ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/961/18 Справа № 204/2638/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2018 року м. Дніпро/

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
Головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29 жовтня 2018 року про продовження застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
За участю сторін:
прокурора ОСОБА_8 ,
особи, відносно якої продовжені
примусові заходи медичного характеру ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_9 ,
представника установи ОСОБА_10 (в режимі відеоконференції), -
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29 жовтня 2018 року продовжено застосування примусових заходів медичного характеру, призначених ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 01 лютого 2016 року, відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в умовах закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.
Суд першої інстанції обґрунтував своє рішення тим, що відносно ОСОБА_7 який вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною Кримінального кодексу України, застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом. Встановлені в судовому засіданні суду першої інстанції обставини, досліджена медична документація, пояснення лікарів-психіатрів в їх сукупності в повній мірі підтверджують висновок комісії лікарів-психіатрів №405 від 14.05.2018 року та існування особливої небезпеки ОСОБА_7 для оточуючих, що обумовлює необхідність лікування в умовах закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підзахисного ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні заяви про продовження застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 та прийняти рішення, яким звільнити останнього із ДЗ «Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом МОЗ України».
Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги захисник посилається на те, що ухвала суду прийнята з порушенням норм процесуального та матеріального права. Зазначає, що Краматорським міським судом Донецької області 01 лютого 2016 року ніколи не приймалося рішення про застосування примусових заходів медичного характеру в умовах психіатричної лікарні із суворим наглядом.
Звертає увагу на те, що 10 серпня 2018 року суд першої інстанції, не взявши до уваги ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області, знову задовольнив заяву і продовжив застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 в умовах вказаної лікарні із суворим наглядом. Захисник також зазначає, що з 03.06.2017 року ОСОБА_7 без будь-якого рішення суду, яке набрало законної сили, позбавлений свободи і тримається в ДЗ Українська психіатрична лікарня із суворим наглядом МОЗ України. Вказує, що враховуючи, що суд першої інстанції розглядав 29.10.2018 року заяву представника ДЗ Українська психіатрична лікарня із суворим наглядом МОЗ України і висновок комісії лікарів психіатрів від 14.04.2018 року, то шестимісячний строк застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 , закінчився 14.10.2018 року.
В запереченні представник ДЗ Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом МОЗ України просить відмовити в повному обсязі в задоволенні апеляційної скарги адвоката ОСОБА_6 та залишити без змін ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29 жовтня 2018 року. Зазначає, що згідно висновків комісії лікарів-психіатрів закладу психічний стан ОСОБА_7 не зазнав поліпшення, чинники (клінічний, соціальний, особистісний), що зумовлюють його особливу небезпеку, не усунено. Таким чином, наявні підстави для продовження застосування примусових заходів медичного характеру в умовах лікарні з суворим наглядом стосовно ОСОБА_7 , судом прийняте обґрунтоване рішення.
Заслухавши доповідь судді, пояснення особи, відносно якої продовжені примусові заходи медичного характеру ОСОБА_7 , захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, представників Державного закладу Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом МОЗ України ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, думку прокурора, яка вважала ухвалу законною і обґрунтованою, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до такого висновку.
Відповідно до ч. 3 ст. 514 КПК України розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування судом примусових заходів медичного характеру здійснюється за письмовою заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), де тримається дана особа, у передбаченому статтею 95 Кримінального кодексу України та статтею 512 цього Кодексу порядку. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.
Згідно з ч. 1 ст. 512 КПК України судовий розгляд здійснюється одноособово суддею в судовому засіданні за участю прокурора, обов`язковою участю фізичної особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, її законного представника та захисника згідно із загальними правилами цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Як вбачається з ухвали, судом першої інстанції вказані вимоги закону були дотримані не в повному обсязі.
Як встановлено в судовому засіданні апеляційної інстанції, ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 01 червня 2016 року відносно ОСОБА_7 , який вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною Кримінального кодексу України, застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.
Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів № 405 від 14 квітня 2018 року, ОСОБА_7 було встановлено діагноз органічний розлад особистості складного ґенезу (ЧМТ, токсична енцефалопатія внаслідок зловживання алкоголем, сполученого вживання наркотичних, психоактивних речовин) з інтелектуально-мнестичним зниженням, емоційно-вольовими порушеннями, параноїчними включеннями в анамнезі, стан декомпенсації. Код згідно з чинним переглядом МКХ-10 F 07.8.
Відповідно до висновку комісії лікарів-психіатрів № 1053 від 11 жовтня 2018 року ОСОБА_7 потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру в умовах психіатричної лікарні з суворим наглядом.
Колегія суддів звертає увагу на те, що ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29 жовтня 2018 року продовжено застосування примусових заходів медичного характеру, призначених ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 01 лютого 2016 року, відносно ОСОБА_7 , в умовах закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.
Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 01 червня 2016 року ухвалу Краматорського міського суду Донецької області від 01 лютого 2016 року стосовно ОСОБА_7 в частині застосування примусового заходу медичного характеру скасовано, постановлено в цій частині нову ухвалу, якою застосовано стосовно ОСОБА_7 примусовий захід медичного характеру у виді госпіталізації його до психіатричного закладу із суворим наглядом.
Не дивлячись на це, в порушення зазначених норм закону, судом першої інстанції продовжено застосування примусових заходів медичного характеру, призначених ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 01 лютого 2016 року відносно ОСОБА_7 , в умовах закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом, яка в цій частині була скасована, тобто продовжено застосування примусових заходів медичного характеру за неіснуючою ухвалою.
Згідно вимог ст. 409 КПК України, підставами для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є: неповнота судового розгляду; невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження; істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до ст. 411 КПК України, судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо: висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду; суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки; за наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду, у судовому рішенні не зазначено, чому суд взяв до уваги одні докази і відкинув інші; висновки суду, викладені у судовому рішенні, містять істотні суперечності.
За таких обставин, для забезпечення принципу верховенства права та законності, колегія суддів приходить до висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 , скасування ухвали та направлення кримінального провадження на новий судовий розгляд в суді першої інстанції.
Під час нового розгляду кримінального провадження суду першої інстанції необхідно з дотриманням вимог процесуального закону повно і всебічно дослідити зібрані докази, дати їм належну оцінку, перевірити доводи, викладені в апеляційній скарзі та ухвалити законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 задовольнити частково.
Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29 жовтня 2018 року про продовження застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

________________ ________________ ________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4