Житомирський апеляційний суд
Справа №285/4096/18 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст.309 КК України Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2019 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду

в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальне провадження, внесене 09.10.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001245 за апеляційною скаргою заступника прокурора Житомирської області ОСОБА_6 на вирок Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 19 лютого 2019 року,

щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лучиця, Новоград-Волинського району Житомирської області, зареєстрованого та проживаючого : АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9
законного представника
неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_10

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а:

Прокурор в поданій апеляційній скарзі з доповненнями вирок суду просить скасувати та ухвалити новий, яким ОСОБА_7 призначити покарання за ч.1 ст. 309 КК України у виді 30 діб арешту. На підставі ст.ст.75, 104 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком впродовж одного року. Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконати обов`язки передбачені пробаційною програмою. Вказує на те, що вирок суду є незаконним, оскільки судом першої інстанції застосовано закон про кримінальну відповідальність, який не підлягав застосуванню. Зазначає, що судом не враховано, що на момент ухвалення вироку ОСОБА_7 досягнув повноліття, а тому суд безпідставно застосував до нього примусові заходи виховного характеру у виді застереження.

Вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 19 лютого 2019 року ОСОБА_7 засуджено за ч.1 ст.309 КК України на 30 діб арешту.

Відповідно до ч.1 ст.105 КК України звільнено ОСОБА_7 від покарання із застосуванням примусового заходу виховного характеру у виді застереження строком на 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 , а у разі його неспроможності з його матері ОСОБА_10 судові витрати в дохід держави в сумі 572 грн. за проведення судової експертизи.

Питання про речові докази вирішено відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Як визнав суд, 08 жовтня 2018 року близько 09 год., ОСОБА_7 , знаходячись в лісопосадці на відстані приблизно півтора кілометра від с. Лучиця Новоград-Волинського району у напрямку до міста Корець Рівненської області, під час збирання грибів, знайшов напівсухі рослини коноплі та усвідомлюючи, що вказана суміш містить в собі наркотичний засіб канабіс, руками зірвав стебла рослин із листям, подрібнив їх, склав у паперовий згорток - газету, яку мав при собі та взявши з собою, переніс і залишив сушитися на закинутій території колишнього колгоспу «Лісове» с. Лучиця Новоград- Волинського району, з метою їх подальшого вживання шляхом куріння без мети збуту.

У подальшому, на наступний день, 09 жовтня 2018 року в обідню пору, ОСОБА_7 повернувся на територію колишнього колгоспу «Лісове» с. Лучиця Новоград-Волинського району, де взявши залишений ним паперовий згорток із подрібненою рослинною сумішшю, поклав до внутрішньої кишені власної куртки та пішов до свого місця проживання на АДРЕСА_1 .

Після чого, о 14 год. 05 хв. між будинками АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 дільничі офіцери Новоград-Волинського ВП ГУНП в Житомирській області зустріли ОСОБА_7 та на запитання останніх чи не має він при собі незаконних предметів, ОСОБА_7 добровільно з кишені куртки дістав та видав паперовий згорток з подрібненою рослинною сумішшю зеленого кольору, яка згідно висновку експерта №2/842 від 25.10.2018 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, масою 20,463 г. (в перерахунку на суху речовину), яку неповнолітній ОСОБА_7 умисно, незаконно, придбав та зберігав при собі без мети збуту.

Заслухавши доповідача, прокурора про задоволення поданої апеляційної скарги, обвинуваченого, захисника та законного представника неповнолітнього обвинуваченого, які вважали вирок суду законним і обгрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Висновок суду про винність ОСОБА_7 у вчиненні злочину за обставин наведених у вироку ґрунтується на зібраних у кримінальному провадженні та перевірених в судовому засіданні доказах, оцінених в сукупності і є обґрунтованим.

Дії ОСОБА_7 за ч.1 ст.309 КК України кваліфіковані правильно.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення, у тому числі вирок суду, має бути законним, обrрунтованим і вмотивованим.

Як визначено в ч.2 ст.370 КПК України, законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст.105 КК України неповнолітній, який вперше вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання. У цьому разі суд застосовує до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру.

У п.1 постанови пленуму Верховного Суду України №2 від 15.05.2006 «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» роз`яснюється, що законодавством передбачено застосування примусових заходів виховного характеру виключно до неповнолітніх, тобто особа повинна бути неповнолітньою не тільки на час вчинення злочину, а й на час розгляду справи в суді.

Проте, в порушення вищевказаних вимог закону та роз`яснень постанови пленуму, суд першої інстанції ухвалив вирок про застосування примусових заходів виховного характеру до ОСОБА_7 , якому на момент постановлення вироку 19.02.2019 року вже виповнилось 18 років, що унеможливлювало застосування до обвинуваченого примусових заходів виховного характеру.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що вирок суду в частині призначення покарання необхідно скасувати та, винести в цій частині новий вирок.

Призначаючи обвинуваченому покарання колегія суддів враховує, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, вчинив злочин який відноситься до категорії середньої тяжкості, будучи неповнолітнім, за місцем проживання характеризується задовільно, щиро розкаявся, визнав вину, а тому призначає йому покарання в межах санкції ст. 309 ч.1 КК України у виді арешту, а на підставі ст.ст. 75, 104 КК України вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1 ст. 76 КК України.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 420 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Житомирської області ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 19 лютого 2019 року, щодо ОСОБА_7 в частині призначення покарання скасувати.

Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 призначити покарання за ч.1 ст. 309 КК України у виді 30 діб арешту.

На підставі ст.ст.75, 104 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком впродов ж одного року.

Покласти на ОСОБА_7 обов`язки передбачені ст.76 КК України:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

-виконати обов`язки передбачені пробаційною програмою.

В решті вирок залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення і на нього може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді: