печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участі процесуального керівника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві у залі суду судове провадження за клопотанням представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеному ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2018 року,

В С Т А Н О В И В :

19.10.2018 до Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , яке передано слідчому судді ОСОБА_1 того ж дня, про скасування арешту у кримінальному провадженні № 0002202 від 25.08.2016 , що накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18.10.2018, на майно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з позбавленням права ним користуватися та розпоряджатися у кримінальному провадженні № 0002202 від 25.08.2016, а саме на: плавзасіб (катер) Riva aquariva Gucci з серійним номером ITFERRGU02E112 (код УПС-2628), право власності на який у державному судновому реєстрі України зареєстровано за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 .
Мотивуючи подане клопотання про скасування арешту майна, заявник вказує, що арешт було накладено безпідставно, необґрунтовано, також посилається на те, що при накладенні арешту не було враховано відсутність правової підстави для арешту майна.
У судове засідання представник заявника не з`явився, до суду подав заяву, в якій просив клопотання задовольнити у повному обсязі та провести розгляд клопотання у його відсутність.
Процесуальний керівник у кримінальному провадженні прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, в обґрунтування чого зазначив, що майно, на яке накладено арешт, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, що підтверджується відповідною постановою та на даний час актуальність застосованого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт, не втратив свою актуальність.
У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність не з`явившихся осіб, на підставі наданих доказів.
Вивчивши клопотання, дослідивши його матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.
Судовим розглядом встановлено, що управлінням з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0002202 від 25.08.2016 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України, а саме в ухиленні від сплати податків та митних платежів, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів у значних розмірах, а також за фактом зловживання службовим становищем службовими особами Державної інспекції України з безпеки на річковому та водному транспорті, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва № 757/50352/18-к від 16.10.2018 у кримінальному провадженні № 0002202 від 25.08.2016 накладено арешт на майно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з позбавленням права ним користуватися та розпоряджатися у кримінальному провадженні № 0002202 від 25.08.2016, а саме на: плавзасіб (катер) Riva aquariva Gucci з серійним номером ITFERRGU02E112 (код УПС-2628), право власності на який у державному судновому реєстрі України зареєстровано за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 .
У відповідності до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про наявність у заявника права на звернення до суду з клопотанням про скасування арешту майна.
Так, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».
Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.
Як вбачається з мотивувальної частини ухвали Печерського районного суду м. Києва від 16.10.2018 при накладенні арешту слідчий суддя виходив з того, що на час розгляду клопотання у органу досудового розслідування були достатні підстави вважати, що плавзасіб (катер) Riva aquariva Gucci з серійним номером ITFERRGU02E112 (код УПС-2628), є речовим доказом, а відтак з метою збереження речових доказів, слідчий суддя прийшов до переконання про необхідність накладення арешту, оскільки у разі невжиття заходів спрямованих на заборону відчуження майна, що належать на праві власності ОСОБА_4 існує можливість неправомірного його відчуження, у зв`язку з чим на вищевказане майно необхідно накласти арешт.
Між тим, статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.
Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).
Незважаючи на те, що досудове розслідування в кримінальному провадженні триває протягом тривалого часу версія органу досудового розслідування про те, що плавзасіб (катер) Riva aquariva Gucci з серійним номером ITFERRGU02E112 (код УПС-2628), є речовим доказом, належним чином не досліджена та не підтверджена допустимими в розумінні ст. 86 КПК України доказами.
Враховуючи викладене, наявність підстав вважати, що існує правова підстава для арешту майна взагалі спростовується, а також враховуючи ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, тоді як орган досудового розслідування не представив слідчому судді належних доказів для безспірного висновку щодо необхідності продовження дії даного заходу забезпечення кримінального провадження, та з урахуванням принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність скасувати арешт майна, не вбачаючи підстав для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.
Разом з тим, звертаю увагу, що при написанні повного тексту судового рішення, слідчим суддею виявлено описку, у резолютивній частині короткого тексту ухвали, а саме при написанні прізвища заявника та володільця майна ОСОБА_6 » замість вірного « ОСОБА_7 », а відтак вважаю за необхідне вказану описку виправити.
Керуючись ст. ст. 98, 167, 170,171, 172, 173, 174, 379 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В АЛ И В :
Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва № 757/50352/18-к від 18 жовтня 2018 року плавзасіб: катер Riva aquariva Gucci з серійним номером ITFERRGU02E112 (код УПС-2628), право власності на який у державному судновому реєстрі України зареєстровано за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 .

Ухвала слідчого судді не підлягає оскарженню.

Слідчий суддя ОСОБА_1