Справа № 183/3885/18
№ 1-кп/183/952/18
В И Р О К
іменем України

04 грудня 2018 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду кримінальне провадження № 00001003 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 17.12.2013 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ст.ст. 104, 75 КК України до 3 років позбавлення волі, з випробуванням строком 1 рік 6 місяців;

- 23.07.2014 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 186, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі,

- 10.12.2014 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст. 185, ст.69, ч.4 ст.70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі,

- звільненого 10.01.2017 року у зв`язку з відбуттям строку покарання,

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

в с т а н о в и в:
26 травня 2018 року приблизно о 08.45 годині ОСОБА_3 знаходився на території не працюючого дитячого садка, розташованого по АДРЕСА_2 , де в цей час зустрів раніше не знайомого хлопця - ОСОБА_6 , який також перебував на території вказаного дитячого садка та у нього раптово виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна (грабіж) із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, реалізуючи який в цей же день, тобто 26 травня 2018 року, приблизно о 08.46 годині ОСОБА_3 , діючи умисно, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, з корисливих мотивів, знаходячись на території не працюючого дитячого садка за вищевказаною адресою, застосовуючи насильство, що не є небезпечним для життя та здоров`я

потерпілого, завдав ОСОБА_6 один удар долонею своєї лівої руки в область обличчя, чим спричинив останньому фізичну біль, після чого відкрито забрав у ОСОБА_6 мобільний телефон марки "Samsung", модель "SM-J100H/DS", вартістю 1876 гривень, в якому знаходилась сім-картка мобільного оператора "Київстар", вартістю 25 гривен.
Далі, ОСОБА_3 утримуючи в руках викрадене майно, втік з місця скоєння злочину, розпорядившись викраденим мобільним телефоном в подальшому на власний розсуд, чим спричинив своїми умисними діями потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 1901 гривня.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю підтвердивши, що дійсно 26 травня 2018 року приблизно о 08.46 годині він відкрито викрав мобільний телефон у потерпілого, нанісши йому один удар при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, жодної з яких він не оспорює. На даний час він повернув мобільний телефон потерпілому і у скоєному щиро кається.

В судовому засіданні сторони не оспорювали обставини, при яких скоєне кримінальне правопорушення, тому суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Крім того, учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.

Таким чином, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення встановленою і його дії належить кваліфікувати за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує, що обставин, які обтяжують його покарання згідно ст. 67 КК України не встановлено.

Крім того, обвинувачений вину визнав повністю, на обліках у лікарів нарколога, фтизіатра, психіатра не перебуває (а.п.61,62,63), за місцем мешкання характеризується задовільно (а.п.64), шкода завдана кримінальним правопорушення відшкодована, потерпілий до нього претензій не має та на суворому покаранні не наполягає (а.п. ).

Щире каяття ОСОБА_3 враховується судом, як обставина, що пом`якшує його покарання.

Однак, підстави для застосування ст. 69 КК України відсутні, як того просила сторона захисту, оскільки судом не може бути враховано, як обставина, що пом`якшує покарання - добровільне відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням, оскільки мобільний телефон був виданий ОСОБА_3 працівникам поліції (а.п. ), які вже повернули його потерпілому.

А враховуючи, що обвинувачений, є особою, що раніше тричі судима за скоєння аналогічних корисливих злочинів, протягом півтора років після звільнення з місць позбавлення волі, знову скоїв злочин, який відноситься до категорії тяжких, на думку суду застосування до ОСОБА_3 і ст. 75 КК України є неможливим і виходячи з поняття покарання та його цілей, керуючись ст. 50 КК України, суд вважає необхідним призначити йому покарання виключно у вигляді реального позбавлення волі, строк якого з урахуванням сукупності перелічених обставин, повинен бути мінімальним.

Під час досудового розслідування по даному кримінальному провадженню було проведено судово-товарознавчу експертизу № 2981-18, вартість якої складає в сумі 286 гривень (а.п.69), які підлягають стягненню з обвинуваченого в силу вимог ч. 2 ст. 124 КПК України.
На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, а також всі обставини по справі, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою продовжити до набрання вироком законної сили.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту його затримання, тобто з 28.05.2018року.

Речові докази:

- аркуш паперу на якому зафіксовано вхідний дзвінок з мобільного номеру НОМЕР_1 - залишити в матеріалах справи,
- мобільний телефон марки "Samsung", модель "SM-J100H/DS", чорного кольору, імеі 1: НОМЕР_2 , імеі 2: НОМЕР_3 , та сім картку мобільного оператору "Київстар" НОМЕР_1 - залишити потерпілому ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати, пов`язані із залученням експерта, у сумі 286 гривень.
Копію вироку вручити обвинуваченому ОСОБА_3 , негайно.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд протягом 30 днів лише з підстав, передбачених ч.3 ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1