Провадження №1-кп/523/621/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2019 року Суворовський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 захисника ОСОБА_4 , у присутності потерпілої ОСОБА_5 , обвинуваченого, розглянувши у судовому засіданні у залі суду об`єднані обвинувальні акти кримінальних проваджень за №0004843 від 18.10.2018р., за №0004605 від 2.10.2018р., за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.186 ч.2 КК України, -

Встановив:
В провадженні Суворовського районного суду м. Одеси знаходяться об`єднані обвинувальні акти з доданими до них документами за обвинуваченням ОСОБА_6 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.186 ч.2 КК України.
Вивченням матеріалів справи встановлено, що 17.01.2019 року під час підготовчого провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_6 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ОУВП УДПтСУ в Одеській області. Строк дії ухвали суду припиняє свою дію 17.03.2019 року.

За змістом ст.331 ч.3 КПК України при судовому розгляді незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

У ході судового засідання прокурор ОСОБА_3 надав письмове клопотання та заявив про необхідність продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи клопотання тим, що обвинувачений обґрунтовано обвинувачується у вчинені двох кримінальних правопорушень аналогічної спрямованості, після скоєння злочину зник, був затриманий завдяки діям правоохоронних органів та інформації потерпілих, які ще не допитані, є не працевлаштованим, не маючий постійного заробітку для матеріального існування, у зв`язку з чим існують певні ризики, передбачені ст.ст.177, 178 КПК України, які дають підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, перешкоджати встановленню істини по справі, незаконно впливати на потерпілих, свідків з метою зміни показів, продовжити злочинну діяльність, більш м`які запобіжні заходи, на думку прокурора, не можуть забезпечити належної поведінки обвинуваченого.
Дослідивши надані до суду матеріали, приймаючи до уваги особу ОСОБА_6 , який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, при цьому не працевлаштований, так як вбачається не має міцних соціальних зв`язків, тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, у скоєнні яких обвинувачується ОСОБА_6 та покарання, що загрожує у разі визнання особи винною, а також наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які дають підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду або вдатися до спроб будь-яким чином перешкодити кримінальному провадженню; вислухавши думку учасників процесу:

потерпілої ОСОБА_7 , яка підтримала клопотання прокурора;

обвинуваченого ОСОБА_6 , який надав до адреси суду письмове клопотання про зміну відносно нього запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, так як вважає обраний запобіжний захід занадто суворим, також мотивуючи тим, що раніше не судимий, перебуваючи на домашньому арешті, не порушував покладені на нього обов`язки, постійно з`являвся до слідчого, до затримання працював, особисто зацікавлений в розгляді кримінального провадження, при цьому запевняючи, що не збирається переховуватися від суду, впливати на потерпілих, має намір відшкодувати потерпілим завдану шкоду, водночас підтверджуючи, що вину визнає частково, а саме в тій частині, що насилля до не застосовував, нікого не бив;

захисника ОСОБА_4 , яка в підтримку клопотання обвинуваченого заперечувала проти задоволення клопотання сторони обвинувачення, оскільки вважає, що прокурором ризики не доведені, жодного доказу, що підзахисний буде впливати на потерпілих, переховуватися від суду не має, у зв`язку з чим просила змінити щодо ОСОБА_6 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт за місцем його реєстрації, звертаючи увагу суду на його щире каяття; враховуючи положення ст.331 ч.3 КПК України, оцінюючи у сукупності викладені доводи, суд вважає за доцільне продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ОУВП №21УДПтСУ в Одеській області за наступними підставами.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
За змістом ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від органів суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Обставин, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України не встановлено.
Таким чином, дослідивши надані до суду матеріали, враховуючи, що судовий розгляд по справі ще триває, дії ОСОБА_6 відносяться до тяжкого злочину, санкція статті якої у разі визнання особи виною передбачає призначення покарання у вигляді позбавлення волі строком від 4 до 6 років, приймаючи до уваги особу обвинуваченого, який офіційно не працевлаштований, не має постійних джерел доходів, та як вбачається міцних соціальних зв`язків, проживає на орендованій квартирі без укладення договору, вчинив ряд тяжких кримінальних правопорушень аналогічної спрямованості у короткий проміжок часу, що характеризує його як особу схильну до скоєння злочинів, а також наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які на теперішній час не зменшилися та дають підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, впливати на потерпілих та свідків з метою зміни ними показів, або вдатися до спроб будь-яким чином перешкоджати кримінальному провадженню. Разом з цим, виходячи з характеру та обставин вчинення кримінальних правопорушень, викладених в обвинувальному акті вбачається ймовірність вчинення іншого кримінального правопорушення, у зв`язку з чим враховуючи положення ст.331 КПК України, оцінюючи у сукупності викладені доводи, суд дійшов до висновку, що обраний під час судового провадження запобіжний захід відносно ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та ступеню тяжкості інкримінованих обвинуваченому діянь, що не уможливлює застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу.

Крім того, згідно положення ст.183 ч.4 п.1 КПК України розмір застави у кримінальному провадженні не визначається щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне не визначати розмір застави.
Таким чином, на підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 177-178, 183, 331, 369-372, 392 КПК України, суд,-

Постановив:
Клопотання прокурора про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Відмовити стороні захисту в задоволенні клопотання про зміну відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Одеській установі виконання покарань №21 УДПтСУ в Одеській області до 13.05.2019р. включно.

Строк дії ухвали складає 60 днів з дня її проголошення та припиняє свою 13.05.2019 року.
Копію ухвали направити до ОУВП №21 УДПтСУ в Одеській області для виконання.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою ст. 392 КПК України.

Головуючий суддя: ОСОБА_1