Номер провадження: 11-кп/813/589/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженої ОСОБА_7 та її захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах засудженої ОСОБА_7 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 09.02.2018 р. про відмову в задоволенні клопотання про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» відносно:

ОСОБА_7 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Нова Каховка Херсонської області, громадянки України, із професійно-технічною освітою, не працевлаштованої, маючої на утриманні малолітню дитину 2012 р.н., проживаючої: АДРЕСА_1 , раніше судимої, останній раз:

- 03.09.2015 року Новокаховським міськсудом Херсонської області за ч.ч. 1, 2 ст. 185, 70 КК України до 2 років позбавлення волі; звільнена від відбування покарання на підставі ст.ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком 2 роки; ухвалою Новокахівського міськсуду Херсонської області іспитовий строк скасовано та засуджена направлена в місця позбавлення волі строком на 2 роки;

- засудженої за вчинення злочинів, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 185 КК України,

встановив:
Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції.
Зазначеною ухвалою суду першої інстанції було відмовлено в задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_7 про застосування відносно неї Закону України «Про амністію у 2016 році» у зв`язку із тим, що засуджена не підпадає під дію зазначеного Закону, оскільки була звільнена судом від відбування покарання з випробуванням та до закінчення визначеного судом іспитового строку знову вчинила умисний тяжкий злочин.

Вимоги, наведені в апеляційних скаргах та узагальнення доводів осіб яки їх подали.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах засудженої ОСОБА_7 , посилаючись на неправильне застосування судом першої інтонації закону України про кримінальну відповідальність, зазначила, що засуджена вчинила злочини, що не є тяжкими та особливо тяжкими, до набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році»; в період іспитового строку жодних умисних тяжких або особливо тяжких злочинів засуджена не вчиняла та день набрання чинності вищевказаним Законом має двох неповнолітніх дітей.

Посилаючись на зазначені доводи, захисник просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою застосувати до засудженої ОСОБА_7 . Закон України «Про амністію у 2016 році» та звільнити її від відбування покарання.

Заслухавши суддю-доповідача, засуджену та її захисника, які частково підтримали доводи апеляційної скарги, прокурора, який частково заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.
Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Відповідно до положень ч.ч. 1 та 2 ст. 86 КК України, амністія оголошується законом України стосовно певної категорії осіб. Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.
Як вбачається з мотивувальної частини оскаржуваної ухвали суду 1-ої інстанції (а.с. 8), як на підставу відмови в задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_7 про застосування відносно неї звільнення від відбування покарання відповідно до закону про амністію суд послався на те, що засуджена не підпадає під дію Закону України «Про амністію в 2016 році», оскільки, відповідно до п. «в» ст. 9 зазначеного Закону була звільнена судом від відбування покарання з випробуванням та до закінчення визначеного судом іспитового строку вчинила умисний тяжкий злочин.

Водночас, відповідно до довідки першого заступника начальника ДУ «Чорноморська виправна колонія №74» ОСОБА_9 (а.с. 5), ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , була неодноразово судима, останній раз 03.09.2015 року Новокаховським міським судом Херсонської області за ст.ст. 185 ч. 1, 185 ч. 2, 70 ч. 1 КК України до 2 років позбавлення волі та на підставі ст.ст. 75, 76 КК України була звільнена від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки. Ухвалою Новокаховського міського суду Херсонської області іспитовий строк скасовано та засуджена направлена в місця позбавлення волі строком на 2 роки.

Таким чином, виявляється незрозумілим, на підставі яких даних суддя суду першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали дійшов висновку про вчинення засудженою ОСОБА_7 в період іспитового строку нового умисного тяжкого злочину.

Натомість, п. «е» статті 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» передбачає, що амністія не може бути застосована до осіб, стосовно яких протягом останніх десяти років було застосовано амністію або помилування незалежно від зняття чи погашення судимості та які знову вчинили умисний злочин.

Як вбачається із вищенаведеної довідки першого заступника начальника ДУ «Чорноморська виправна колонія №74» ОСОБА_9 (а.с. 5), засуджена ОСОБА_7 ухвалою Новокаховського міського суду Херсонської області від 26.06.2014 року була звільнена від подальшого відбування покарання, призначеного вироком Новокаховського міського суду Херсонської області від 18.12.2012 року на підставі п «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2012 році».
Таким чином, враховуючи те, що до засудженої ОСОБА_7 протягом останніх десяти років вже застосовувалось звільнення від відбування покарання на підставі закону про амністію, наразі її клопотання про застосування відносно неї амністії на теперішній час є безпідставним та, з огляду на вищевикладені положення закону, задоволенню не підлягає.

Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу повністю чи частково та ухвалити нову ухвалу.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Пункт 1 ч. 1 ст. 413 КПК України передбачає, що неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.
Враховуючи неправильне зазначення судом першої інстанції в ухвалі підстави для відмови в задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_7 про застосування відносно неї звільнення від покарання на підставі закону про амністію та, як наслідок, допущення судом неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу захисника задовольнити частково, а ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні вищевказаного клопотання засудженої із підстав, наведених в мотивувальній частині ухвали.
Керуючись ст.ст. 370, 404, 405, 407, 409, 413, 419, 534, 537, 539 КПК України, апеляційний суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах засудженої ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 09.02.2018 року скасувати та поставити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_7 про застосування відносно неї Закону України «Про амністію у 2016 році».

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців, а засудженою у той самий строк з дня отримання копії ухвали.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4