Справа № 740/1386/18
Провадження № 1-кп/740/209/18
В И Р О К

іменем України

09 листопада 2018 року м.Ніжин
Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 грудня 2016 року за №0001944, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Чернігів, громадянина України, маючого повну загальну середню освіту, працюючого торговим представником ТОВ «Ашер Торг А», одруженого, раніше не судимого, маючого на утриманні малолітню дитину- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого та зареєстрованого в АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст.286 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3 ,

встановив:

ОСОБА_3 02 грудня 2016 року близько 12 год. 15 хв., керуючи автомобілем марки «ЗАЗ-110307», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався в умовах снігового накату по вул.Народовольців в напрямку перехресть з вул.Центральна в с.Галиця Ніжинського району Чернігівської області, та перевозив на передньому сидінні пасажира ОСОБА_6 .. Під час руху ОСОБА_3 в порушення вимог п.п.12.1., 16.3, 16.12. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року, не врахував дорожню обстановку, а саме стан дорожнього покриття при виборі безпечної швидкості руху, при цьому мав виключну для цього можливість та повинен був це зробити, як наслідок,- при наближенні до нерегульованого перехрестя втратив змогу постійно контролювати рух автомобіля та безпечно керувати ним, внаслідок чого не надав дорогу автомобілю, що наближався до перехрестя праворуч-автомобілю марки «Ford Transit», реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував та перевозив пасажирів ОСОБА_7 , рухаючись по вул.Народовольців (автодорога Т-2527 (Кобижча-Н.Биков-Ічня), та без зупинки перед краєм перехрещуваної проїзної частини виїхав на перехрестя, що призвело до зіткнення транспортних засобів, зміни їх напрямків руху та перевертання автомобіля марки «Ford Transit» на лівий бік.
У результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля марки «Ford Transit» ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми з лінійним переломом лобної кістки зліва, забою головного мозку середньої важкості, закритого перелому обох кісток лівої гомілки в середній третині зі зміщенням уламків, які згідно висновку експерта за ознакою небезпеки для життя відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень; пасажир автомобіля марки «ЗАЗ-110307» ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому лівої малогомілкової кістки в нижній третині і забою грудної клітки, які згідно висновку експерта відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості.
У даній дорожній обстановці водій ОСОБА_3 порушив вимоги п.12.1. (під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним), п.16.12. (на перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч); п.16.3. (у разі необхідності надання переваги в русі транспортним засобам, які рухаються по перехрещуваній дорозі, водій повинен зупинити транспортний засіб перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінією) або 1.13, світлофором так, щоб бачити його сигнали, а якщо вони відсутні-перед краєм перехрещуваної проїзної частини, не створюючи перешкод для руху пішоходів).
Порушення водієм ОСОБА_3 вимог п.п. 12.1., 16.12., 16.3. ПДР стали причиною та умовою виникнення дорожньо-транспортної пригоди і знаходяться у прямому причинному зв`язку з її наслідками.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення за вищевикладених обставин, які ним не оспорюються, визнав вину, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, щиро розкаявся у скоєному, просив суворо не карати, цивільний позов прокурора в інтересах лікувального закладу визнав повністю, показавши, що не справився з керуванням автомобілем, оскільки на дорозі був сніговий накат, що не враховано ним, не надав переваги в русі автомобілю, шкоду потерпілим відшкодував, просив застосувати до нього амністію згідно Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки має на утриманні малолітню дитину, просив скасувати арешт щодо його автомобіля.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується його показаннями під час судового розгляду та доказами кримінального провадження, які суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним досліджувати щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються, при цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, і немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Із врахуванням викладеного наявні підстави для визнання обвинуваченого ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесне ушкодження, та заподіяли потерпілій ОСОБА_8 тяжке тілесне ушкодження.
Обставини, які пом"якшують покарання,-щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку, обтяжуючі обставини відсутні.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, повязане із порушенням безпеки руху транспортних засобів, заподіянням тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , що має підвищений рівень суспільної небезпечності, необережну вину обвинуваченого у його вчиненні, особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, працює, одружений, має на утриманні малолітню дитину та посвідчення водія, не перебуває на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався.

Також судом враховується досудова доповідь Прилуцького МРВ з питань пробації від 18 жовтня 2018 року, згідно якої щодо обвинуваченого ОСОБА_3 визначені низькі рівні ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства, виправлення останнього можливе із призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі із застосуванням профілактичних засобів.
Враховуючи викладене суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання за ч.2 ст.286 КК України у виді позбавленням волі в межах санкції статті з позбавленням права керувати транспортними засобами, при цьому суд враховує конкретні встановлені в судовому засіданні обставини вчинення кримінального правопорушення, зміст та обсяг допущених обвинуваченим порушень правил дорожнього руху.

Дане покарання, із врахуванням особи обвинуваченого, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обвинуваченим ОСОБА_3 в судовому засіданні заявлене клопотання про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року та звільнення від відбування покарання.

Кримінальне правопорушення вчинене ОСОБА_3 до набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року та, із врахуванням відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення правопорушення у стані алкогольного сп`яніння або у стані, викликаному вживанням наркотичних або інших одурманюючих засобів, не входить до переліку злочинів, на які амністія не застосовується, зазначеному в п. «е» ст.9 даного Закону.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про застосування амністії в Україні», ст.15 Закону України «Про амністію у 2016 році» особи, на яких поширюється дія даних Законів, можуть бути звільнені від відбування основного і додаткового покарання, призначеного судом.

В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 має малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо якої не позбавлений батьківських прав, що є підставою для звільнення від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі та додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на підставі п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, оскільки відповідно до змісту п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнанні винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст.12 КК України, особи визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст.12 КК України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили - не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
Цивільний позов Ніжинської місцевої прокуратури Чернігівської області в інтересах держави в особі Ніжинської центральної районної лікарні про стягнення із обвинуваченого ОСОБА_3 1100 грн. 76 коп витрат на лікування потерпілої ОСОБА_8 визнаний обвинуваченим повністю і не оспорюється учасниками судового розгляду, що є підставою для його задоволення повністю.

Відповідно до положень ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину; якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Витрати на залучення експертів у розмірі 3881 грн. 36 коп підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави відповідно до ст.124 КПК України.

Із врахуванням закінчення судового розгляду, не пред`явлення цивільного позову потерпілими ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , наявні підстави в порядку ст.174 КПК України для скасування арешту щодо автомобіля марки «ЗАЗ-110307», реєстраційний номер НОМЕР_1 , законним володільцем якого є обвинувачений, подальший арешт не виправдовує таке втручання у права та інтереси ОСОБА_3 , при цьому при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів, належить забезпечувати справедливу рівновагу між суспільним інтересом та правомірною метою, а також з вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина, якої у даному випадку станом на 09 листопада 2018 року немає.
Речові докази: автомобіль марки «ЗАЗ-110307», реєстраційний номер НОМЕР_1 , щодо якого скасований арешт, підлягає поверненню ОСОБА_3 , як законному володільцю; автомобіль марки «Ford Transit», реєстраційний номер НОМЕР_2 , щодо якого скасований арешт згідно ухвали слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду від 07 серпня 2017 року-підлягає поверненню ОСОБА_7 , як законному володільцю; уламки пластику, уламки шпаклівки та керамічної плитки,-підлягають знищенню.

Керуючись ст.374 Кримінального процесуального кодексу України, п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим за ч.2 ст.286 КК України і призначити йому покарання у виді 03 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 03 (три) роки.

Відповідно до п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування призначеного основного покарання у виді 03 (трьох) років позбавлення волі та додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на 03 (три) роки.
Стягнути із ОСОБА_3 1100 (одну тисячу сто) грн. 76 коп в рахунок відшкодування витрат на лікування потерпілої ОСОБА_8 , які зарахувати до місцевого бюджету (р/р 1461 в ГУ ДКСУ в Чернігівській області, МФО 853592).

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави 3881 (три тисячі вісімсот вісімдесят одну) грн. 36 коп витрат на залучення експерта.

Скасувати арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 07 грудня 2016 року на автомобіль марки «ЗАЗ-110307», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 , та перебуває у користуванні ОСОБА_3 .

Речові докази: автомобіль марки «ЗАЗ-110307», реєстраційний номер НОМЕР_1 ,-повернути ОСОБА_3 , як законному володільцю; автомобіль марки «Ford Transit», реєстраційний номер НОМЕР_2 ,-повернути ОСОБА_7 , як законному володільцю; уламки пластику, уламки шпаклівки та керамічної плитки,-знищити.

Вирок може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинский міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_10 .