КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі судового засідання ОСОБА_4
за участю представників ОСОБА_5 , ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу представника АТ «БАНК АЛЬЯНС», адвоката ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 15 листопада 2018 року, -
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого в особливо важливих справах 1 відділу 1 Управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_7 та накладено арешт на майно яке було вилучене 11 жовтня 2018 року в ході проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді у приміщенні за місцем здійснення діяльності АТ «БАНК АЛЬЯНС» за адресою: м. Київ, вул. Січових Стрільців, 50, перелік якого зазначено в клопотанні слідчого.
Постановлене рішення слідчий суддя мотивував тим, що стороною обвинувачення доведено наявність підстав для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження з метою збереження речових доказів.
В апеляційній скарзі представник АТ «БАНК АЛЬЯНС», адвокат ОСОБА_5 , просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою в задоволенні клопотання слідчого відмовити. Так, апелянт зазначає про відсутність підстав для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження відносно АТ «БАНК АЛЬЯНС», посилаючись на відсутність у арештованого майна ознак речових доказів. Крім того, представник зазначає, що АТ «БАНК АЛЬЯНС» не має ніякого відношення до кримінального провадження № 0000423, його причетність до кримінальних правопорушень не доведена, а його посадовим особам про підозру не повідомлено. Також, на думку адвоката ОСОБА_5 , слідчим суддею, при постановлені ухвали не було дотримано строків розгляду клопотання про арешт майна.

Прокурор, будучи належним чином повідомлений про дату розгляду справи, в судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явився, а тому, виходячи з положень ч. 1 ст. 172 та ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути дану справу за його відсутності.
Заслухавши доповідь судді, пояснення представників ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, дослідивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
На переконання колегії суддів, слідчий суддя, під час розгляду клопотання про арешт майна, в повній мірі дотримався вказаних вимог закону.
Згідно положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Крім того, в ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається, в тому числі, і з метою збереження речових доказів.
Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом.
Надані слідчим матеріали містять достатньо розумних підстав і підозр вважати, що майно, яке було вилучене 11 жовтня 2018 року в ході проведення обшуку у приміщенні за місцем здійснення діяльності АТ «БАНК АЛЬЯНС» за адресою: м. Київ, вул. Січових Стрільців, 50, може бути використано як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зберегло на собі сліди або містить інші відомості про злочин, що вказує на його відповідність критеріям ст. 98 КПК України, а відтак вважає, що стороною обвинувачення доведено ті обставини, що вказане майно має ознаки речових доказів.

Так, Головним слідчим управлінням СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000423 від 23 листопада 2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 209 КК України.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, в ході досудового розслідування було встановлено, що впродовж 2014-2017 років службові особи АБ «Укргазбанк», АТ «Альфа-Банк» та АТ «БАНК АЛЬЯНС», діючи за попередньою змовою зі службовими особами ПАТ «Фондова Біржа ПФТС», ПАТ «Українська біржа», ПАТ «ФОНДОВА БІРЖА «ПЕРСПЕКТИВА», ТОВ «Універ Капітал», ТОВ «КУА «Універ Менеджмент» та іншими юридичними особами і фізичними особами, вчинили операції щодо купівлі-продажу облігацій внутрішньої державної позики (надалі ОВДП) в режимі так званого «групового звіту» (укладання біржових контрактів, які забезпечені правами на отримання грошових коштів/цінних паперів на підставі відповідних зустрічних зобов`язань), що спрямовані на маскування незаконного походження коштів в сумі понад 86 млн. грн., тобто в особливо великому розмірі, які одержані внаслідок вчинення злочину, що передувало легалізації (відмиванню) доходів.

Так, маючи на меті надати законного вигляду походженню грошових коштів, отриманих злочинним шляхом, співучасники вчинення злочину вирішили укласти, в порядку ч. 2 ст. 19-4 Закону України «Про депозитарну систему України», формальні правочини на фондовому ринку із облігаціями внутрішньої державної позики, під час яких нібито отримали прибутки. Насправді, такі прибутки є грошовими коштами, отриманими злочинним шляхом від вчинення створення з метою прикриття незаконної діяльності юридичних осіб, що передувало легалізації (відмиванню) доходів.

Вказані операції за сприяння службових осіб ПАТ «Фондова Біржа ПФТС», ПАТ «Українська біржа», ПАТ «ФОНДОВА БІРЖА «ПЕРСПЕКТИВА» щодо формування доходів ряду фізичних осіб не мали жодного економічного сенсу. При цьому, відповідно до п. 23.1.1 Правил ПАТ «Українська біржа», що зареєстровані рішенням НКЦПФР від 07 листопада 2017 року № 785 та діють з 10 листопада 2017 року, в цілях запобігання маніпулюванню цінами, виникнення конфлікту інтересів, а також зниження ризиків при організації та проведенні торгів цінними паперами та іншими фінансовими інструментами на Біржі передбачається, зокрема, здійснення моніторингу торгів з метою виявлення нестандартних біржових контрактів та їх перевірку щодо вчинення дій, що мають ознаки маніпулювання цінами, порушення цих Правил та інших нормативних документів Біржі, що регламентують порядок проведення біржових торгів.

В той час, аналогічна злочинна схема налагоджена на базі ПАТ «ПФТС». З цією метою, протягом зазначеного вище періоду часу службові особи ТОВ «І-Нвест», ПрАТ «Мастер Брок», ТОВ «Новігатор-Інвест» та інших торговців цінними паперами уклали договір купівлі-продажу облігацій внутрішньої державної позики у банківських установах, зокрема АБ «УКРГАЗБАНК», АТ «БАНК-АЛЬЯНС», АТ «Альфа-Банк» без мети створити правомірні юридичні наслідки та без наміру отримати прибуток.

Співучасники вчинення злочину уклали договори купівлі-продажу таких ОВДП: UA, UA, UA, UA, UA, UA, UA, UA, UA, UA, UA, UA, UA, UA, UA, UA, UA, UA, UA, UA, UA.

Зазначені договори укладалися в один операційний день за 40-50 хвилин в інтересах фізичних осіб, які нібито хотіли купити та в подальшому реалізувати вказані ОВДП за вищою ціною, що дало їм змогу одержати прибуток, який звільнений від оподаткування, та тим самим фактично легалізувати отримані доходи без сплати будь-яких податків.

11 жовтня 2018 року, на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва було проведено обшук за місцем здійснення діяльності АТ «БАНК АЛЬЯНС» за адресою: м. Київ, вул. Січових Стрільців, 50, в ході якого було вилучено ряд речей і документів, перелік яких зазначено в клопотанні слідчого.

Постановою старшого слідчого в ОВС 1 відділу 1 Управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_7 від 12 жовтня 2018 року, вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000423.

Встановивши вище зазначені обставини, слідчий суддя, всупереч твердженням апелянта, дотримався вимог ст. 170 КПК України і прийшов до обґрунтованого висновку з приводу наявності підстав для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на вилучене в ході обшуку майно з метою збереження речових доказів, оскільки слідчим доведено відповідність цього майна критеріям ст. 98 КПК України.

Що стосується посилань апелянта на відсутність у посадових осіб АТ «БАНК АЛЬЯНС» статусу підозрюваних у даному кримінальному провадженні, що на його думку свідчить про відсутність підстав для накладення арешту на належне цьому товариству майно, то слід зазначити, що відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи при наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Також, є безпідставними і доводи поданої скарги з приводу порушення слідчим суддею строків розгляду клопотань про арешт майна.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді постановлена у відповідності до вимог чинного законодавства, із з`ясуванням всіх обставин, які мають значення для вирішення справи, оскільки надані слідчим матеріали доводять наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене у АТ «БАНК АЛЬЯНС» майно.
На цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходів його забезпечення, одним із яких і є накладення арешту на майно.
У зв`язку з цим, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді, а відтак, подана апеляційна скарга, за викладених в ній доводів, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 15 листопада 2018 року, якою задоволено клопотання слідчого в особливо важливих справах 1 відділу 1 Управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_7 та накладено арешт на майно яке було вилучене 11 жовтня 2018 року в ході проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді у приміщенні за місцем здійснення діяльності АТ «БАНК АЛЬЯНС» за адресою: м. Київ, вул. Січових Стрільців, 50, перелік якого зазначено в клопотанні слідчого, залишити без зміни, а апеляційну скаргу представника АТ «БАНК АЛЬЯНС», адвоката ОСОБА_5 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не
підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/639/2019 Категорія ст. 170 КПК України

Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_8
Доповідач: ОСОБА_1