Дата документу 15.05.2019 Справа № 554/3221/19
Провадження № 1-кс/554/6860/2019
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2019 року м. Полтава
Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 ,
розглянувши клопотання прокурора групи прокурорів Генеральної прокуратури України прокурор Харківської місцевої прокуратури № 2 Харківської області ОСОБА_2 , в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000057 від 01.02.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України про арешт майна -
В С Т А Н О В И В:
Слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, в обґрунтування якого посилається на наступне.
Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000057 від 01.02.2019 за фактом зловживання службовим становищем службовими особами територіальних підрозділів Держлісагенства, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження на території Полтавської області сформована злочинна група до складу якої входять службові особи Полтавського обласного управління лісового мисливського господарства, ДП «Полтавське лісове господарство» (), ДП «ПДДП «Полтаваоблагроліс» (), ДП «Гадяцьке лісове господарство» (), що є працівниками правоохоронного органу (Державна лісова охорона) та службові особи ТОВ «ТЕХНО-ФОРЕСТ» (), ФОП ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1 ), ФОП ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_2 ), які діючи умисно, з корисливих мотивів, зловживаючи своїм службовим становищем здійснюють привласнення деревини Державного лісового фонду України, яка в подальшому після переробки реалізується на експорт, з метою отримання неправомірної вигоди.

На виконання доручення прокурора в порядку ст. 36 КПК України, співробітниками УЗЕ в Полтавській області ДЗЕ НП України встановлено, що організаторами даної злочинної схеми є ОСОБА_3 та гр. ОСОБА_4 , які використовуючи свої зв`язки в Полтавському обласному управлінні лісового та мисливського господарства та в державних лісогосподарських підприємствах, а саме із заступником начальника управління ОСОБА_5 , директором ДП «Полтавський лісгосп» ОСОБА_6 , директором ДП «Гадяцьке лісове господарство» ОСОБА_7 , директором ДП «ПДПЛ «Полтаваоблагроліс» ОСОБА_8 , налагодили схему розкрадання деревини під час рубок догляду та рубок головного користування.

Відповідно до отриманої інформації, директор ДП «Полтавське лісове господарство» ОСОБА_6 разом з підлеглими йому лісничим Борівського лісництва ОСОБА_9 , лісничим Руднянського лісництва ОСОБА_10 , майстром лісу Борівського лісництва ОСОБА_11 та старшим майстром лісу Рублівського лісництва ОСОБА_12 з метою протиправного збагачення, вчиняють дії спрямовані на створення лишків деревини, яку в подальшому зловживаючи своїм службовим становищем реалізовують ОСОБА_3 та ОСОБА_4 під документи ТОВ «ТЕХНО-ФОРЕСТ», шляхом внесення недостовірних відомостей до товаросупровідних документів щодо якості, сорту лісопродукції та її об`єму з наступною її переробкою та реалізацією на експорт. За отриману таким чином деревину ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розраховуються із зазначеними вище особами готівкою, передача яких відбувається в офісі ФОП ОСОБА_4 розташованому за адресою АДРЕСА_1 та приміщенні Борівського лісництва ДП «Полтавське лісове господарство» розташованому за адресою с. Борівське, Котелевського району Полтавської області.

Співставленням отриманих результатів проведених слідчих дій та інформацією щодо реалізації лісопродукції за 2018 та перший квартал 2019 року по всім лісовим господарствам Полтавського ОУЛМГ, а також протоколу огляду 81-го кварталу Борівського лісництва, поблизу с. Глобівка, Полтавської області від 22.03.2019 встановлено, що до товарно-транспортних накладних внесено фактично дані, які не відповідають оглянутій деревині та внесеній деревині у базу даних реалізованої лісопродукції.

Так, 07.05.2019 на підставі ухвали Октябрського районного суду м. Полтави від 17.04.2019 було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_2 , власником якого є ОСОБА_13 , у якому мешкає майстер Борівського лісництва ОСОБА_14 .

В ході проведення вказаного обшуку виявлено та вилучено майно.

Вказані речі та документи в цілому відповідають критеріям речових доказів, а також можуть бути використані під час проведення подальшого досудового розслідування, у зв`язку з чим 08.05.2019 постановою прокурора у кримінальному провадженні вилучені речі та документи визнані речовими доказами.

Власником майна вилученого, за адресою: АДРЕСА_2 , є майстер Борівського лісництва ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Прокурор в судове засідання не зявився, подавши заяву про розгляд клопотання за його відсутності.
Представник володільця майна в судове засідання не з`явився.
Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Виходячи зі змісту клопотання прокурора майно вилучене в ході обшуку належитьрюх ОСОБА_15 , який в рамках даного кримінального провадження не має ніякого статусу, відносно нього кримінальне провадження не відкрито.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Прокурором не надано суду доказів, які б вказавали на те, що майно, яке вилучено відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий не довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
Слідчий суддя, на підставі викладеного, приходить до висновку, про відмову в задоволенні клопотання, так як майно вказанне в клопотання слідчого належить ОСОБА_14 , який не має статусу в рамках даного даного кримінального провадження та відносно нього не відкрито кримінальне провадження, не є предметом доказування по даному кримінальному провадженні та не має суттєвого значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадження. Предметом доказування за попередньою кваліфікацією по ч.2 ст.364 КК України по даному кримінальному провадженні є зловживання владою або службовим становищем.

На підставі викладено слідчий суддя приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 117, 131, 132, 167, 170-173, 175, 309 КПК України, -
У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого прокурора групи прокурорів Генеральної прокуратури України прокурор Харківської місцевої прокуратури № 2 Харківської області ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Тимчасово вилучене майна в ході обшуку від 07.05.2019 року повернути власнику майна у відповідності ст. 169 КПК України.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду на протязі 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1