ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/1491/18 Номер провадження 11-кп/814/388/18Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.187 КК - Т.З.
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2018 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем з участю прокурораОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
потерпілого представника потерпілого захисника обвинуваченогоОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава кримінальне провадження №0000068 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 на вирок Октябрського районного суду м. Полтава від 16 липня 2018 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_10 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , громадянин України, з середньою освітою, неодружений, непрацюючий, судимий, останній раз:

7 грудня 2017 року Октябрським районним судом м. Полтава за ч.2 ст.190, ч.4 ст.70, ст.75 КК України на 2 роки позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки,

визнаний винуватим та засуджений за ч.1 ст.187 КК України на 4 роки позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання покарання за вироком Октябрського районного суду м. Полтава від 7 грудня 2017 року, та остаточно засуджений на 4 роки 6 місяців позбавлення волі.

Постановлено стягнути з обвинуваченого ОСОБА_10 :

- на користь потерпілого ОСОБА_7 33600 грн. 60 коп. майнової шкоди та 15000 грн. моральної шкоди;

- на користь держави витрати на проведення судових експертиз в сумі 1144 грн.

Згідно з вироком, ОСОБА_10 визнаний винуватим в тому, що він 6 січня 2018 року близько 20 год. 30 хв., перебуваючи поблизу будинку №28 по вул. Степового Фронту в м. Полтава, здійснив розбійний напад на потерпілого ОСОБА_7 , поєднаний з насильством, небезпечним для його життя та здоров`я. Так, обвинувачений спочатку наніс удар кулаком в область спини потерпілого, поваливши його на землю, потім продовжив наносити не менше чотирьох ударів кулаком в обличчя та ділянку тулубу ОСОБА_7 , після чого заволодів його мобільним телефоном «Samsung», годинником «Орієнт» та золотими виробами на загальну суму 39565 грн. 94 коп.

В апеляційній скарзі захисника, з доповненнями обвинуваченого, порушується питання про призначення менш суворого покарання, оскільки ОСОБА_10 визнав свою вину, активно сприяв розкриттю злочину, частково відшкодував шкоду.
Також апелянт просить врахувати думку потерпілого, який при призначенні покарання поклався на розсуд суду, і вважає за необхідне зменшити розмір моральної шкоди з 15000 грн. до 5000 грн.
Захисник звертає увагу на особу обвинуваченого, який має молодий вік, нещодавно втратив батька, проживає разом з матір`ю, працює, за місцем проживання характеризується позитивно.
Крім того, адвокат наголошує про перебування ОСОБА_10 під вартою під час досудового розслідування з 18 січня 2018 року.
Інші учасники провадження вирок не оскаржили.
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та захисника на підтримку доводів апеляційної скарги, міркування потерпілого та його представника про відсутність підстав для пом`якшення покарання і зменшення розміру моральної шкоди, думку прокурора, який вважав рішення суду законним і обґрунтованим, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого.
Висновки суду про винуватість ОСОБА_10 у вчиненні злочину за наведених у вироку обставин та кваліфікація його дій за ч.1 ст.187 КК України в апеляційній скарзі не спростовуються.
Покарання обвинуваченому призначене у відповідності до вимог ст.65, ст.50 та ч.1 ст.71 КК України, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів і є справедливим.
Доводи захисника обвинуваченого про можливість пом`якшення призначеного покарання є непереконливими.
Як вбачається з мотивувальної частини вироку, місцевий суд, з огляду на обставини, які пом`якшують покарання, в тому числі і ті, про які наголошено в апеляційній скарзі, враховуючи молодий вік ОСОБА_10 , його позитивні характеристики, часткове відшкодування шкоди, обґрунтовано призначив покарання, наближене до мінімального, передбачене санкцією ч.1 ст.187 КК України.
Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України в п.26 постанови №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», у разі, коли особа була засуджена до позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням (ст.75 КК України) і в період іспитового строку вчинила новий злочин, суд зобов`язаний визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі.
Згідно з ч.4 ст.71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Таким чином, місцевий суд призначив ОСОБА_10 за сукупністю вироків покарання, наближене до мінімального, передбаченого кримінальним законом.
Водночас, враховуючи особу винного, який через декілька днів після звільнення від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком за попереднім вироком суду, вчинив розбійний напад, що характеризує його особистість наявністю стійкої внутрішньої орієнтації на злочинний спосіб задоволення потреб, з огляду на думку потерпілого, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для пом`якшення призначеного судом покарання.
При вирішенні питання про розмір відшкодування моральної шкоди суд першої інстанції правильно виходив із засад розумності виваженості та справедливості.
Також суд врахував конкретні обставини справи і наслідки вчиненого обвинуваченим злочину, характер і глибину моральних страждань потерпілого ОСОБА_7 , інші негативні впливи внаслідок того, що обвинувачений, спричинивши шкоду здоровю, протиправно заволодів його майном, та дійшов обґрунтованого висновку про стягнення зазначених у вироку сум, з чим погоджується і колегія суддів.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду повно і всебічно розглянути провадження і ухвалити законне, обґрунтоване та справедливе рішення, колегією суддів не встановлено.
Отже, апеляційна скарга захисника обвинуваченого не підлягає задоволенню.
Разом із цим, постановляючи оскаржуване рішення, місцевий суд в мотивувальній частині вироку правильно зазначив про необхідність зарахування в строк відбування покарання ОСОБА_10 строк його перебування під вартою з 18 січня 2018 року, проте в резолютивній частині вироку суд помилково вказав дату 28 січня 2018 року.
За таких обставин, на підставі ст.404 КПК України, необхідно уточнити, що зарахуванню в строк покарання підлягає строк перебування ОСОБА_10 під вартою саме з 18 січня 2018 року.

Керуючись ст.404, ст.405, ст.407 та ст.418 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Вирок Октябрського районного суду м. Полтава від 16 липня 2018 року щодо ОСОБА_10 залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника ОСОБА_11 , - без задоволення.
В порядку ст.404 КПК України уточнити, що зарахуванню в строк покарання ОСОБА_10 підлягає строк перебування його під вартою починаючи з 18 січня 2018 року.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
Касаційна скарга на судове рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4