КОМСОМОЛЬСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
Справа № 534/825/18
Провадження № 1-кп/534/38/19
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2019 року місто Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , представника потерпілої ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження №0000510 за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Комсомольська Полтавської області, громадянина України, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1)11.08.2008 року вироком Комсомольського міського суду Полтавської області за ч.1 ст.186 КК України до 1 року позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

2)09.06.2009 року вироком Комсомольського міського суду Полтавської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.187, ст.ст.69,70,71 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнився 16.08.2011умовно-достроково на 10 міс. 1 день;

3)24.12.2012 року вироком Комсомольського міського суду Полтавської області за ч.3 ст.185, ст.71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

4)13.09.2013 року вироком Комсомольського міського суду Полтавської області за ч.3 ст.185, ч.3 ст.15 ч.3 ст.185, 395, ч.1 ч.4 ст.70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнився 21.03.2016 умовно-достроково на 7 міс. 8 днів,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -

в с т а н о в и в :

19 травня 2018 року близько 04 год. 00 хв., з метою вчинення крадіжки, ОСОБА_6 прибув до будівельного майданчику об`єкту кафе національної кухні у районі підприємства «Голд-Міленіум», розташованого по вул.Добровольського, 36, у м.Горішні Плавні Полтавської області, де виявив чотири металеві рівнополичні кутники.

Впевнившись у відсутності сторонніх осіб, ОСОБА_6 , діючи таємно, повторно, з корисливих мотивів та мети, шляхом вільного доступу викрав чотири кутника рівнополичних 63х63х5 (Сталь Ст3пс, кат.5 УКТЗЕД 7216) довжиною 6 метрів та вартістю 534,45 грн. кожний, що належать фізичній особі-підприємцю ОСОБА_4 .

Викраденим майном ОСОБА_6 розпорядився на власний розсуд, заподівши потерпілій ФОП ОСОБА_4 майнової шкоди загальною сумою 2137,80 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав себе винним у вчиненні згаданого злочину та показав, що викрав згадані металеві кутники та заховав на деякій відстані від місця вчинення злочину. Після того, як його було викрито працівниками поліції, він добровільно видав викрадене. У вчиненому розкаюється повністю.

Потерпіла ОСОБА_4 , будучи належно повідомленою про час і місце розгляду справи, в судове засідання не прибула, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій прохала призначити обвинуваченому покарання на розсуд суду.

Крім показань обвинуваченого, вина ОСОБА_6 підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами.
Так, відповідно до протоколу огляд від 19.05.2018 місцем вчинення злочину є будівельний майданчик об`єкту кафе національної кухні у районі підприємства « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого по АДРЕСА_2 . Під час згаданого огляду ОСОБА_6 показав місце поруч із парковим озером, де він сховав викрадені з будівельного майданчику металеві кутники та добровільно видав їх (а.с.29).

Відповідно до акту контрольної перевірки інвентаризації цінностей на ФОП ОСОБА_4 вивлено нестачу товарно-матеріальних цінностей, а саме чотирьох кутників рівнополичних 63х63х5 (Сталь Ст3пс, кат.5 УКТЗЕД 7216) довжиною 6 метрів та вартістю 534,45 грн. кожний (а.с.39).

Відповідно до бухгалтерської довідки ФОП ОСОБА_4 вартість одного металевого кутка на момент вчинення злочину становить 534,45 грн. (а.с.31, 32).

Відповідно до протоколу слідчого експерименту від 12.06.2018 підозрюваний ОСОБА_8 на місті події підтвердив свої показання щодо обставин вчинення ним заданого злочину та вказав місце викрадення та послідующого зберігання кутників (а.с.44).

Висновки суду за результатами розгляду справи.
Оцінивши кожний досліджений та перевірений в судовому засіданні доказ з точки зору належності, допустимості, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд, поза розумного сумніву, вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні умисного злочину проти власності середньої тяжкості. Його дії підлягають кваліфікації за ч.2 ст.185 КК України, так як він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) повторно.
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд, відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених ст.65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, всі обставини по справі в їх сукупності, а також особу обвинуваченого, його вік і стан здоров`я, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.
Разом із цим, суд зазначає, що згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, тому особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Обвинувачений ОСОБА_6 раніше чотири рази засуджувався за вчинення умисних, в тому числі і тяжких, злочинів проти власності за що відбував покарання в місцях позбавлення волі. ОСОБА_6 ніде не працює, суспільно-корисною діяльністю не зайнятий, за місцем постійного проживання скарг на нього не надходило, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, одружений, має неповнолітню доньку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.52-87).
Згідно досудової доповіді органом пробації обвинуваченому ОСОБА_6 визначено дуже високий рівень ризику вчинення повторного злочину (а.с.112).
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд враховує активне сприяння розкриттю злочину та його щире каяття. Інших обставин, які б обтяжували або пом`якшували покарання, судом не встановлено.
Окрім того, в якості обставини, яка характеризує особу обвинуваченого, суд враховує те, що встановлений судом злочин ОСОБА_6 вчинив майже через півроку після закінчення строку його умовно-дострокового звільнення від покарання у виді позбавлення волі, призначеного за вироком від 13.09.2013.

Зазначені вище обставини характеризують обвинуваченого ОСОБА_6 як небезпечну для суспільства особу, маючу глибоку деформацію життєвих принципів та орієнтирів, яка вперто не бажає виправлятися, з огляду на що, для досягнення цілей, визначених ч.2 ст.50 КК України, суд вважає, що виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення ним злочинів можливе лише за умов ізоляції від суспільства. Тому призначає йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.3 ст.185 КК України.
Підстав для застосування положень статті 69 КК України та призначення покарання нижче від нижчої межі санкції статті суд не знаходить.
Вирішуючи питання щодо можливості звільнення обвинуваченого від покарання з іспитовим строком, суд звертає увагу на положення, закріплені в ч.1 ст.75 КК України, і зазначає, що тільки комплексне з`ясування підстав застосування цього виду звільнення від відбування покарання може забезпечити обґрунтований висновок суду і про можливість виправлення засудженого без реального відбування покарання, але в умовах належного контролю за його поведінкою та виконанням покладених на нього судом обов`язків.
Разом із цим, суд приймає до уваги, що встановлений судом злочин ОСОБА_6 вчиним майже через півроку після закінчення строку умовно-дострокового звільнення від покарання, призначеного за вчинення умисного тяжкого злочину проти власності. Між тим, суд наголошує на тому, що обвинувачений ОСОБА_6 вироком від 11.08.2008 вже звільнявся від відбування покарання з випробуванням, проте в період іспитового строку вчинив новий злочин, що встановлено вироком суду від 09.06.2009. Окрім того, будучи звільненим умовно-достроково від відбування покарання, призначеного вироком від 09.06.2009, ОСОБА_6 знову вчинив новий злочин протягом строку умовно-дострокового звільнення і це встановлено вироком від 13.09.2013.
З огляду на викладені обставини, враховуючи значний злочинний стаж ОСОБА_6 , його звичку вчиняти корисливі злочини, а також беручи до уваги суспільну небезпечність злочину та особу обвинуваченого, суд вважає, що обмеження, які можуть бути застосовані до ОСОБА_6 при звільненні від відбування покарання з випробуванням в порядку ст.ст.75, 76 КК України, не зможуть забезпечити його виправлення без відбування реального покарання.
Під час досудового розслідування запобіжний захід обвинуваченому не обирався, проте враховуючи його особу, тяжкість вчинених ним злочинів, суд вважає, що для забезпечення належної процесуальної поведінки стосовно ОСОБА_6 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання із покладенням на нього передбачених в ч.5 ст.194 КПК України обов`язків.
З матеріалів справи убачається, що вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 27.03.2017 ОСОБА_6 засуджено за ч.2 ст.190 КК України до двох років позбавлення волі, від відбування якого його звільнено з випробуванням на 2 роки. Проте, відповідно до інформації, що міститься на сайті Судова влада України, згаданий вирок не набрав законної сили, відповідна справа перебуває на розгляді Апеляційного суду Дніпропетровської області з 04.05.2017.
З огляду на викладене, суд не приймає до уваги зазначений вирок при визначенні обвинуваченому остаточної мірі покарання, так як на час розгляду справи він не набув чинності. Таким чином відповідно до ч.1 ст.17 КПК України ОСОБА_6 не може вважатися винуватим у вчиненні злочину, встановленого вироком від 27.03.2017.
У відповідності до п.11 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.
Питання про речові докази вирішено судом у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у справі відсутні, цивільний позов потерпілим заявлено не було.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд, -
у х в а л и в :
Визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді одного року позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 відраховувати з моменту фактичного затримання.
До набрання вироком законної сили обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, поклавши на нього наступні обов`язки: прибувати до суду за кожною вимогою суду; не відлучатися з міста за місцем свого проживання без дозволу суду; повідомляти суд про зміну місця проживання.
Речові докази у справі: чотири кутника рівнополичних 63х63х5 (Сталь Ст3пс, кат.5 УКТЗЕД 7216) - залишити потерпілій ФОП ОСОБА_4 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до Полтавського апеляційного суду. Апеляційна скарга подається через Комсомольський міський суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Після проголошення вироку обвинувачений має право отримати в суді його копію, подати клопотання про помилування, ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження теж мають право отримати копію вироку.
Копія вироку не пізніше наступного дня після його проголошення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1