрат із обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 також підлягає зміні.
Враховуючи вищезазначене, судом першої інстанції ОСОБА_9 призначено покарання з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а також не визначено розмір процесуальних витрат, які підлягають стягненню з обвинувачених, у зв`язку з допущеними істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, а тому наявні підстави для зміни вироку суду в частині як застосування до ОСОБА_9 обов`язків відповідно до вимог ст. 76 КК України, так і в частині питання про визначення розміру процесуальних витрат, на підставі п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 408, п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 409, п. 1 ч. 1 ст. 413 КПК України.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_10 на вирок Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 листопада 2018 року задовольнити.
Вирок Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 листопада 2018 року щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 - змінити.

Вважати ОСОБА_9 засудженою за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.
На підставі ст. 75 КК України звільненою від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку на 2 роки, з покладенням на підставі п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України на ОСОБА_9 обов`язків: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Стягнути з обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на користь держави судові витрати пов`язані з проведенням судової експертизи в розмірі по 57 гривень 50 копійок з кожного.
В решті вирок залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Кримінального касаційного суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - з моменту вручення копії судового рішення.

Судді:

_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4