Справа № 603/114/19
Провадження № 1-кп/603/69/2019
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" березня 2019 р. м.Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши обвинувальний акт в кримінальному провадженні №0000001 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.01.2019 року,
про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Гончарівка Монастириського району Тернопільської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , розлученого, з вищою освітою, працюючого підсобним робітником будівельного цеху ТОВ «Агрофірма «Красный Забойщик», на утриманні має трьох неповнолітніх дітей, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
та провівши підготовче судове засідання зазначеного кримінального провадження,
ВСТАНОВИВ:
30.12.2018 року, близько 13 год. 00 хв., по місцю проживання, на подвір`ї господарства, що у с. Гончарівка, Монастириського району між ОСОБА_3 та його дружиною ОСОБА_5 , на ґрунті особистих неприязних відносин,під час словесного конфлікту у ОСОБА_3 виник злочинний намір направлений на умисне заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .
Реалізуючи свій злочинний намір, та доводячи його до логічного завершення 30.12.2018 року, близько 13 год. 00 хв. ОСОБА_3 перебуваючи по місцю проживання, за адресою с.Гончарівка Монастириського району, на ґрунті особистих неприязних відносин, будучи розлюченим на поведінку ОСОБА_5 , діючи цілеспрямовано, реалізуючи свій злочинний намір на заподіяння тілесних ушкоджень, вступив у словесний конфлікт із ОСОБА_5 під час якого умисно наніс не менше трьох ударів руками в голову ОСОБА_5 .
Внаслідок умисних дій ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_5 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді одного синця в ділянці спинки носа, одного синця в ділянці нижньої щелепи зліва, одного синця у виличній ділянці справа.
Такі дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України умисне легке тілесне ушкодження.
07.03.2019 року між потерпілою ОСОБА_5 з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_3 , з іншого боку на підставі ст.ст. 468, 469, 471 КПК України укладена угода про примирення.
Згідно вказаної угоди обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, в обсязі пред`явленого йому обвинувачення. Також, вказаною угодою сторони погодили покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 в угоді зобов`язався в майбутньому не скоювати будь-яких протиправних, насильницьких дій стосовно ОСОБА_5 та вибачитися перед потерпілою ОСОБА_5 .
Окрім цього, в угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3 , та прокурор ОСОБА_4 , кожний окремо, угоду про примирення підтримали та просили її затвердити.
Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення в підготовчому засіданні, суд виходить із завдання суду об`єктивно перевірити відповідність укладеної угоди про примирення вимогам закону та з`ясувати наявність підстав для твердження про винуватість обвинуваченого.
Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом встановлено, що ініціатором укладення угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченим була потерпіла ОСОБА_5 , яка в судовому засіданні підтвердила факт ініціювання укладення відповідно до ч. 1 ст. 469 КПК України угоди про примирення.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, який у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до злочину невеликої тяжкості.
За змістом угоди, яку було надано до суду, вбачається, що вона відповідає вимогам закону, а саме приписам ст. 471 КПК України, оскільки в ній зазначено сторони укладення угоди, а саме обвинуваченого ОСОБА_3 та потерпілу ОСОБА_5 , формулювання обвинувачення, правова кваліфікація дій ОСОБА_3 із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, також узгоджене покарання у виді штрафу та згода сторін на його призначення, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу та наслідки невиконання угоди, а також взяті обвинуваченим ОСОБА_3 на себе зобов`язання, а саме: в майбутньому не скоювати будь-яких протиправних, насильницьких дій стосовно ОСОБА_5 та вибачитися перед потерпілою ОСОБА_5 .
Слід зазначити, що узгоджене сторонами покарання у виді 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян штрафу, що складає 850 грн., відповідає загальним правилам призначення покарань, передбачених кримінальним законом.
Судом також з`ясовано, що ОСОБА_3 цілком розуміє права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, визначені положеннями ст.ст. 473, 474 КПК України.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.
Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Як передбачено п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Отже судом з`ясовано, що обвинувачений усвідомлює свої права, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосовано, а також суд переконався, що укладення угоди є добровільним.
Крім того, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , а узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України.
Підстав для відмови у затвердженні угоди про примирення, передбачених положеннями ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не встановлено.
З огляду на зазначене суд дійшов висновку про можливість затвердження укладеної 07.03.2019 року угоди про примирення та призначає ОСОБА_3 узгоджене сторонами покарання.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Цивільний позов до обвинуваченого не пред`являвся.
Процесуальні витрати в даному кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись п. 1 ч.3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, ст.ст. 374, 474, 475 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Затвердити угоду про примирення, укладену 07 березня 2019 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 в кримінальному провадженні №0000001, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.01.2019 року.
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 07 березня 2019 року покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя ОСОБА_1