КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 січня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,
за участю
представника ОСОБА_5 ,
власника майна
власника майна ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали за апеляційною скаргою представника ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 грудня 2018 року,
ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Бориспільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором Бориспільської місцевої прокуратури, та накладено арешт на автомобіль марки Mercedes GLS 220 d 4-Matic Coupe, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_2 та на документи на вказаний автомобіль серії R045HM12, а автомобіль передано на зберігання на території закритого спеціального майданчика тимчасового утримання транспортних засобів ДП «Інформ Ресурс», що розташований за адресою: Київська область, Баришівський район, с. Семенівка, вул. Кірова, 15.
Рішення суду вмотивовано тим, що арешт застосовується з метою збереження речових доказів, а незастосування арешту на вказаний автомобіль та документи на нього може призвести до зникнення, втрати цього майна.

В апеляційній скарзі представник просить скасувати ухвалу слідчого судді, та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого.

В своїй апеляційній скарзі представник вказує, що зазначений автомобіль не надавався німецькою компанією BTG GmbH Bavaria Travel Groupтретім особам в оренду, а фактично був проданий третім особам з подальшим викупом. Вважає, що слідчий суддя помилково прийшов до висновку про задоволення клопотання слідчого про накладення арешту на автомобіль, так як матеріали провадження та надані представником документи, що долучені до апеляційної скарги документи не містять об`єктивних даний, які б вказували на можливе вчинення злочину, передбаченого ст.356 КК України, а саме самоправства. З огляду на це, як стверджує апелянт, немає правових підстав для арешту майна та можливості використання цього майна як доказу у кримінальному провадженні не вбачається.
Заслухавши доповідь судді, доводи представника власника майна та власника майна, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, а ухвалу слідчого судді скасувати, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів провадження, слідчим відділом Бориспільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002197 від 20 жовтня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 01 травня 2017 року, невідомі особи самоправно, в супереч установленому законом порядку заволоділи автомобілем марки Mercedes GLC 220 d 4-matic coupe, реєстраційний номер НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , сірого кольору, належного BTG GmbH- bavariaTravel group.
Також органами досудового розслідування встановлено, що в травні 2017 року, ОСОБА_9 від імені товариства BTG GmbH - BavariaTravel Group, надав в оренду ОСОБА_10 зазначений автомобіль.
01 травня 2017 року товариство BTG GmbH - BavariaTravel Group, видало довіреність на користування автомобілем ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .
З того часу останні здійснили проплату за оренду автомобіля п`ять разів, та з того часу перестали сплачувати за користування автомобілем. Проплати проходили на банківський рахунок товариства. На зв`язок ОСОБА_12 та ОСОБА_11 з ОСОБА_9 , не виходять та зустрічей уникають.
18 жовтня 2018 року довіреність на вказаний автомобіль, видана товариством BTGGmbH - BavariaTravelGroup на ім`я ОСОБА_13 та ОСОБА_6 була скасована та видана на ім`я ОСОБА_9 .
А тому ОСОБА_12 та ОСОБА_14 самоправно заволоділи автомобілем MercedesGLS 220 d 4-Matic Coupe, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_2 , 04.11.2016 року випуску, сірого кольору та не повертають його володільцю.
20 жовтня 2018 року, зазначений автомобіль, який є об`єктом злочинного посягання, визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.
14 грудня 2018 року слідчий СВ Бориспільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_15 , звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з клопотанням про накладення арешту на автомобіль марки Mercedes GLS 220 d 4-Matic Coupe, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_2 та на документи на вказаний автомобіль серії НОМЕР_5 .
Ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 грудня 2018 року зазначене клопотання задоволено.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу
Приймаючи рішення, слідчий суддя місцевого суду зазначених вимог закону, в цілому, дотримався.

Задовольняючи дане клопотання, внесене в межах кримінального провадження №0002197, про накладення арешту на вищевказаний автомобіль слідчий суддя, дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до правильного висновку, що вищевказане майно відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні, а тому необхідно накласти арешт на майно.

З урахуванням цього слідчий суддя, всупереч ствердженням автора апеляційної скарги, встановив належні правові підстави, передбачені ч. 1 ст. 170, ч. 3 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на вищевказаний автомобіль, оскільки він, як вважає колегія суддів відповідає критеріям ст. 98 КПК України та постановою старшого слідчого відділу Броварського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_8 від 20 жовтня 2018 року визнаний речовим доказом (а.с. 21).
Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 132, 170 173 КПК України, наклав арешт на вищезазначений автомобіль, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, всупереч доводам апеляційної скарги.
Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на вищевказаний автомобіль, діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи автора апеляційної скарги стосовно незаконності ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.
Доводи представника власника майна про те, що арешт на вищевказаний автомобіль накладено безпідставно без наявності правових підстав, не можуть прийматися до уваги, оскільки арешт слідчим суддею накладено правомірно, відповідно до вимог ст.ст. 170-173 КПК України.

При цьому колегія суддів враховує і те, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна, а також і те, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Інші доводи, на які посилається в апеляційній скарзі представник також не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки вони спростовуються матеріалами провадження.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді не встановлено та не вбачаються такі і зі змісту апеляційної скарги.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга представника ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , навіть з урахуванням усіх викладених в ній доводів, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 307, 309, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 грудня 2018 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Бориспільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_8 та накладено арешт на автомобіль марки Mercedes GLS 220 d 4-Matic Coupe, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_2 та на документи на вказаний автомобіль серії R045HM12, а автомобіль передано на зберігання на території закритого спеціального майданчика тимчасового утримання транспортних засобів ДП «Інформ Ресурс», що розташований за адресою: Київська область, Баришівський район, с. Семенівка, вул. Кірова, 15. залишити без змін, аапеляційну представника ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

_______________ _______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/206/2019
Категорія: ст. 183 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_16
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1