Справа № 474/465/19
Провадження № 1-кс/474/157/19
УХВАЛА
про накладення арешту на майно
07.05.19 року смт. Врадіївка

Слідчий суддя Врадіївського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

без участі: слідчого ОСОБА_3

фактичного власника майна ОСОБА_4 ,

розглянув клопотання слідчого СВ Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , погодженого начальником Врадіївського відділу Первомайської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000156 від 03.05.2019р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, -

встановив:
06.05.2019 року слідчий звернувся до суду з клопотанням, в рамках кримінального провадження № 0000156 від 03.05.2019р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, в якому просить накласти арешт на майно, а саме на футболку з довгими рукавами, в яку був одягнений ОСОБА_4 , та яку 03.05.2019 року добровільно видала ОСОБА_6 , заборонивши її відчужувати, розпоряджатись, та користуватися.

Посилаючись на приписи ст.ст. 40, 98, 100, 110, 131, 132, 167, 170, 171 КПК України, слідчий вказує на необхідність накладення арешту на майно (футболку з довгими рукавами), з метою з береження речового доказу та запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню та вирішення спору.

Слідчий ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду клопотання, у судове засідання не з`явився, звернувшись до суду з заявою (вх. № 2268 від 06.05.2019р.) про розгляд даного клопотання в його відсутність.

Фактичний власник майна ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду клопотання (телефонограма № 103 від 07.05.2019 року), на його розгляд не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяв про розгляд клопотання в його відсутність не подав.

Враховуючи приписи ст. 172 КПК України, якою визначено, що неприбуття осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, вважає доцільним розглянути питання про арешт майна, без участі осіб, які не з`явилися в судове засідання.
У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Вивчивши матеріали клопотання, вважаю встановленим наступне.

Як вбачається з матеріалів клопотання, яке подане до суду 06.05.2019р. в строк визначений ч. 5 ст. 171 КПК України, за матеріалами правоохоронних та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення кримінальних правопорушень, що 03.05.2019 року до Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області надійшов рапорт старшого оперуповноваженого СКП Врадіївського ВП капітана поліції ОСОБА_7 про те, що 03.05.2019 року, близько 17 год. 40 хв., ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи біля приміщення адміністративної Врадіївського відділу поліції, який розташований по вул. Г. Врадіївщини, 122, в смт. Врадіївка, Миколаївської області, наніс йому один удар ногою в область черевної порожнини та не менше двох ударів рукою в область голови, чим заподіяв останньому побої та тілесні ушкодження. За даним фактом СВ Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області розпочато кримінальне провадження № 0000156 від 03.05.2019р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, - умисне заподіяння працівникові поліції побоїв або середньої тяжкості тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.
Вищевказані обставини підтверджуються: витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінального провадження № 0000156 від 03.05.2019р., внесеного за матеріалами правоохоронних та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення кримінальних правопорушень з приводу надходження рапорту старшого оперуповноваженого СКП Врадіївського ВП капітана поліції ОСОБА_7 щодо нанесення останньому одного удару ногою в область черевної порожнини та не менше двох ударів рукою в область голови,03.05.2019 року, близько 17 год. 40 хв., ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , біля приміщення адміністративної Врадіївського відділу поліції, який розташований по вул. Г. Врадіївщини, 122, в смт. Врадіївка, Миколаївської області; рапортом старшого інспектора-чергового ОСОБА_8 на ім`я начальника Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_9 від 03.05.2019 року щодо реєстрації за № 777 надходження рапорту старшого оперуповноваженого СКП Врадіївського ВП капітана поліції ОСОБА_7 щодо спричинення останньому з невідомих причин тілесних ушкоджень ОСОБА_4 під час виконання ним службових обов`язків; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 03.05.2019р., в якому зазначені обставини щодо нанесення останньому під час виконання ним службових обов`язків одного удару ногою в область черевної порожнини та не менше двох ударів рукою в область голови,03.05.2019 року, близько 17 год. 40 хв., ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , біля приміщення адміністративної Врадіївського відділу поліції, який розташований по вул. Г. Врадіївщини, 122, в смт. Врадіївка, Миколаївської області; письмовим клопотанням захисника ОСОБА_4 ОСОБА_6 від 03.05.2019 року щодо добровільної видачі працівникам поліції для огляду та доручення до матеріалів кримінального провадження светра чорного кольору з жовтими полосами в якості речового доказу; протоколом огляду від 03.05.2019 року, в ході якого оглянуто футболку чорного кольору з довгими рукавами, в якої на відстані 17,5 см. від верхнього краю було виявлено пошкодження цілісності тканини, а саме відсутній фрагмент тканини розміром 9х7,5 см.; постановою слідчого СВ Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 від 04.05.2019 року, відповідно до якої вищезазначену футболку з довгими рукавами, в яку був одягнений ОСОБА_4 - визнано речовим доказам у кримінальному провадженні № 0000156 та передана на відповідальне зберігання до кімнати речових доказів Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області.

Згідно ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Пунктами 1 та 3 ч. 2 ст. 167 КПК України передбачено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

При чому, ч. 5 ст. 171 КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Згідно п. 1 ч. 2 та ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, причому у даному випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Частиною 1 ст. 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до ч. ч. 10 та 11 ст. 170 КПК України, не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Частинами 1, 2 та 3 ст. 173 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Згідно ст. 175 КПК України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

В сукупності вищевикладеного вважаю, що слідчий довів необхідність накладення арешту на майно (футболку з довгими рукавами), які належать фактичному власнику ОСОБА_4 , з метою збереження речового доказу та запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню та вирішення спору, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим ч. 1 ст. 170 КПК України, а тому є достатні підстави для задоволення клопотання про накладення арешту на майно, шляхом заборони його відчужувати, розпоряджатись та користуватися цим майном будь-яким особам.

Водночас, слід роз`яснити учасникам кримінального провадження, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На підставі викладеного, керуючись ст. 41 Конституції України, вимогами ст.ст. 98, 167, 170-173, 175, 309 КПК України, -
ухвалив:
Клопотання слідчого СВ Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , погодженого начальником Врадіївського відділу Первомайської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000156 від 03.05.2019р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме на футболку з довгими рукавами, в яку був одягнений ОСОБА_4 , та яку 03.05.2019 року добровільно видала ОСОБА_6 , заборонивши її відчужувати, розпоряджатись та користуватися.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена на протязі п`яти днів з моменту її проголошення сторонами кримінального провадження безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1