Машівський районний суд Полтавської області
Справа № 531/1999/18
Номер провадження 1-кп/540/49/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2019 Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Машівка кримінальне провадження № 0000640 від 03.11.2018 стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Розумівка Карлівського району Полтавської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, пенсіонера, не депутата, не військовозобов`язаного, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.297, ч.3 ст.15, ч.3 ст.297 КК України, -

в с т а н о в и в :

02.11.2018 року близько 18.00 год. ОСОБА_4 з метою заволодіння предметами, що знаходяться на місцях поховання, прибув на територію «Старого кладовища», що розташоване на перетині провулку Ніколаєвського та вулиці Шевченка в м. Карлівка Полтавської області, з метою їх подальшої реалізації у якості металобрухту. Реалізувати свій злочинний намір та розуміючи, що незаконно заволодіваючи предметами, що знаходяться на могилах, він не тільки завдає майнову шкоду власникам могил, але й вчиняє наругу над вказаними похованнями, ОСОБА_4 , маючи при собі заздалегідь підготовлені підручні засоби, підійшов до місця поховання ОСОБА_5 , де, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, порушуючи загальноприйняті етичні засади суспільства щодо поваги до померлих і місця їх поховання, демонтував металеву огорожу навколо могили ОСОБА_5 , чим заподіяв родичу померлого ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 804 грн. В подальшому вказану огорожу ОСОБА_4 переніс за місцем свого проживання з метою подальшого продажу як металобрухту. Окрім цього, 03.11.2018 року близько 18.00 год. ОСОБА_4 з метою заволодіння предметами, що знаходяться на місцях поховання, прибув на територію «Старого кладовища», що розташоване на перетині провулку Ніколаєвського та вулиці Шевченка в м. Карлівка Полтавської області, з метою їх подальшої реалізації у якості металобрухту. Реалізуючи свій злочинний намір та розуміючи, що незаконно заволодіваючи предметами, що знаходяться на могилах, він не тільки завдає майнову шкоду власникам могил, але й вчиняє наругу над вказаними похованнями, ОСОБА_4 , маючи при собі заздалегідь підготовленні підручні засоби, підійшов до місця поховання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , де, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, порушуючи загальноприйняті етичні засади суспільства щодо поваги до померлих і місця їх поховання, демонтував металеві фрагменти огорожі у вигляді шару діаметром 3,5 см. в кількості 2 шт., вартістю 56 грн. за 1 шт., чим міг заподіяти родичці померлих ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 112 грн. Однак свій злочинний умисел до кінця не довів, не виконавши всіх необхідних для заволодіння металевими предметами дій, з причин, що не залежали від його волі, оскільки останній був помічений випадковим перехожим ОСОБА_10 .
За таких обставин, дії обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно кваліфікувати за ч.1 ст.297 КК України, як наруга над могилою та незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі, вчиненого з корисливих мотивів та за ч.3 ст.15, ч.3 ст.297 КК України, як незаконний замах на вчинення дій пов`язаних з наругою над могилою та незаконним заволодінням предметами, що знаходяться на могилі, вчиненого з корисливих мотивів, повторно.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні даних злочинів визнав повністю за обставин вказаних в обвинуваченні та показав, що причиною заволодіння предметами з могил стало тяжке матеріальне становище, оскільки він є пенсіонером та має дружину, яка хворіє та потребує ліків. У скоєному щиро кається.

Потерпілі у судове засідання не з`явилися, подали заяви з проханням розглядати кримінальне провадження без їх участі та повідомили про відсутність претензій до обвинуваченого, цивільні позови не заявили (а.с.49-53).

Крім повного визнання обвинуваченим вини по висунутому обвинуваченню, суд вважає, що його винуватість в скоєних злочинах, підтверджується іншими зібраними в ході досудового розслідування доказами, які суд у відповідністю з ч.3 ст. 349 КПК України визнав досліджувати недоцільним, оскільки вони ніким не оспорюються. Учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає та їм роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він за місцем проживання в АДРЕСА_1 характеризується позитивно, оскільки скарг від сусідів не надходило, мешкає спільно з дружиною ОСОБА_11 , перебуває на пенсії (а.с.93-95), згідно довідки Карлівської ЦРЛ № 1152 від 07.11.2018р. на «Д» обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.с.97), раніше не судимий (а.с.96), за висновком досудової доповіді від 26.04.2019 року існує середня ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення та виконання покарання у громаді можливе за умови застосування соціально-виховних заходів та контролю (а.с.63,64).

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів.

Обставин, що обтяжують покарання суд не вбачає.

При обранні покарання обвинуваченому, суд у відповідності зі ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які класифікуються як середньої тяжкості та тяжкий, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують його покарання, відношення до вчинених злочинів та обставини їх вчинення, думку потерпілих, які не наполягають на суворому покаранні і приходить до висновку, що необхідним та достатнім покаранням обвинуваченому для його виправлення та попередження нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі в межах мінімальної санкції статтей.

Виходячи з викладеного та враховуючи те, що обвинувачений є пенсіонером, обмеження волі призначити неможливо.

Разом з тим, враховуючи обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого: активне сприяння розкриттю злочину та щире каяття, вчинення злочину вперше, суд вважає за доцільне застосувати до нього звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України на мінімальний строк, оскільки вважає, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, однак в умовах здійснення контролю за його поведінкою в період строку звільнення від покарання з покладенням обов`язків, передбачених пп. 1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України.

Долю речових доказів, суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України і вважає, що два металеві шари, які були збиті з огорожі з місця поховання та дві труби довжиною 92 см, які з`єднані між собою металевою проволокою діаметром 0,5 см., скручені кругами; металеві пластини шириною по 5 см. кожна в кількості 2шт., металеві пластини в кількості 2 штуки, з`єднані між собою кругами товщиною 3 см., 9-т прутів довжиною по 109 см., які зберігаються в кімнаті речових доказів Карлівського ВП, слід повернути потерпілим за приналежністю; пилку по металу, молоток, цвяходер, які зберігаються в обвинуваченого, слід залишити останньому за приналежністю (а.с.70).

Ураховуючи що речові докази вирішено повернути потерпілим, арешт, накладений за ухвалою слідчого судді Карлівського районного суду від 07.11.2018 року (а.с.72) слід скасувати.

Процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим та призначити покарання:

-за ч.1 ст.297 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік;

-за ч.3 ст. 15 ч.3 ст.297 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

У відповідності зі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Зобов`язати ОСОБА_4 відповідно до п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України у період іспитового строку:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи;

3)не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації.

Речові докази два металеві шари, які були збиті з огорожі з місця поховання повернути потерпілій ОСОБА_9 ; дві труби довжиною 92 см, які з`єднані між собою металевою проволокою діаметром 0,5 см., скручені кругами; металеві пластини шириною по 5 см. кожна в кількості 2шт., металеві пластини в кількості 2 штуки, з`єднані між собою кругами товщиною 3 см., 9-т прутів довжиною по 109 см. - повернути потерпілому ОСОБА_6 ; пилку по металу, молоток, цвяходер, які зберігаються в обвинуваченого, - залишити ОСОБА_4 .

Арешт, накладений за ухвалою слідчого судді Карлівського районного суду від 07.11.2018 року - скасувати.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Машівський районний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у випадку його оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1