Справа № 442/8431/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/55/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2019 року м. Львів

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

Головуючої: судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18.01.2019р. про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Борислава Львівської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, у кримінальному провадженні № 0002554 від 08.12.2018р.,

за участю: прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

встановила:

СВ Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002554 від 08.12.2018р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 за попередньою змовою у групі осіб з невстановленою слідством особою, 27.12.2018р. приблизно о 05 год. з метою нападу та заволодіння чужим майном, шляхом віджиму металопластикового вікна проникли у приміщення житлового будинку АДРЕСА_2 , після чого за допомогою пластикових стяжок зв`язали руки потерпілій ОСОБА_9 , з погрозою застосування насильства, нанесли їй декілька ударів по обличчі, після чого відкрито викрали з приміщення будинку гроші у сумі 700 грн., бувший у вжитку ноутбук, золоті вироби, а саме: обручку, ланцюжок, кулон з каменем «янтар», перстень з каменем, сувенірний ніж та алкогольний напій «Шеріденс», чим заподіяли останній матеріальну шкоду.
16.01.2019р. ОСОБА_7 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Слідчий СВ Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_10 звернувся до суду із клопотанням, погодженим із прокурором, про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави на строк 60 днів.

Ухвалою слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18.01.2019р. клопотання слідчого задоволено частково та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, із покладенням на нього процесуальних обов`язків: 1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду; 2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; 3) утриматись від спілкування зі свідками в даному кримінальному провадженні, якщо такі будуть встановлені; 4) у разі спілкування з потерпілими у даному кримінальному провадженні, таке повинно стосуватися виключно умов, способу та розміру відшкодування заподіяної шкоди; 5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну.
Строк дії ухвали до 19.03.2019р. включно.
Не погоджуючись із даною ухвалою прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком на 60 днів.

В обґрунтування своїх вимог прокурор покликається на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України. При цьому, слідчим суддею не надано належної оцінки та не взято до уваги те, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, з огляду на те, що ОСОБА_7 ніде не працює, суспільно-корисною діяльністю не займається, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, пов`язаного із застосуванням до потерпілого насильства із заподіянням тілесних ушкоджень, на даний час не встановлено місце знаходження усіх викрадених речей.

Вважає, що застосування до підозрюваного інших, більш м`яких запобіжних заходів, а ніж тримання під вартою, не забезпечить запобіганню наявних у провадженні процесуальних ризиків. Окрім цього, вказує, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчинені злочину, вчиненого із застосуванням насильства, а тому йому не слід визначати розмір застави.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора у підтримку поданої апеляційної скарги, пояснення підозрюваного та його захисника, які заперечили апеляційну скаргу прокурора, з огляду на законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали, вивчивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити у сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує, дані про особу підозрюваного та інші обставини.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів провадження, слідчий суддя при розгляді клопотання про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, заслухавши сторони кримінального провадження, врахував вимоги п.п.3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, особу підозрюваного ОСОБА_7 , який обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, раніше до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, де мешкає із матір`ю, вітчимом та двома неповнолітніми братами, те, що потерпілим відшкодовано 28800 грн. у рахунок завданої шкоди, що підтверджується їх розпискою, у якій потерпілі просили застосовувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, та з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, прийшов до обґрунтованого висновку про те, що слідчим та прокурором не доведено, наявність ризиків, пов`язаних з незаконним впливом на потерпілих чи свідків, з можливим переховуванням від органів досудового розслідування чи суду, з можливістю знищення, приховування чи спотворення речей, які мають значення для кримінального провадження, зважаючи, зокрема на те, що у такому вже проведено ряд обшуків житла та іншого володіння особи, проведено огляд місця події та вилучено значну кількість речей і документів, які можуть мати значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також те, що прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти встановленим ризикам.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, відповідно до положень ч. 3 ст. 176 КПК України, підставно відмовив у застосуванні до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обравши підозрюваному запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який, на переконання колегії суддів, є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання наведеним ризикам.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкоджали прийняттю у даному кримінальному провадженні законного та обґрунтованого рішення не встановлено.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки слідчого судді, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення як необґрунтовану.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідно зазначити, що як у клопотанні слідчого, так і в оскаржуваній ухвалі помилково зазначено про те, що ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення 08.12.2018р., оскільки дата вчиненого ним злочину є 27.12.2018р., що підтверджується долученими до клопотання документами, зокрема витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, даними оголошеної ОСОБА_7 16.01.2019р. підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, а також протоколом допиту потерпілої ОСОБА_9 від 27.12.2018р. та протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_7 від 16.01.2019р.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

постановила:

апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18.01.2019р. про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4