Номер провадження: 11-кп/785/1558/18
Номер справи місцевого суду: 511/1066/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2018 року м. Одеса

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах апеляційного суду Одеської області ОСОБА_2 , розглянувши апеляційну скаргу прокурора Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 на ухвалу Роздільнянського райсуду Одеської області від 21.11.2018 р. про відмову в задоволенні клопотання прокурора про затвердження угоди про визнання винуватості відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,

встановив:

Ухвалою суду Роздільнянського райсуду Одеської області від 21.11.2018 р. відмовлено в затвердженні угоди про визнання винуватості від 07.05.2018 р., укладеної між прокурором Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 та обвинуваченим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, ОСОБА_4 в присутності захисника ОСОБА_5 .

На зазначену ухвалу суду 1-ої інстанції прокурором ОСОБА_3 подана апеляційна скарга, в якій він просить скасувати ухвалу та призначити новий розгляд справи у суді першої інстанції. Окрім того, прокурор просить поновити йому строк на апеляційне оскарження ухвали суду від 21.11.2018 р.

Частина 1 ст. 24 КПК України встановлює, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених ст. 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Разом з тим, ст. 474 КПК України не передбачає права на оскарження ухвали про відмову у затвердженні угоди про визнання винуватості, тому у відкритті апеляційного провадження необхідно відмовити за наступних підстав.

Частиною сьомою ст. 474 КПК України передбачено, що суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; 5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; 6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.
У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.
Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 цього Кодексу.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Більш того, п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України передбачає, що однієї із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Натомість, системний аналіз зазначеної норми Конституції України засвідчує, що забезпечення права на апеляційний перегляд виникає після розгляду справи (кримінального провадження) по суті.

Враховуючи те, що в своїй апеляційній скарзі прокурор ставить питання про скасування ухвали суду 1-ої інстанції, на яку, згідно із законом, не може бути подана апеляційна скарга, вважаю, що до неї необхідно застосувати загальне правило, передбачене ч. 4 ст. 399 КПК України, а саме відмовити у відкритті апеляційного провадження, та повернути особі, яка її подала разом із доданими матеріалами.

У зв`язку з тим, що відкритті провадження по апеляційній скарзі слід відмовити, суддя-доповідач вважає необхідним не розглядати клопотання прокурора про поновлення процесуального строку на оскарження зазначеного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 314, 392, 399, 419, 474, 532 КПК України суддя-доповідач,

ухвалив:

У відкритті провадження по апеляційній скарзі прокурора Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 на ухвалу Роздільнянського райсуду Одеської області від 21.11.2018 р., про відмову в задоволенні клопотання прокурора про затвердження угоди про визнання винуватості відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України відмовити.

Копію ухвали з апеляційною скаргою і доданими до неї матеріалами невідкладно надіслати прокурору Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення до Верховного суду.

Суддя Апеляційного суду Одеської області: ОСОБА_2