Барський районний суд Вінницької області
Справа № 1-97/2010
ВИРОК

Іменем України

11 листопада 2010 року м.Бар

Барський районний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Єрмічової В.В.,

з участю секретаря Лебедевіч Н.А.,

з участю прокурора Вараниці В.М.

з участю захисника підсудного адвоката Вітюка В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Барського районного суду кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя АДРЕСА_1 українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не працюючого , не одруженого, раніше судимого:

21.08.1975 року Барським районним судом за ч.2 ст.140 КК України до 2 років позбавлення волі;

11.05.1978 року Барським районним судом за ч.2 ст.81,17,ч.2 ст.140 КК України до 4 років позбавлення волі;

18.02.1983 року притягувався Барським РВ УМВС до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.140 КК України , на підставі ст.7 КПК України кримінальна справа закрита;

18.03.1987 року за ч.2 ст.140 КК України до 5 років позбавлення волі, з конфіскацією майна;

21.09.1992 року Барським районним судом за ч.1 ст.206 КК України до 7 місяців 12 днів позбавлення волі;

19.04.1995 року за ч.1 ст.206 КК України до штрафу в сумі 3 млн.крб.;

21.08.1995 року Барським районним судом за ст.17, ч.3 ст.140, ч.3 ст.140 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

02.12.2002 року Барським районним судом за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі;

06.09.2006 року Барським районним судом за ч.3 ст.296 КК України до 2 років позбавлення волі, в силу ст.71 КК України приєднано не відбутий строк до вироку Барського районного суду від 02.12.2002 року, і засуджено до 2 років 2 місяців позбавлення волі;

23.05.2008 року Вінницьким районним судом Вінницької області на підставі ст.81 КК України звільнений умовно-достроково із не відбутим строком 4 місяці 14 днів, за ч.2 ст.186, ч.3 ст.357 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_2 15.07.2008 року близько 15 год. перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, підійшов до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, які в цей час обідали на площадці біля кафе «Причал», що знаходиться в м.Бар Вінницької області по вул.Св.Миколая,7 та попросив у них, щоб йому дали декілька гривень на горілку або , щоб його пригостили горілкою, на що йому відмовили. Після чого, ОСОБА_2, з корисливих мотивів, маючи умисел на збагачення за рахунок чужого майна, повторно таємно, викрав чоловічу сумку- «барсетку» вартістю 20 гривень, що належить ОСОБА_3 , в середині якої знаходились гроші в сумі 250 гривень, мобільний телефон «Моторола Л-7» та зарядний пристрій до нього загальною вартістю 640 гривень, стартовий пакет «Діджус» оператора мобільного зв'язку «Київстар» вартістю 15 гривень, на рахунку якого грошей не було, гарантійний талон на телефон, а також особисті документи ОСОБА_3 - паспорт громадянина України, військовий квиток, посвідчення водія, талон до посвідчення водія. Сховавши викрадену сумку-«барсетку» під куртку, ОСОБА_2 пішов в сторону автовокзалу. В цей час, ОСОБА_3 помітив відсутність своєї сумки, подивившись в сторону, куди пішов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 помітив ремінець від своєї сумки, який виднівся з-під куртки ОСОБА_2 Підсудний з метою утримання викраденого, не реагуючи на вигуки ОСОБА_3, усвідомлюючи, що він вже діє відкрито для потерпілого та інших осіб, з метою утримання викраденого при собі, прискорив рух та продовжував йти далі. Тоді ОСОБА_3 наздогнав ОСОБА_2 та забрав у нього свою сумку-«барсетку». Таким чином, всього у ОСОБА_3 було викрадено майна на загальну суму 925 гривень.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою вину не визнав у повному обсязі , суду пояснив, що в липні місяці 2008 року він купив на автовокзалі в м.Вінниці у невідомого чоловіка срібний ланцюжок із хрестиком за 275 гривень, які були з цінниками. Згодом він з`явився до Барського РВ ГУМВС на реєстрацію як умовно-достроково звільнений. Під час розмови із працівниками міліції ОСОБА_9 та ОСОБА_10, ОСОБА_10 застосував до нього фізичне насильство, через те, що він відмовився з ними співпрацювати та поломив йому вказівний та середній палець на правій руці. При зверненні до Барської ЦРЛ за медичною допомогою ОСОБА_10 записав його під іншим прізвищем. Йому було накладено гіпс , який він зняв 14.07.2008 року. Вважає дану обставину суттєвою, оскільки після пред'явлення йому обвинувачення він не міг підписувати документи , які наявні в матеріалах справи через перелом пальців, а тому вважає, що дані документи підписані іншою особою. 15.07.2008 року він вирішив продати срібний ланцюжок із хрестиком, який придбав у м.Вінниці, оскільки йому потрібні були гроші. Його знайомий порадив звернутись в кафе «Причал», що знаходиться в м.Бар Вінницької області по вул.Св.Миколая,7. Зайшовши в середину приміщення кафе «Причал» він побачив за прилавком бармена ОСОБА_11 та за столиком ОСОБА_12 Останній запропонував придбати у нього срібний ланцюжок із хрестиком за 100 гривень, однак вона відмовилась. Вийшовши з приміщення кафе, він побачив, що на площадці біля кафе за столиком сиділи і обідали п'ятеро чоловіків. Підійшовши до них, він запропонував їм купити у нього срібний ланцюжок із хрестиком. На їх прохання він дав їм подивитись ланцюжок із хрестиком. Через деякий час він зрозумів, що ланцюжок із хрестиком йому не збираються повертати. Побачивши на лавці поруч з ОСОБА_3 сумку-«барсетку» , з якої виднівся паспорт , він відкрито для усіх присутніх взяв дану сумку і затиснув її руками в себе на грудях та повідомив останнім, що він відасть сумку-«барсетку» після того, як йому повернуть ланцюжок із хрестиком. В цей час, ОСОБА_3 схопив за ремінець, який звисав від сумки-«барсетки» та потягнув до себе, вимагаючи повернути йому сумку-«барсетку». Після чого, він відразу віддав сумку-«барсетку» ОСОБА_3, хоча ланцюжок із хрестиком йому так і не було повернуто. Вважає , що дана кримінальна справа сфабрикована, з метою помсти йому працівниками міліції через відмову співпрацювати з ними. Всі факти викладені в матеріалах справи є надуманими та такими, що не відповідають дійсності. Вважає, що в його діях відсутній склад злочину, оскільки умислу на викрадення або в інший спосіб заволодіння майном та документами ОСОБА_3 в нього не було. Він так вчинив лише через неправомірні дії потерпілого та свідків, тому просить суд суворо не карати.

Хоча в судовому засіданні підсудний своєї вини у вчиненні вказаного злочину не визнав, однак його вина повністю доведена в судовому засіданні показами потерпілого та свідків.

Потерпілий ОСОБА_3 суду пояснив , що 15.07.2008 року близько 15 год.00 хв. він разом із ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_5 сиділи за столиком та обідали на площадці біля кафе «Причал», що знаходиться в м.Бар Вінницької області по вул.Св.Миколая,7. Він поставив поруч із собою на лавку свою сумку-«барсетку» в якій були його особисті документи, мобільний телефон марки «Моторола Л-7» , зарядний пристрій до нього та гроші в сумі 250 гривень. В цей час до них підійшов ОСОБА_2 та попросив, щоб вони дали йому гроші на горілку або пригостили горілкою, на що вони відмовили. Після цього, ОСОБА_2 запропонував купити в нього за 100 гривень ланцюжок із хрестиком, які на вигляд були срібні. Ланцюжок із хрестиком він тримав в руці і нікому в руки не передавав. ОСОБА_2 відмовили і він пішов. В цей час , він виявив, що зникла його сумка-«барсетка» і відразу подивившись в сторону ОСОБА_2, який вже відійшов від їхнього столика за огорожу кафе на відстань 5-6 метрів побачив, що з під куртки ОСОБА_2 видніється ремінець від його «сумки-«барсетки». Він відразу крикнув до ОСОБА_2, щоб той зупинився. ОСОБА_2 обернувся на його крик, однак продовжив йти в напрямку автовокзалу , прискоривши рух. Після чого, він наздогнав ОСОБА_2, який вже відійшов від них на відстань близько 10-12 метрів, від того місця де вони сиділи за столиком. З моменту виявлення зникнення його сумки-«барсетки» до моменту затримання ОСОБА_2 пройшло приблизно п'ять хвилин. Хто саме з ним затримав ОСОБА_2 не пам`ятає. ОСОБА_7 викликав міліцію. Він придбав у ОСОБА_2 ланцюжок із хрестиком за 10 гривень. Всі викрадені речі та документи йому повернуто. Цивільний позов не заявляє. Просить підсудного суворо не карати.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що 15.07.2008 року близько 15 год.00 хв. він разом із ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_7 сиділи за столиком та обідали на площадці біля кафе «Причал», що знаходиться в м.Бар Вінницької області по вул.Св.Миколая,7. В цей час до них підійшов ОСОБА_2 та запропонував купити в нього за 100 гривень ланцюжок із хрестиком, які на вигляд були срібні. Ланцюжок із хрестиком він тримав в руці і нікому в руки не передавав. Після того, як ОСОБА_2 відмовили, останній пішов у напрямку до автовокзалу. В цей час ОСОБА_3 виявив зникнення його сумки-«барсетки». Тоді ОСОБА_3 та ще хтось з присутніх за столиком крикнули до ОСОБА_2, щоб той зупинився, однак останній обернувся та продовжив йти в напрямку автовокзалу , прискоривши ходу. Тоді він разом із ОСОБА_3 наздогнали ОСОБА_2 та відібрали в нього сумку-«барсетку».

Свідок ОСОБА_6 суду пояснив , що 15.07.2008 року близько 15 год.00 хв. він разом із ОСОБА_3, ОСОБА_4 , ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_5 сиділи за столиком та обідали на площадці біля кафе «Причал», що знаходиться в м.Бар Вінницької області по вул.Св.Миколая,7. В цей час до них підійшов ОСОБА_2 та запропонував купити в нього за 100 гривень ланцюжок та хрестик, які на вигляд були срібні. Ланцюжок із хрестиком він тримав в руці і нікому в руки не передавав. Після того, як ОСОБА_2 відмовили , останній пішов у напрямку до автовокзалу. В цей час, було виявлено зникнення «сумки-«барсетки» ОСОБА_3, яка знаходилась з правої сторони від нього на лавці. Він побачив, що з-під куртки ОСОБА_2 , який вже відійшов від їхнього столика приблизно на 5-6 метрів, виднівся ремінець від сумки-«барсетки» ОСОБА_3 ОСОБА_2 затримали за металевою огорожею площадки. Коли наздоганяли ОСОБА_2, останній продовжував перебувати в русі. З моменту виявлення зникнення сумки-«барсетки» до моменту затримання ОСОБА_2 пройшло декілька хвилин. ОСОБА_7 викликав міліцію.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що 15.07.2008 року близько 15 год.00 хв. він разом із ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_5 сиділи за столиком та обідали на площадці біля кафе «Причал», що знаходиться в м.Бар Вінницької області по вул.Св.Миколая,7. В цей час до них підійшов ОСОБА_2 та попросив, щоб вони дали йому гроші на горілку або пригостили горілкою, на що вони відмовили. Потім ОСОБА_2 запропонував купити в нього за 100 гривень ланцюжок із хрестиком, які на вигляд були срібні. Ланцюжок із хрестиком він тримав в руці і нікому в руки не передавав. Після того , як ОСОБА_2 відмовили, ОСОБА_3 виявив зникнення своєї сумки-«барсетки». В цей час ОСОБА_2 вже відійшов від їхнього столика приблизно на 4-5 метрів і був затриманий за огорожею площадки. З моменту виявлення зникнення сумки-«барсетки» до моменту затримання ОСОБА_2 пройшло приблизно п'ять хвилин. ОСОБА_7 викликав міліцію.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що 15.07.2008 року близько 15 год.00 хв. він разом із ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_5 сиділи за столиком та обідали на площадці біля кафе «Причал», що знаходиться в м.Бар Вінницької області по вул.Св.Миколая,7. В цей час до них підійшов ОСОБА_2 та запропонував купити в нього за 100 гривень ланцюжок із хрестиком, які на вигляд були срібні. Ланцюжок із хрестиком він тримав в руці і нікому в руки не передавав. Після того , як ОСОБА_2 відмовили, ОСОБА_3 виявив зникнення своєї сумки-«барсетки». В цей час ОСОБА_2 вже відійшов від їхнього столика приблизно на 4-5 метрів , однак був затриманий з викраденим за огорожею площадки. З моменту виявлення зникнення сумки-«барсетки» до моменту затримання ОСОБА_2 пройшло приблизно п'ять хвилин. Він викликав міліцію.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснив , що 15.07.2008 року близько 15 год.00 хв. він разом із ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_5 сиділи за столиком та обідали на площадці біля кафе «Причал», що знаходиться в м.Бар Вінницької області по вул.Св.Миколая,7. В цей час до них підійшов ОСОБА_2 та попросив, щоб вони дали йому гроші на горілку або пригостили горілкою, на що вони відмовили. Після цього, ОСОБА_2 запропонував купити в нього за 100 гривень ланцюжок із хрестиком, з металу сірого кольору. Ланцюжок із хрестиком він тримав в руці і нікому в руки не передавав. Після того , як ОСОБА_2 теж відмовили, ОСОБА_3 виявив зникнення своєї сумки-«барсетки». ОСОБА_3 з кимось із присутніх наздогнали ОСОБА_2, який вже відійшов від них за огорожу площадки на 5-6 метрів та відібрали в нього сумку-«барсетку» ОСОБА_3 Чи хтось гукав ОСОБА_2 він вже не пам'ятає. Він підійшов , коли ОСОБА_2 вже затримали. ОСОБА_2 просив, щоб не викликали міліцію. ОСОБА_3 купив у нього ланцюжок із хрестиком за 10 гривень.

Свідки ОСОБА_13, ОСОБА_11 та ОСОБА_14 суду пояснили, що вони дійсно працювали в кафе «Причал» , однак нічого не можуть повідомити по даній кримінальній справі, оскільки їм нічого з цього приводу не відомо.

Свідок ОСОБА_15 суду пояснив , що в 2008 році він працював слідчим Барського РВ ГУМВС і в його провадженні перебувала дана кримінальна справа. Усі підписи на документах , які є в матеріалах справи, проставлені власноручно підсудним ОСОБА_2 Усі слідчі дії по справі проводились на законних підставах , фізичний примус та психологічний тиск на підсудного не чинився, підписи проставлені останнім добровільно.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснив , що він працює оперуповноваженим Барського РВ ГУМВС. Під час відібрання пояснень у підсудного ОСОБА_2 він не чинив на останнього психологічний тиск та не застосовував заходи фізичного впливу. В лікарню ОСОБА_2 з переломами пальців руки не доставляв.

Свідок ОСОБА_16 суду пояснила, що вона є матір`ю підсудного ОСОБА_2 Одного дня , влітку 2008 року , її сина привіз начальник карного розшуку Барського РВ ГУМВС ОСОБА_17 в стані алкогольного сп`яніння з поломаною рукою. Хто саме поламав руку сину їй не відомо, хоча він називав прізвище , однак вона не запам'ятала. Після того, як сина затримали , слідчий ОСОБА_15 чинив на нього психологічний тиск та заборонив приймати передачі, оскільки син, як повідомив останній, себе погано поводить. Після звільнення з місць позбавлення волі ОСОБА_2 проживав в іншій половині її будинку. Він не порушував громадського порядку, не зловживав спиртними напоями, ніхто із сусідів на нього до міліції не скаржився.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою вину у пред'явленому обвинуваченні не визнав у повному обсязі, однак його вина у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.186, ч.3 ст.357 КК України, підтверджується слідуючими матеріалами справи, а саме:

- заявою потерпілого ОСОБА_3 від 15.07.2008 року до Барського РВ ГУМВС про заволодіння його сумкою-«барсеткою», в якій знаходились документи, мобільний телефон та гроші (т.1.,а.с.6);

- протоколом огляду місця події, де об'єктом являється територія, що прилягає до магазину-кафе «Причал», що розташований в м.Бар по вул. Св.Миколая,7 (т.1,а.с.21);

- протоколом добровільної видачі від 15.07.2008 року відповідно до якого ОСОБА_3 добровільно видав сумку-«барсетку», мобільний телефон «Моторола Л-7» , зарядний пристрій до нього, стартовий пакет «Діджус» оператора мобільного зв'язку «Київстар», гарантійний талон на телефон, паспорт громадянина України, військовий квиток, посвідчення водія, талон до посвідчення водія, гроші в сумі 250 гривень та ланцюжок із хрестиком , який він купив у ОСОБА_2 за 10 гривень та фото грошових купюр номіналом дві по 100 гривень та одна п'ятдесят гривень(т.1, а.с.23-25);

- протоколом медичного огляду щодо встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння від 15.07.2008 року, відповідно до якого за висновком огляду ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного сп'яніння (т.1, а.с.38);

- протоколом огляду речових доказів від 24.09.2008 року, відповідно до яких об'єктом огляду являється: сумка чоловіча із тканини світлого кольору, мобільний телефон «Моторола Л-7», стартовий пакет «Діджус», паспорт громадянина України, військовий квиток, посвідчення водія, талон до посвідчення водія, гроші в сумі 250 гривень , ланцюжок із хрестиком з металу сірого кольору, (т.1, а.с.124,125);

- протоколом відтворення обстановки та обставин події від 14.09.2008 року за участю ОСОБА_3 та фото до нього (т.1, а.с.129-132);

- висновком експерта №1373 від 28.08.2008 року , згідно якого дійсна ринкова вартість мобільного телефону «Моторола Л-7» із зарядним пристроєм із урахуванням зносу складає 640 гривень (т.1, а.с.104-108);

- висновком експерта №878 від 15.04.2009 року згідно якого вартість чоловічої сумки з тканини світлого кольору з урахуванням зносу складає 20 гривень (т.1, а.с.274-276);

- висновком судово-почеркознавчої експертизи №1337 від 18.08.2010 року відповідно до якої рукописні записи , які знаходяться в матеріалах справи виконані самим ОСОБА_2 (т.3,а.с.140-144),

а також оголошеними в судовому засіданні показами свідків ОСОБА_18 та ОСОБА_19, які були понятим при добровільній видачі ОСОБА_3 чоловічої сумки-«барсетки» в якій знаходились мобільний телефон «Моторола Л-7», стартовий пакет «Діджус», паспорт громадянина України, військовий квиток, посвідчення водія, талон до посвідчення водія, гроші в сумі 250 гривень , ланцюжок із хрестиком з металу сірого кольору, схожого на срібло, який , як повідомив ОСОБА_3 він купив у ОСОБА_2 за 10 гривень та при яких ОСОБА_3 вказав , що дану сумку із вказаними речами у нього викрав ОСОБА_2 (т.1, а.с.254,258) і , які подали письмові заяви про підтримання показів даних ними на досудовому слідстві (т.1, а.с.93,122,152) ; свідків ОСОБА_20 , яка згідно рапорту дільничного Барського РВ ГУМВС не доставлена в судове засідання, оскільки після навчання вибула з м.Бар за місцем проживання (т.3, а.с.83,84) та ОСОБА_21, який згідно рапорту дільничного Барського РВ ГУМВС перебуває на строковій військовій службі (т.3, а.с.85,86) та, які були понятими під час відтворення обстановки та обставин події, а саме по черзі з ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_4 під час якої кожен із зазначених осіб розповідали як та за яких обставин ОСОБА_2 викрав чоловічу сумку-«барсетку» із вищевказаними речами (т.1,а.с.289,290, 293,294,297,298,304,305). Учасники процесу не наполягали на доставлені вищевказаних свідків в судове засідання для дачі показів, просили суд обмежитись оголошенням їх показів в судовому засіданні.

В судовому засіданні встановлено, що підсудний ОСОБА_2 15.07.2008 року близько 15 год. біля кафе «Причал», що знаходиться в м.Бар Вінницької області по вул.Св.Миколая,7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, відкрито заволодів чоловічою сумкою-«барсеткою» потерпілого ОСОБА_3 в якій знаходились особисті документи останнього та гроші , а тому суд вважає , що дії підсудного слід кваліфікувати за ч.2 ст.186 КК України , тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

До такого висновку суд дійшов зі слідуючих підстав.

Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини проти власності» від 06.11.2009 року, №10 крадіжка (таємне викрадення чужого майна) - це викрадення, здійснюючи яке, винна особа вважає, що робить це непомітно для потерпілого чи інших осіб.

Грабіж - це відкрите викрадення чужого майна у присутності потерпілого або інших осіб, які усвідомлюють протиправний характер дій винної особи, яка у свою чергу усвідомлює, що її дії помічені і оцініються як викрадення.

Згідно п.4 цієї Постанови дії, розпочаті як крадіжка, але виявлені потерпілим чи іншими особами і, незважаючи на це , продовжені винною особою з метою заволодіння майном, належить кваліфікувати як грабіж.

На виконання вказівок викладених в ухвалі апеляційного суду Вінницької області від 28.01.2009 року (т.1 , а.с.237-239) щодо підтвердження чи спростування правильності даної юридичної оцінки скоєного та в ухвалі апеляційного суду Вінницької області від від 14.04.2010 року щодо невиконання вказівки зазначеної в ухвалі апеляційного суду Вінницької області від 28.01.2009 року (т.2, а.с.257-259), в частині доведення умислу ОСОБА_2 на вчинення злочину передбаченого ч.2 ст.186 КК, судом детально перевірено покази потерпілого ОСОБА_3, свідків ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_4, які були очевидцями події, покази яких є незмінними як на досудовому слідстві , так і в судовому засіданні та узгоджуються з протоколом відтворення обстановки та обставин події за участю ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_8 (т.1,а.с.131,132,289,290,293,294,297, 298). Так, судом встановлено , що жоден із вищевказаних осіб не бачив , коли саме зникла сумка-«барсетка». Однак, після виявлення її зникнення , останні помітили , що з-під куртки підсудного, який відійшов від них на відстань 5-6 метрів, виднівся ремінь від сумки, а тому почали гукати , щоб він зупинився. Підсудний почувши вигуки обернувся та усвідомлюючи, що він вже діє відкрито для останніх, з метою утримання викраденого при собі, не зупинився, а навпаки продовжив та прискорив рух. Тому , затримали підсудного вже приблизно на відстані біля 10 метрів від місця знаходження потерпілого та вищевказаних свідків. Як повідомили останні подія тривала біля п'яти хвилин.

Суд критично відноситься до показів ОСОБА_2, оскільки в судових засіданнях під час розгляду справи іншим складом суду , останній кожен раз змінював покази. Так, в судовому засіданні підсудний наполягав, що умислу на викрадення сумки-«барсетки» потерпілого у нього не було. Він взяв в руки сумку-«барсетку» і притиснув її до своїх грудей відкрито, в присутності усіх вищевказаних осіб , оскільки в такий спосіб намагався спонукати їх припинити протиправні дії , а саме повернути йому ланцюжок із хрестиком.

Із урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що дії розпочаті ОСОБА_2 як крадіжка, були виявлені потерпілим та іншими присутніми особами і, незважаючи на це , продовжені підсудним з метою заволодіння майном, належить кваліфікувати як грабіж.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_2 викрадаючи сумку у потерпілого ОСОБА_3 мав прямий умисел на викрадення паспорта , оскільки в судовому засіданні останній повідомив про те, що побачив , що в сумці-«барсетці» знаходиться паспорт, а тому дії підсудного слід кваліфікувати за ч.3 ст.357 КК України , незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом або іншим важливим особистим документом.

Суд вважає безпідставними посилання підсудного ОСОБА_2 на фальсифікацію даної кримінальної справи, в тому числі підроблення його записів та підписів в документах , які знаходяться в матеріалах справи, які спростовані показами свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_15 та висновком судово-почеркознавчої експертизи №1337 від 18.08.2010 року Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, відповідно до якого записи і підписи, виконані самим підсудним (т.3,а.с.140-145).

Дослідивши зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що вина підсудного ОСОБА_2 повністю доведена i його дії слід кваліфікувати за ч.2 ст.186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж) та за ч.3 ст.357 КК України , незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом або іншим важливим особистим документом.

При призначенні покарання підсудному суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину - злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України, є тяжким злочином, злочин, передбачений ч.3 ст.357 КК України є злочином невеликої тяжкості, особу підсудного - ОСОБА_2 неодноразово судимий за корисливі злочини, має не зняті та не погашені судимості, вчинив злочин під час умовно-дострокового звільнення, посередньо характеризується за місцем свого проживання, що підтверджується довідкою Барської міської ради Вінницької області (т.3,а.с.29), на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога ОСОБА_2 не перебуває (т.1,а.с.42), клопотання потерпілого суворо не карати підсудного, і обставини справи.

Обставини, передбачені ст.66 КК України , які пом`якшують покарання підсудного , судом не встановлено.

Обставини , передбачені ст.67 КК України, які обтяжують покарання підсудного - вчинення злочину в стані алкогольного сп'яніння, рецидив злочинів.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що ОСОБА_2 необхідно призначити покарання в межах санкції ч.2 ст.186 КК України, пов'язане з позбавленням волі, та в межах санкції ч.3 ст. 357 КК України, пов'язане з обмеженням волі. Остаточну міру покарання ОСОБА_2 необхідно призначити у виді позбавлення волі.

По справі понесені судові витрати за проведення товарознавчих експертиз № 1373 від 28.08.2008 року , №878 від 15.04.2009 року, загальна вартість яких складає 2677 гривень 28 коп. та за проведення судово-почеркознавчої експертизи №1337 від 18.08.2010 року вартість якої складає 966 гривень 60 коп., а всього - 3643 гривень 88 копійок (т.1,а.с.109,277; т.3,а.с.146), які згідно ст.93 КПК України підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь установ, які проводили дані експертизи.

Питання про речові докази вирішити згідно ст.81 КПК України.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

На підставі викладеного, суд, керуючись ст.ст.323,324,328 КПК України та ст.65 КК України,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним і призначити покарання:

-за ч.2 ст.186 КК України - 4 (чотири) роки позбавлення волі;

-за ч.3 ст.357 КК України - 2 (два) роки обмеження волі.

Згідно ст.70 КК України за сукупності злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання ОСОБА_2 визначити у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

У відповідності зі ст.71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутого покарання по вироку Барського районного суду Вінницької області від 6 вересня 2006 року остаточну міру покарання ОСОБА_2 визначити у виді 4 (чотирьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

До вступу вироку в закону силу міру запобіжного заходу залишити попередню - утримання під вартою.

Строк відбування покарання рахувати з часу затримання з 16 серпня 2008 року.

Речові докази по справі: чоловіча сумка-«барсетка» з тканини світлого кольору, мобільний телефон «Моторола Л-7» із зарядним пристроєм, стартовий пакет «Діджус» оператора мобільного зв'язку «Київстар», гарантійний талон на телефон, паспорт громадянина України, військовий квиток, посвідчення водія, талон до посвідчення водія, гроші в сумі 250 гривень , які передані на зберігання ОСОБА_3 - залишити в ОСОБА_3; ланцюжок із хрестиком з металу сірого кольору передані на зберігання ОСОБА_2 - залишити в ОСОБА_2

Стягнути з ОСОБА_2 на користь НДЕКЦ при УМВС України у Вінницькій області витрати за проведення товарознавчих експертиз у сумі 2677 гривень 28 коп. та за проведення судово-почеркознавчої експертизи на користь Вінницького відділення КНІСЕ у розмірі 966 гривень 60 коп.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької

області протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя: