Справа № 309/535/17
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

25.02.2019 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів:
ОСОБА_1 (головуючої),
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_8 та його представника адвоката ОСОБА_9 , розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №11-кп/4806/404/19 за апеляційними скаргами прокурора Хустської місцевої прокуратури ОСОБА_10 та потерпілого ОСОБА_8 на ухвалу Хустського районного суду від 07 грудня 2018 року щодо ОСОБА_6 .
Цією ухвалою: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велятино, Хустського району Закарпатської області, громадянина України, з середньою освітою, зареєстрованого АДРЕСА_1 , не судимого,
звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 125 КК України на підставі ст. 45 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям, а кримінальне провадження (ЄРДР за № 0000092 від 29 січня 2017 року) закрито.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що він 28 січня 2017 року біля 17.00 годин в АДРЕСА_2 під час конфлікту, що виник між потерпілим ОСОБА_8 і ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , умисно правою рукою зігнутою в кулак наніс декілька ударів в область задньої частини голови ОСОБА_8 та зігнутими у ліктєвому суглобі руками душив потерпілого. Внаслідок чого, у потерпілого ОСОБА_8 виявлено тілесні ушкодження ЗЧМТ зі струсом головного мозку, які виникли внаслідок дії твердих тупих предметів, що діяли по механізму удару і можуть вкладатись в час події, що мала місце 28 січня 2017 року, які відповідно до висновку експерта №78 від 03 лютого 2017 року кваліфікувано, як легке тілесне ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

Суд першої інстанції, закриваючи кримінальне провадження, дійшов висновку про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності, у зв`язку з дійовим каяттям, оскільки в судовому засіданні встановлено, що він раніше не судимий, активно сприяв у розкритті злочину, свою вину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, характеризується позитивно та ту обставину, що матеріальної шкоди кримінальним правопорушенням не завдано, інкримінований йому злочин відноситься до злочинів невеликої тяжкості та не є корупційним.

В апеляційній скарзі прокурор Хустської місцевої прокуратури ОСОБА_10 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд, так як така ухвала є необґрунтована та винесена з неправильним застосуванням закону України про кримінальному відповідальність. Вказує, що суд, вирішуючи питання про задоволення клопотання обвинуваченого та його захисників про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України, не врахував думку потерпілого, викладену в його заяві про розгляд справи у його відсутності та задоволенні цивільного позову, що підтверджує його матеріальні претензії до обвинуваченого.
Крім того, судом не взято до уваги обвинувальний акт в якому зазначено, що пом`якшуючих обставин, передбачених ст. 66 КК України, в ході досудового розслідування не встановлено, а тому зазначена судом обставина, як активне сприяння розкриттю злочину відсутня. Разом з тим, на стадії досудового розслідування ОСОБА_6 вину у вчиненні злочину не визнав, про обставини спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 не розповідав, тобто жодним чином не допомагав слідству у встановленні обставин скоєння злочину.
Звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям, на підставі ст. 45 КК України, можливе у разі вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості. Дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялася, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду. Відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 45 КК України. Оскільки, такі обставини, як активне сприяння розкриттю злочину та повне відшкодування завданих потерпілому збитків відсутні, то підстав для звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям, у суду були відсутні.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_8 просить ухвалу суду скасувати. Зазначає, що в поданій ним заяві він зазначав, що просить розглянути справу без його участі де також вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив призначити покарання ОСОБА_6 у виді позбавлення волі або на розсуд суду. Вважає, що судом неповно з`ясовано всі обставини щодо щирого каяття та активного сприяння розкриттю злочину. Крім того, обвинуваченим не відшкодована йому шкода. Вказані обставини в сукупності не давали підстави суду звільняти ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України, у зв`язку з чим, ухвала суду підлягає скасуванню.

Обвинувачений ОСОБА_6 подав заперечення на апеляційну скаргу прокурора в якому просить відмовити у задоволенні вказаної апеляційної скарги та залишити оскаржувану ухвалу без змін. Зазначає, що доводи прокурора про скасування ухвали суду є необґрунтованими. Вважає, що при ухваленні судом рішення про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України, було досліджено всі обставини, визначені ст. 45 КК України. Вказує, що потерпілим ОСОБА_8 в кримінальному провадженні не було заявлено цивільного позову та він не заявляв ні письмових, ні усних матеріальних претензій до нього, що є безпідставним наведенням прокурором даної обставини для скасування ухвали суду.
Також вказує, що на досудовому розслідуванні, під час допитів, ним було повідомлено органи досудового розслідування про подію і обставини злочину, що є сприянням у розкритті злочину, а тому і дана обставина прокурором є необґрунтована.
Крім того, судом вжито заходів щодо забезпечення участі потерпілого в судовому засіданні та ним враховано заяву останнього про розгляд справи у його відсутності, а тому доводи прокурора є безпідставними. Разом з тим, ОСОБА_6 , зазначає, що він визнає свою вину у вчиненому, щиро кається у вчиненому і якщо потерпілий заявить до нього претензію про необхідність відшкодування йому шкоди, тоді він її відшкодує чи в кримінальному, чи цивільному порядку.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення прокурора про підтримання апеляційної скарги, потерпілого та його захисника на підтримання апеляційних скарг, обвинуваченого та його захисника, які заперечили проти задоволення апеляційних скарг, вивчивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційні скарги підялгають задоволенню з таких підстав.
Судове рішення повинно бути законним, обгрунтованим, і вмотивованим, тобто постановлене відповідно до ст. 370 КПК України.
Апеляційний суд погоджується з доводами апелянта, що ухвала суду таким вимогам закону не відповідає.
Відповідно до ч. 2 ст. 318 КПК України судовий розгляд здійснюється з обов`язковою участю сторін кримінального провадження.
Разом з тим, з журналу судових засідань від 06.12.2018 убачається, що суд розглянув кримінальне провадження без потерпілого.
Хоча потерпілий ОСОБА_8 і подавав заяву про розгляд справи у його відсутності, однак, у ній він просив призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у вигляді позбавлення волі або на розсуд суду.
Кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 є приватним обвинуваченням, оскільки порушується лише за заявою потерпілої особи ( ст. 477 КПК України), тому вирішення питання про його закриття також має бути погоджено з потерпілою особою. Зазначена процедура не була судом дотримана, думку потерпілого щодо обставин закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_6 судом у потерпілого не з`ясовано, жодних письмових заяв про можливість звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності потерпілий не подавав (у матеріалах кримінального провадження такі відсутні).
Окрім іншого, апеляційний суд погоджується з думкою прокурора та потерпілого, що суд необгрунтовано звільнив ОСОБА_6 з підстав ст. 45 КК України.
Так, згідно ст. 45 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 45 КК України.
Убачається, що суд дійшов передчасного висновку, що матеріальної шкоди кримінальним правопорушенням потерпілому ОСОБА_8 не завдано, оскільки у потерпілого є претензії матеріального характеру, про що ствердив апеляційному суду і обвинувачений не заперечив щодо можливості відшкодування такої шкоди в разі заявлення її потерпілим.
Відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК України судове рішення підлягає безумовному скасуванню, якщо суд допустив такі істотні порушення вимог КПК України, які перешкодили йому ухвалити законне та обгрунтоване рішення.
Оскільки суд допустив істотні порушення вимог КПК України та неправильно застосував норми матеріального закону, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню та призначенню на новий розгляд відповідно до ст. 412, ст.415 КПК України, зі стадії підготовчого судового провадження.
Згідно ст. 415 КПК України після скасування судом апеляційної інстанції вироку або ухвали про закриття кримінального провадження чи про застосування, відмову у застосуванні примусових заходів медичного характеру, суд першої інстанції здійснює судове провадження згідно з вимогами розділу ІV цього Кодексу в іншому складі.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України КПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу прокурора Хустської місцевої прокуратури ОСОБА_10 та апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_8 задовольнити.
Ухвалу Хустського районного суду від 07 грудня 2018 року, якою ОСОБА_6 звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 125 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям скасувати, призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового розгляду.
Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: