Справа № 188/160/19
Провадження № 1-кп/188/69/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2019 року Пе тропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петропавлівка клопотання прокурора у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000240 від 10.04.2017, стосовно ОСОБА_3 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

В судовому провадженні Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області знаходиться кримінальне провадження з обвинувальним актом відносно ОСОБА_3 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, розгляд якого був початий 26.02.2019 і не закінчений.

Враховуючи, що строк тримання ОСОБА_3 під вартою закінчується 04.03.2019 року, суд за клопотанням прокурора обговорив питання про продовження обраного обвинуваченому на досудовому розслідуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в обґрунтування продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою назвав в якості ризиків можливість ухилення обвинуваченого від суду, оскільки після вчинення кримінальних правопорушень обвинувачений покинув місце постійного проживання і не повідомив слідчого про своє місцеперебування, у зв`язку з чим проводився його розшук.

Обвинувачений та захисник заперечують проти продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просять суд змінити його на домашній арешт, мотивуючи це тим, що обвинуваченому потрібно вирішити питання про статус учасника бойових дій і його особиста присутність для вирішення цього питання є обов`язковою.

Потерпілий підтримав позицію сторони захисту.

Вислухавши думки осіб, які беруть участь у судовому провадженні, суд зазначає, що згідно з частинами 1 і 2 ст. 331 Кримінального процесуального кодексу (далі КПК) України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою був обраний ухвалою Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 05.01.2019.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань до спливу цього строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою обрання запобіжного заходу підозрюваному є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілих, свідків у провадженні.

4) вчинити інше кримінальне правопорушення.

За нормою ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання. (ч.4).

Вважаю, що стороною обвинувачення зібрані докази, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінальних правопорушень, які є тяжкими.

При цьому суд бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, висловлену в рішенні «Мюррей проти Сполученого Королівства», згідно з якою факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

Суд також вважає, що до моменту закінчення кримінального провадження існує ризик ухилення від суду обвинуваченого, але він може бути попереджений шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, оскільки хоч суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризиків, вказаним в ст.177 КПК України, однак в п.74 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мамедова проти Росії» та п. 79 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Харченко проти України» висловлена правова позиція, що потребу позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, вона має оцінюватися в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, причин, про які йдеться у рішеннях національних судів, переконливості аргументів заявника, викладених у його клопотанні. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості».

Стосовно випадку, що розглядається, суд вважає, що прокурор не довів недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у його клопотанні, адже обвинувачений має постійне місце проживання, а з матеріалів досудового розслідування вбачається, що він виїхав з місця постійного проживання до особистого повідомлення йому про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, це повідомлення було вручене 29.09.2017 його брату в порядку, передбаченому ст.ст. 278,111,135 КПК України, тому його не можна вважати таким, що ухилявся від досудового розслідування, місце його перебування на час відсутності в місці постійного проживання відоме і підтверджене документально 5-ий окремий батальйон Української добровольчої армії, у складі якого він приймав участь у захисті незалежності та територіальної цілісності України, виконуючи обов`язок, передбачений ст.65 Конституції України.

Суд дійшов висновку, що достатнім запобіжним заходом для підозрюваного є домашній арешт, який згідно з ст.181 КПК України полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України слід також зобов`язати обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду, а також виконувати обов`язок, необхідність покладення якого була доведена прокурором, а саме: повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Виходячи з викладеного, суд застосовує до обвинуваченого запобіжний захід у виді домашнього арешту, що має запобігти доведеним під час розгляду ризикам, строком на 60 днів, а саме з 26.02.2019 до 26.04.2019 у нічну пору доби.

Керуючись вимогами ст. ст. 177, 181, 194, 196, 392 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.

Обрати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 26.02.2019 до 26.04.2019 за місцем його постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у нічну пору доби з 22 до 06 години або зміни запобіжного заходу відповідно до положень гл.18 § 1 КПК України.

Зобов`язати ОСОБА_3 повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Звільнити ОСОБА_3 з-під варти в залі суду.

Ухвалу в частині застосування домашнього арешту передати на виконання начальнику Петропавлівського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1