Номер провадження: 11-сс/813/324/19
Номер справи місцевого суду: 523/2452/19 1-кс/523/924/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.02.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 14 лютого 2019 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000558 від 12 лютого 2019 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 14 лютого 2019 року було задоволено клопотання слідчого СВ Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП України в Одеській області ОСОБА_9 та до ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000558 від 12 лютого 2019 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.
Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час доби з 21.00 до 07.00 години.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що стороні захисту не було вручено всіх матеріалів, зібраних у кримінальному провадженні, на які посилається слідчий на підтвердження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. В апеляційній скарзі захисник також зазначає, що спочатку підозрюваний ОСОБА_8 отримав тілесні пошкодження від потерпілого та його знайомого, з місця події не скривався, дочекався співробітників поліції та швидку допомогу, ніяких перешкод щодо затримання його не здійснював, надавав пояснення. Крім того, звертає увагу суду на позитивну характеристику підозрюваного ОСОБА_8 , який раніше не був судимий та являється учасником бойових дій.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника ОСОБА_7 , який підтримав доводи апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження за клопотанням слідчого, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно з вимогами ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суддя-доповідач апеляційного суду вважає за необхідне застосувати Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до ст.5 Конвенції, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом: п.с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчинені нею правопорушення, або обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, а саме в тому, що він 09 лютого 2019 року приблизно о 01-00 годині, перебуваючи на зупинці «Кишинівська» по проспекту Добровольського в м.Одесі, на грунті особистих неприязних відносин, які виникли раптово в ході словесного конфлікту, діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, з метою заподіяння шкоди здоров`ю потерпілому ОСОБА_10 , умисно наніс кулаком правої руки не менше 3-х ударів (більш точну кількість в ході досудового розслідування не встановлено) в область обличчя останнього, внаслідок чого останній втратив рівновагу та впав на асфальтне покриття проїжджої частини проспекту Добровольського на лівий бік тулуба, та вдарившись при цьому головою, після чого перекотився через праву руку та став на коліна. Побачивши це, ОСОБА_8 , продовжуючи свій злочинний намір, направлений на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , підбіг до останнього та своєю правою ногою у взутті наніс останньому один удар в обличчя потерпілого з траєкторією з низу до гори, через що ОСОБА_10 не втримав рівновагу та впав на асфальтне покриття у положенні лежачи на спині. ОСОБА_8 , продовжуючи свій злочинний намір, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , обійшов його з лівої сторони та наніс йому один удар правою ногою у взутті в область голови, при цьому потерпілий не приймав жодних спроб до самозахисту. Після чого, ОСОБА_8 перейшов дорогу, але одразу ж повернувся та наніс ОСОБА_10 , який продовжував лежати на асфальтному покритті в положенні лежачі на спині і не сприймав спроб піднятись, два удари правою ногою у взутті в область тулуба з лівої сторони. Відтягнувши потерпілого з проїжджої частини, ОСОБА_8 наніс один удар правою ногою ОСОБА_10 в область правої ноги.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 підтверджується комплексом зібраних у кримінальному провадженні доказів, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_10 та протоколом його допиту; протоколом допиту свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками; іншими доказами наявними в матеріалах кримінального провадження.

Апеляційний суд вважає, що на даному етапі досудового розслідування зазначені докази є достатніми для обґрунтування підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину. При цьому, відповідно до статей 89, 94 КПК України та Глави 28 КПК України питання про встановлення вини ОСОБА_8 , оцінка зібраних доказів на предмет їх достовірності і допустимості відноситься до компетенції суду за наслідками судового розгляду кримінального провадження по суті обвинувачення, а підстав для визнання доказів недопустимими відповідно до ст.87 КПК України в ході апеляційного розгляду не встановлено.

Злочин, передбачений ч.1 ст.121 КК України, відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, оскільки за його вчинення передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Таким чином, відповідно до положень ч.2 ст.183 КПК України, до підозрюваного ОСОБА_8 може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_8 у разі доведеності його вини, існує ризик того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнути кримінального переслідування.

Ризики, передбачені ст.177 КПК України, підтверджується також тим, що підозрюваний не визнає своєї вини, його позиція захисту щодо виникнення конфлікту та нанесення тілесних ушкоджень суперечить показанням допитаних по справі свідків, а тому він може перешкоджати проведенню слідчих дій, затягуванню процесуальних строків досудового розслідування, тощо.

При цьому апеляційний суд визнає необґрунтованими доводи сторони захисту про те, що спочатку потерпілий та його знайомий побили підозрюваного ОСОБА_8 , оскільки не підтверджується зібраними в ході досудового розслідування матеріалами провадження. Захисником також не надано суду доказів на підтвердження даного факту.

На підставі викладеного апеляційний суд дійшов висновку про те, що на даному етапі досудового розслідування лише запобіжний захід у виді тримання під вартою буде необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_8 та зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, на які слідчий посилається у своєму клопотанні.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку про те, що доводи апеляційної скарги захисника про безпідставність задоволення клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є необґрунтованими, а слідчий суддя при розгляді клопотання дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та не виявив перешкод для застосування такого запобіжного заходу, передбачених ч.2 ст.183 КПК України.

Крім того, апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді, який, керуючись положеннями п.1 ч.4 ст.183 КК України, при застосуванні до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не визначив розмір застави, оскільки інкримінований йому злочин був вчинений із застосуванням фізичного насильства до потерпілого.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 , у зв`язку з чим вважає за необхідне залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 14 лютого 2019 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП України в Одеській області ОСОБА_9 та до ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000558 від 12 лютого 2019 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3