Справа № 333/6710/16-к
Провадження № 1-кп/333/709/18
У Х В А Л А
13 грудня 2018 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді: ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя кримінальне провадження № 0002680, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудового розслідування 01.06.2018 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у місті Запоріжжя, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, із неповною середньою освітою, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимому: 18.05.1994 р. Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 140 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна; 10.02.1998 р. Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 229-6 КК України до 1 року позбавлення волі; 12.04.2000 р. Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 140, ст. 17, ч. 2 ст. 140, ст. 42 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна; 05.12.2003 р. Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185 КК, ст. 69 України до 1року позбавлення волі; 30.03.2004 р. Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 140 КК України, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі; 26.11.2008 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки; 26.11.2008 р. Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186, ст. 198, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 357, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі; 20.05.2014 р. Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік; 04.11.2014 р. Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ст. 69, ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі. Знятий з обліку 17.04.2015; 25.04.2016 р. Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 309, ст. 75 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України, -
В С Т А Н О В И В:

07.11.2018 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, реєстр матеріалів досудового розслідування, розписки про отримання обвинуваченим та його захисником обвинувального акту.

По даному кримінальному провадженню відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 23.10.2018 року запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою було продовжено строком не більше ніж на 60 днів.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою у зв`язку з тим, що йому було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а ризики, які існували на час обрання запобіжного заходу не зникли.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання прокурора, просили суд обрати більш м`який запобіжний захід.

Потерпілі у судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені в установленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомили. Заяв або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи до суду не надходило.

У відповідності до ч. 3 ст. 331 КПК України незважаючи від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, до спливу продовження строку, суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Приймаючи рішення про зміну або продовження запобіжного заходу, суд враховує вимоги ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, фактичні обставини справи, дані про особу обвинуваченого та характер висунутого обвинувачення, тяжкість покарання, суд вважає, що не має ґрунтовних підстав для можливості застосування інших запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою, вважає їх не достатніми для запобіганню ризиків та виконанню обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Клопотання прокурора, щодо продовження запобіжного заходу стосовно обвинуваченого є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, прокурором в судовому засіданні доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, що виправдовує обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно ч.1 ст.177 Кримінального процесуального кодексу України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до пункту 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, №182).

Згідно з п.1 ч.1 ст.178 КПК України слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний оцінити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Інкриміноване обвинуваченому кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України, відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, санкцією статті якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу та недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Таким чином, враховуючи обставини, перераховані у ст.178 КПК України, а також доведеність прокурором під час розгляду клопотання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти наведеним під час розгляду клопотання ризикам, оцінюючи ступінь порушення цінностей суспільства у даному кримінальному провадженню, намагаючись забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, суд вбачає, що клопотання прокурора про продовження застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання законним та обґрунтованим.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно з ч.4 ст.183 КПК України суд має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи той факт, що злочин, в якому обвинувачується ОСОБА_4 підпадає під перелік злочинів, визначених ч.4 ст. 183 КПК України, а саме: вчинений із застосуванням насильства, тому суд вважає за можливе не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 331 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 - задовольнити.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді тримання під вартою, продовжити до двох місяців, а саме по 11 лютого 2019 року (включно).

Виконання ухвали доручити начальнику слідчого ізолятора № 10 м. Запоріжжя.

Копію ухвали направити начальнику ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України та учасникам судового провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя
Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1