Справа № 214/1024/19
1-кп/214/474/19
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2019 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000019 відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця пгт. Совєтське, АР Крим, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, мешкаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 01.06.2005 Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу за ст. 190 ч.1, 185 ч.3, 186 ч.3, 70 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 14.11.2007 Совєтським районним судом АР Крим за ст.185 ч.3, 162 ч.1, 186 ч.3, 70 ч.1, 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі;

- 31.10.2013 Сакським міським судом АР Крим за ст.185 ч.3 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 26.11.2013 Центральним районним судом м. Сімферополя АР Крим за ст.185 ч.2, 70 ч.4 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився 27.07.2017 по відбуттю строку покарання,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,
за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , діючи повторно, 30.12.2018 близько 15:00 години, знаходячись біля кінотеатру «Олімп» розташованого за адресою вул. Володимира Великого, 24 Б, в Саксаганському районі м. Кривого Рогу, побачив раніше незнайому йому жінку гр. ОСОБА_5 та підійшовши до неї, переслідуючи корисливий мотив та маючи намір спрямований на заволодіння чужим майном та обернення його на свою користь, шляхом обману відносно своїх дійсних намірів, під приводом зателефонувати, попросив у останньої належаний їй мобільний телефон. Після чого ОСОБА_5 будучи впевненою у доброчесних намірах ОСОБА_3 , передала останньому свій мобільний телефон «Lenovo A 328», білого кольору, серійний номер: НОМЕР_1 , (далі мобільний телефон), вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 34/12.1/68 від 21.01.2019 складає 783,33 гривень. Однак ОСОБА_3 скориставшись, тим що ОСОБА_5 відволіклася, та втратила його з поля зору, з місця злочину зник, привласнив мобільний телефон, після чого, розпорядився ним на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_5 матеріальний збиток на суму 783,33 гривень.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, визнав в повному обсязі та пояснив, що він 30.12.2018 року біля кінотеатру «Олімп» по вул. Володимира Великого у м. Кривому Розі підійшов до незнайомої раніше жінки та попросив подзвонити з її телефону. Жінка дала телефон, а він взяв телефон і з ним і пішов за кінотеатр, потім продав його за 300 грн., а гроші витратив на власні потреби.
Від потерпілої ОСОБА_5 надійшла заява про розгляд кримінального провадження за її відсутності, цивільний позов заявляти не бажає, покарання просить призначити на розсуд суду.
Визнавши відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду зміст цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.2 ст. 190 КК України за ознаками: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

При призначенні покарання, суд враховує що, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно з ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Обвинувачений за місцем мешкання характеризується посередньо, раніше неодноразово судимий, не працює, на обліку в ОКЗ «Психоневрологічний диспансер» у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання згідно з вимог ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, оскільки вони не вказані прокурором в обвинувальному акті, згідно з вимог ст. 67 КК України, суд не знаходить.

Згідно з досудовою доповіддю про обвинуваченого у кримінальному провадженні виправлення та запобігання вчиненню повторного кримінального правопорушення ОСОБА_3 без позбавлення чи обмеження волі на певний строк неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції та становить дуже високу небезпеку для суспільства та дуже високу ймовірність вчинення повторного правопорушення (т.2 а.с. 22-23).
При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому, виходячи з вимог закону про достатність покарання для його виправлення, запобігання скоєнню нових злочинів, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин.

Тому суд, ураховуючи всі обставини справи, дані про особу обвинуваченого, тяжкість наслідків вчиненого кримінального правопорушення та його суспільну небезпеку, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих обставин, вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з метою перевиховання та виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень - у вигляді обмеження волі, яке слід відбувати реально.
Суд, переконаний, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України судом не встановлено.

Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню не обирати.

Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати пов`язані з проведенням судової експертизи №34/12.1/68 у сумі 572 (п`ятсот сімдесят дві ) гривень 00 копійок (Т. 2 а.с.35).
Питання речових доказів судом вирішується в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349 ч. 3, 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання за ч.2 ст. 190 КК України у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обраховувати з дати приведення вироку до виконання.
Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирати.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати пов`язані з проведенням судової експертизи сумі 572 (п`ятсот сімдесят дві ) гривень 00 копійок (Т. 2 а.с. 35).
Речові докази: мобільний телефон «Lenovo A 328», білого кольору, серійний номер: НОМЕР_2 , переданий на зберігання під розписку потерпілій ОСОБА_5 , залишити потерпілій (т.2 а.с. 26); товарний чек №135 від 30.08.2017 року на мобільний телефон «Lenovo A 328», який зберігається в матеріалах кримінального провадження №0000019 залишити в матеріалах кримінального провадження (т.2 а.с.23).
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно вручити прокурору, обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1