У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянувши матеріали кримінального провадження №0000638 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , на вирок Новоодеського районного суду Миколаївської області від 2 листопада 2018 року, стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше судимого

- обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7
захисник ОСОБА_5
обвинувачений ОСОБА_6

встановив:

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі захисник просить вирок скасувати, а провадження у справі закрити.

Короткий зміст вироку.
Вироком суду ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначено йому покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання, призначеного за вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 21.12.2015р, з урахуванням часткового скасування ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 01.03.2016р, та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі захисник зазначає, що вирок підлягає скасуванню через невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Вказує, що суд не надав належної оцінки показанням потерпілого, який суду пояснив, що обвинувачений гроші у нього не забирав, лише штовхнув його у груди, він протокол про прийняття заяви про злочин не читав, повідомляв працівнику поліції лише про те, що ОСОБА_6 його вдарив, а працівник поліції самостійно вніс відомості про нібито відкрите викрадення у нього 40 грн.

Вважає, що вирок ґрунтується на показаннях осіб, що не є очевидцями події і свідчили про події, які їм стали відомо зі слів потерпілого, показання свідків суперечать показанням потерпілого ОСОБА_8 , який є єдиною особою, яка сприймала події і неодноразово стверджував, що ОСОБА_6 не викрадав у нього гроші.

Обставини встановлені судом першої інстанції.
Судом першої інстанції встановлено та визнано доведеним, що ОСОБА_6 20 серпня 2016 р. об 11- 00 годині, перебуваючи біля мосту по вул. Центральній у с. Острівське Новоодеського району Миколаївської області, діючи повторно, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, наніс ОСОБА_9 удар в шию та відкрито викрав у нього гроші в сумі 40 грн.

З викраденими грошима ОСОБА_6 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд. Зазначеними діями спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду в сумі 40 грн.

Дії ОСОБА_6 судом кваліфіковані за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно.

Обставини встановлені судом апеляційної інстанції.
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_5 на підтримку доводів апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_7 , який вважав вирок законним та обґрунтованим, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Ці вимоги закону судом першої інстанції були дотримані в повному обсязі, оскільки в ході перегляду вироку суду першої інстанції , апеляційним судом не встановлено порушень вимог процесуального та кримінального закону, які могли б потягти за собою скасування вироку.

Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні винним себе не визнав. Пояснив, що події 20 серпня 2016 року не пам`ятає, оскільки в той день зранку вживав разом з сусідом ОСОБА_10 алкоголь. Десь о 12 годині разом з ним йшов до магазину, а хтось, можливо і ОСОБА_9 , йшов їм назустріч.

Проте, вина ОСОБА_6 у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, за викладених у вироку обставин, підтверджується доказами, які були дослідженні судом першої інстанції та наведені у вироку.

Так, свідок ОСОБА_11 , в судовому засіданні суду першої інстанції, пояснила, що наприкінці серпня 2016 року, в першій половині дня вона разом з матір`ю ОСОБА_12 та дитиною йшли по дорозі до с. Воронцівка. Вказала, що бачила, як ОСОБА_6 , який до цього йшов по дорозі разом з ОСОБА_13 в попутному з ними напрямку попереду, сидів біля лежачого на землі ОСОБА_9 , а ОСОБА_14 стояв на деякій від них відстані. Коли ОСОБА_6 та ОСОБА_14 пішли, а вона разом з матір`ю порівнялися з ОСОБА_9 , останній просив викликати поліцію, повідомивши, що ОСОБА_15 вдарив його та забрав гроші.

Свідок ОСОБА_12 суду показала, що наприкінці серпня 2016 року, в першій половині дня, вона разом з донькою ОСОБА_11 та малолітньою онукою йшли по дорозі до с. Воронцівка, а попереду них йшли ОСОБА_6 та ОСОБА_14 , які порівнялися з ОСОБА_9 , що йшов назустріч. Вона бачила, що ОСОБА_6 сидів коло ОСОБА_9 , який вже лежав на землі. В момент, коли вона з донькою та онукою проходили повз ОСОБА_9 , він двічі попросив їх викликати поліцію, повідомивши, що ОСОБА_15 побив його та забрав гроші. Також вказала, що наступного дня зустріла в селі ОСОБА_9 та він знову жалівся їй, що ОСОБА_6 його вдарив та відібрав гроші, про що він повідомив до поліції. Яку саме суму грошей ОСОБА_15 відібрав у ОСОБА_9 вона вже не пам`ятає, хоча той її повідомляв.

Свідок ОСОБА_16 вказала, що 20 серпня 2016 р. ОСОБА_9 в першій половині дня здійснював покупку в магазині де вона працює продавцем, та отримав від неї на здачу дві купюри по 20 грн. та 10 грн. мілкими купюрами. Через деякий час ОСОБА_9 повернувся до магазину, плакав, розповідав, що ОСОБА_17 забрав у нього гроші та просив викликати поліцію.

Крім того, вина ОСОБА_6 підтверджується доказами, дослідженими судом першої інстанції, а саме протоколом прийняття зави від ОСОБА_9 про вчинене кримінальне правопорушення від 20.08.2016р., згідно якого 20.08.2019 року о 17-00 годині ОСОБА_9 повідомив до правоохоронного органу про те, що в цей же день близько 11-00 години ОСОБА_17 на вул. Центральній у с. Острівське Новоодеського району Миколаївської області, застосувавши насильство, відібрав у нього гроші в сумі 40 грн. (а.с.160) Відомостями, що містяться в протоколах проведення слідчого експерименту зі свідками ОСОБА_12 та ОСОБА_11 від 21.11.2016р., відповідно яких свідки на місці показали та пояснили за яких обставин вони бачили обвинуваченого ОСОБА_6 та потерпілого ОСОБА_9 20.08.2016 року, а також показали, що після того як ОСОБА_6 відійшов від потерпілого останній просив викликати поліцію, оскільки ОСОБА_6 вдарив його та відібрав гроші.

Проаналізувавши всі, надані сторонами кримінального провадження докази, кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_6 у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому повторно.

Крім того, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що потерпілий ОСОБА_9 в судовому засіданні суду першої інстанції змінив свої показання з метою виправдання обвинуваченого.

Суд обґрунтовано критично віднісся до показань потерпілого, які той надавав в судовому засіданні суду першої інстанції, оскільки вони суперечать показам свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_18 , щодо обставин вчинення обвинуваченим грабежу та відомостям, які містяться в протоколі прийняття заяви від ОСОБА_9 про вчинене стосовно нього ОСОБА_6 кримінальне правопорушення від 20.08.2016р., згідно з яким останній звернувся до поліції з приводу завдання йому удару ОСОБА_6 та відкритого викрадення грошей в сумі 40грн.

Всі наведені у вироку докази - показання свідків та письмові докази є такими, що узгоджуються між собою, доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки, у відповідності до ст.ст.84-86 КПК України прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та отримані в порядку, передбаченому КПК України.

Суд повно та об`єктивно дослідив обставини справи, прийняв законне та обґрунтоване рішення, відповідно до вимог кримінального процесуального закону, а тому доводи апелянта щодо порушення судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону є безпідставними.

Призначене ОСОБА_6 покарання відповідає вимогам статей 50, 65 КК України яке апеляційний суд вважає необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону під час розгляду кримінального провадження судом першої інстанції, які б слугували підставою для скасування вироку суду, не встановлено. Тому підстав для задоволення апеляційної скарги захисника та скасування вироку апеляційний суд не вбачає.

Разом з тим, суд першої інстанції допустився помилки та не зарахував обвинуваченому строк попереднього ув`язнення в строк покарання.
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження ОСОБА_6 вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 21.12.2015р, який часткового скасований ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 01.03.2016р, був засуджений до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, яке з 27.09.2016 року відбуває в Вознесенській виправній колонії №72. 8 жовтня 2018 року, на підставі ухвали Новоодеського районного суду Миколаївської області від 07.09.2018 року, ОСОБА_6 був переведений до ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» для участі в розгляді даного кримінального провадження.
Таким чином, з урахуванням положень п. ґ ч. 5 ст.72 КК України в редакції Закону №838-VIII від 26.11.2015 р., відповідно до яких у строк попереднього ув`язнення включається перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження, ОСОБА_6 підлягає зарахуванню в строк відбування покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 08.10.2018 року по 12.02.2019 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

За такого, відповідно до положень ч.2 ст. 404, ст. 408 КПК України вирок стосовно ОСОБА_19 в частині зарахування строку попереднього ув`язнення підлягає зміні.

Керуючись ст. 376, 404, 405, 407, 408, 418, 419, 424, 425, 532 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Вирок Новоодеського районного суду Миколаївської області від 2 листопада 2018 року стосовно ОСОБА_6 в частині зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання змінити.

Відповідно до положень ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону №838-VIII) зарахувати ОСОБА_6 в строк відбування покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 08.10.2018 року по день набрання вироком законної сили, а саме по 12.02.2019 року (включно) із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
В іншій частині вирок суду залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий

Судді