Справа №127/8241/19
Провадження №1-кс/127/4854/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 березня 2019 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю скаржника ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці скаргу ОСОБА_3 , в порядку ст. 303 КПК України, на постанову старшого слідчого ВРЗСТ СВ Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_4 від 12.03.2019 р. про закриття кримінального провадження № 0000195 від 01.02.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області знаходиться скарга ОСОБА_3 , в порядку ст. 303 КПК України, на постанову старшого слідчого ВРЗСТ СВ Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_4 від 12.03.2019 р. про закриття кримінального провадження № 0000195 від 01.02.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
Скарга мотивована тим, що постановою від 12.03.2019р. ст. слідчого ВРЗСТ Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000195 від 31 січня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України - закрите у зв`язку з встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення на підставі п.2 ч.1ст. 284 КПК України.
Досудовим слідством встановлено, що 31 січня 2019 року близько 14.45год водій ОСОБА_6 , керуючи технічно-справним автомобілем марки «Мерседес Бенц Спринтер» д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись в напрямку вулиці Липовецької, в районі кінцевої зупинки громадського транспорту «ВПЗ», під час перевезення 25 пасажирів в салоні, що перевищує дозволеною технічною характеристикою даного транспортного засобу у вигляді 21-ого місця для сидіння, допустив наїзд на малолітнього пішохода ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , вибіг на розмітку пішохідного переходу, зліва-направо відносно напрямку руху автомобіля, з-за задньої частини тролейбуса №257, який зупинився в зустрічному напрямку на зупинці громадського транспорту для здійснення висадки пасажирів.
Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_7 відповідно до висновку судово-медичної експертизи №180/248 від 05.03.2019р. отримав тілесні ушкодження у вигляді: «закрита черепно-мозкова травма - забій головного мозку, гематома м`яких тканин чола зліва, травматичний підвивих 1-ого шийного хребця, забій, садна лівої кисті, лівого коліна, гомілки», які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступені тяжкості, оскільки за своїм характером спричинили тривалий )понад 21 день) розлад здоров`я.
Оскаржуваною постановою дане кримінальне провадження було закрите, оскільки, на думку слідчого «безпосередньою причиною виникнення даної дорожньої ситуації є порушення пішоходом ОСОБА_7 вимог п.п.4.10, 4.1.4 (б) Правил дорожнього руху України пішоходом, які знаходяться у причинному зв`язку з отриманням ним тілесних ушкоджень. Водій ОСОБА_6 дій пішохода не передбачив, в момент виникнення небезпеки для руху - об`єктивної появи в полі зору пішохода ОСОБА_7 діяв відповідно до вимог п.18.1. ПДР України, однак він не мав технічної можливості своїми односторонніми діями попередити наїзд на пішохода терміновим гальмуванням з зупинкою автомобіля до смуги руху пішохода, що було категорично визначено експертним шляхом під час проведення авто технічної експертизи, тому в його діях відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.»
Скаржник вважає, що зазначена постанова ухвалена з порушенням норм процесуального права, є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки при встановленні обставин отримання тілесних ушкоджень малолітнім ОСОБА_7 внаслідок скоєння ДТП водієм автомобілем марки «Мерседес Бенц Спринтер» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_6 було неповно досліджено обставини, досудове слідство проведено з порушенням процесуальних прав потерпілого.
Підставою закриття кримінального провадження є висновок судової авто-технічної експертизи №95 від 21.02.2019р., відповідно до якого «водій ОСОБА_6 не мав технічної можливості попередити наїзд на пішохода шляхом термінового гальмування з зупинкою автомобіля до смуги руху пішохода ОСОБА_7 , тому в діях даного водія не вбачається невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходилися б у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди».
В п.1 досліджувальної частини висновку експерта зазначено, що в експертній установі, якій доручено проведення експертизи - Вінницькому НДЕКЦ МВС України, не має методики, яка науково-обгрунтована та достатньо апробована з питань визначення швидкості руху транспортних засобів по степені та характеру деформації, хоч в судовій автотехнічній експертизі така методика існує.

Також в штаті Вінницького НДЕКЦ відсутні фахівці в галузі фототехніки, які можуть вирішувати питання про швидкість руху транспортного засобу з урахуванням відеозапису, тому швидкість руху автомобіля марки «Мерседес Бенц Спринтер» д.н.з. НОМЕР_1 на час дорожньо-транспортної пригоди експертом не визначена.
В формулу визначення швидкості транспортного засобу експертом закладена швидкість 40-50 км, тому що такі дані зазначені слідчим в ухвалі про призначення експертизи, а слідчим дана швидкість взята з показів водія ОСОБА_6 , особи, що зацікавлена в уникненні від відповідальності від скоєння ДТП, а тому швидкість автомобіля на момент скоєння ДТП досудовим слідством не визначена, а тому рішення слідчого про неможливість попередити наїзд водієм ОСОБА_6 є необгрунтованим та безпідставним.
Скаржник зазначає, що залишились недослідженими відеозаписи з камер відеонагляду, які вилучені та знаходяться в матеріалах провадження, недослідженим залишилась місце деформації кузова автомобіля марки «Мерседес Бенц Спринтер», що утворилась внаслідок співударяння малолітнього сина ОСОБА_7 з автомобілем, не отримано висновку щодо механізму утворення деформації, слідчим не було віднайдено іншу експерту установу, де б малися фахівці та методика, визначення швидкості автомобіля за відеозаписами та характеру деформацій.
Як під час проведення досудового розслідування так і після закриття кримінального провадження по даному факту, скаржник - як матір малолітнього ОСОБА_7 . -- не була залучена до провадження як законний представник малолітнього потерпілого, що є порушенням ч.2., ч.3 ст. 55 КПК України, а тому слідчим вона була позбавлена права знайомитись з матеріалами провадження, надавати докази, що суперечить нормам ст. 56 ЦПК України. Про закриття справи, як про факт, що відбувся, повідомив телефоном слідчий. При цьому слідчим не встановлювались очевидці події ДТП, скаржник не знайомилась з матеріалами справи, в зв`язку з закриттям провадження, не мала змоги надати докази, які вважала за потрібне надати, була позбавлена можливості захищати свої права, свободи та законні інтереси, оскільки слідчі не проводили жодної слідчої дії, в зв`язку з чим просить постанову про закриття кримінального провадження від 31 січня 2019 року ст. слідчого ВРЗСТ Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000195 за ознаками кримінального правопорушення , передбаченого ч.1 ст.286 КК України скасувати.
В судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 та адвокат просили скаргу задовольнити з підстав, наведених у скарзі.
Слідчий ОСОБА_4 заперечував щодо вимог скарги, вважав, що рішення прийнято відповідно до вимог законодавства, тому просив відмовити в задоволенні скарги.
Слідчий суддя, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

Стаття 306 КПК України передбачає , що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави. Скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги. Розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Стаття 307 КПК України визначає, що за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 11) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Судом встановлено, що в провадженні старшого слідчого ВРЗСТ СВ Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_4 перебувало кримінальне провадження № 0000195 від 01.02.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
Так, постановою старшого слідчого ВРЗСТ СВ Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_4 від 12.03.2019 р. було закрито кримінальне провадження № 0000195 від 01.02.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
В судовому засіданні було встановлено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні проведено однобічно та поверхово, зокрема у даному кримінальному провадженні не дослідили відеозаписи з камер відеонагляду, які вилучені та знаходяться в матеріалах провадження, недослідженим залишилась місце деформації кузова автомобіля марки «Мерседес Бенц Спринтер», що утворилась внаслідок співударяння малолітнього сина ОСОБА_7 з автомобілем, не отримано висновку щодо механізму утворення деформації, слідчим не було віднайдено іншу експерту установу, де б малися фахівці та методика, визначення швидкості автомобіля за відеозаписами та характеру деформацій, не було залучено матір малолітнього ОСОБА_7 в якості законного представника малолітнього потерпілого.
Таким чином, слідчий суддя прийшов до висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови слідчим не дотримано вимог ч.5 ст. 110 КПК України, не перевірено всіх фактів та обставин кримінального правопорушення, не надано їм правової оцінки, в оскаржуваній постанові не достатньо обґрунтувань щодо відсутності складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 364, ч.1 ст. 367 КК України та складу будь-якого іншого кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо: 1) встановлена відсутність події кримінального правопорушення; 2) встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення; 3) не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати; 4) набрав чинності закон, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою; 5) помер підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого; 6) існує вирок по тому самому обвинуваченню, що набрав законної сили, або постановлена ухвала суду про закриття кримінального провадження по тому самому обвинуваченню; 7) потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення; 8) стосовно кримінального правопорушення, щодо якого не отримано згоди держави, яка видала особу.
Слідчим суддею встановлено, що при винесенні оскаржуваної постанови, в порушення вимог ч.2 ст. 9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, не надано належної правової оцінки обставинам кримінального правопорушеня № 0000195 від 01.02.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та прийнято рішення про закриття кримінального провадження кримінальне провадження у зв`язку з встановленням відсутності в діях водія ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 КК України.
В зв`язку з тим, що постанова про закриття кримінального провадження є необґрунтованою, невмотивованою та передчасною, а досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000195 від 01.02.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, проведено однобічно та поверхово, слідчий суддя дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 303, 304, 305, 306, 307 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_3 , в порядку ст. 303 КПК України, на постанову старшого слідчого ВРЗСТ СВ Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_4 від 12.03.2019 р. про закриття кримінального провадження № 0000195 від 01.02.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України задовольнити.
Скасувати постанову старшого слідчого ВРЗСТ СВ Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_4 від 12.03.2019 р. про закриття кримінального провадження № 0000195 від 01.02.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
Ухвала слідчого судді остаточна та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: