Справа № 405/896/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Кропивницький 14 лютого 2019 року

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника - адвоката ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого ВР ОТЗ СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР 21.10.2018 №0000805, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 146 КК України, про продовження строку запобіжного заходу тримання під вартою підозрюваному
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину Російської Федерації, не одруженому, не працюючому, раніше не судимому, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

встановив:

слідчий за погодженням із прокурором звернувся до суду з клопотанням, в якому просить продовжити підозрюваному підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід - тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання зазначив, що у провадженні відділу розслідувань особливо тяжких злочинів СУ ГУНП України в Кіровоградській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000805 від 21.10.2018 за підозрою ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 146 КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється у тому, що він за попередньою змовою з ОСОБА_7 , та з невстановленою досудовим розслідуванням особою 21.10.2018 прибули в АДРЕСА_3 , за місцем проживання ОСОБА_10 .. Дочекавшись коли ОСОБА_10 підійшов до своєї квартири - ОСОБА_7 , ОСОБА_4 з невстановленою досудовим розслідуванням особою вчинили відносно ОСОБА_10 напад із застосуванням насилля (розбій). Після чого, із застосування до ОСОБА_10 насильства, погрожуючи предметом схожим на пістолет ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , проникли до квартири ОСОБА_10 та здійснили відкрите викрадення майна ОСОБА_10 , а саме ювелірних виробів переважно із золота та гроші у сумі 280 грн. В подальшому, ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та з невстановлена досудовим розслідуванням особа вивели із застосуванням насильства ОСОБА_10 з його квартири, затягли його до автомобіля ВАЗ 2112, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в якому перебувала невстановлена досудовим розслідуванням особа та втекли з місця вчинення кримінального правопорушення. Після чого, вказаний вище автомобіль зупинений працівниками поліції. ОСОБА_10 звільнили, а ОСОБА_7 , ОСОБА_4 затримані, а невстановлені досудовим розслідуванням особи з місця злочину зникли у невідомому напрямі.

Слідчий в клопотанні стверджує, що 15.02.2019 спливає строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 однак закінчити розслідування до вказаного часу з вищевказаних об`єктивних причин не можливо, тому з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та з метою запобігання зазначеним у клопотанні ризикам, які не зменшились та продовжують існувати, а також неможливості застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 необхідно продовжити на 60 днів.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, вказав на обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_4 підозри, продовження існування раніше встановлених ризиків та неможливість їх запобігання в разі непродовження строку запобіжного заходу тримання під вартою або в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Захисник в судовому засіданні щодо задоволення клопотання заперечував, в обґрунтування чого вказав, що матеріалами кримінального провадження не підтверджено участь ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень відносно потерпілого, а його затримання працівниками поліції не підтверджує співучасть у вчинені кримінальних правопорушень, оскільки вони являються зацікавленими особами. Вказуючи на необґрунтованість та недоведеність клопотання, захисник просив застосувати до підозрюваного менш суворий запобіжний захід домашній арешт.

Підозрюваний утримався від надання пояснень.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши доводи прокурора, врахувавши думку захисника, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Встановлено, що у провадженні відділу розслідувань особливо тяжких злочинів СУ ГУНП України в Кіровоградській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000805 від 21.10.2018 за підозрою ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 146 КК України.
24.10.2018 слідчим суддею Долинського районного суду Кіровоградської області постановлено ухвалу, якою до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід - тримання під вартою.
Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18.12.2018 продовжено ОСОБА_4 строк дії запобіжного заходу тримання під вартою на 60 днів, яку залишено без змін ухвалою колегії Кропивницького апеляційного суду від 17.01.2019 та якою встановлено наявність ризиків передбачених п.п. 1 та 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Слідчий суддя вважає, що раніше встановлені ризики передбачені п.п. 1 та 3 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшились, запобігти яким в разі непродовження строку запобіжного заходу тримання під вартою, або при застосуванні іншого запобіжного заходу неможливо.

Такого висновку суд дійшов зважаючи на те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 146 КК України, санкція більш тяжкого покарання за ч. 3 ст. 187 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».
Так, ст.5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи від 27.06.1980 "Про взяття під варту до суду" зауважується на тому, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Важливим критерієм орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу повинна бути санкція за злочин вчинений обвинуваченим, тобто чим більш сувора санкція передбачена за злочин поставлений обвинуваченому в вину тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо нього.

Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 , у разі визнання його винним, з огляду на особу підозрюваного, визначає вірогідність переховування від органів розслідування та /або суду підозрюваного, на тому рівні, щоб їм запобігти можливо лише при застосуванні запобіжного заходу тримання під вартою.

Також, слідчий суддя вважає, що раніше встановлений ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України продовжує існувати, оскільки інкриміновані ОСОБА_4 кримінальні правопорушення вчинені із застосуванням до потерпілого насильства, а тому існують обґрунтовані підозри вважати, що підозрюваний вчинить дії спрямовані на незаконний вплив на потерпілого.

Окрім цього, слідчий суддя вважає про існування ризику передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки місцезнаходження речей, що використовувались як знаряддя вчинення злочину, а саме: балаклави, в які були вдягнуті підозрювані, пістолет органом досудового слідства на даний час не встановлено, про що також наголошував прокурор у судовому засіданні.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що оскільки ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 146 КК України, враховуючи наявність ризиків передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, тому відсутні підстави вважати, що меш суворий запобіжний захід, окрім тримання під вартою зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного.

Вказані відомості об`єктивно свідчать, що завершення досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою наразі неможливе у зв`язку з необхідністю проведення дій про які зазначає слідчий у своєму клопотанні.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 13.02.2019 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000805 до шести місяців, тобто до 22.04.2019.

Вищезазначені обставини виправдовують потребу в необхідності продовження строку тримання під вартою підозрюваного на 60 днів.

Крім цього, враховуючи положення п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя вважає за необхідне не визначати підозрюваному у даному кримінальному провадженні можливість внесення застави, оскільки інкриміновані ОСОБА_4 кримінальні правопорушення вчинені із застосуванням насильства.

Керуючись ст. 177, 197, 199, 369-372 КПК України,

постановив:

клопотання слідчого про продовження строку запобіжного заходу тримання під вартою задовольнити.
Продовжити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу тримання під вартою на 60 днів, тобто з 11 год. 46 хв., 14.02.2019 до 11 год. 46 хв., 14.04.2019, без визначення розміру застави.
Строк дії ухвали визначити до 11 год. 46 хв. 14.04.2019.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_11