Справа № 447/1244/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/296/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2019 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 на вирок Миколаївського районного суду Львівської області від 18 липня 2018 року у кримінальному провадженні № 0000423 про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , проживає в АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Миколаївського районного суду Львівської області від 18 липня 2018 року ОСОБА_6 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначено їй покарання 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 грн.

За вироком суду ОСОБА_6 08.05.2017року о 20:30 год. перебуваючи поблизу свого будинку на дорозі за адресою с. Поляна, Миколаївського району Львівської області, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, тримаючи в правій руці дерев`яну палку довжиною близько 1-1,5 метра, прикладаючи фізичну силу, умисно нанесла нею своїй сусідці ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительці АДРЕСА_2 , декілька ударів по лівій стороні тіла, рук та ніг, чим спричинила синці на лівій боковій поверхні живота, на зовнішній поверхні лівого стегна і лівого колінного суглоба, котрі згідно висновку експерта відносяться до легких тілесних ушкоджень.

На вирок суду подали апеляційні скарги обвинувачена ОСОБА_6 , захисник ОСОБА_7 .

В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_6 просить вирок скасувати та ухвалити виправдувальний вирок у зв`язку із недоведеністю її участі у вчиненні кримінального правопорушення. На її думку, докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження, досліджені судом не в повному обсязі, про що свідчить надання переваги показанням свідків потерпілої ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Стверджує, що вирок зачитувався в суді першої інстанції у відсутності адвоката, потерпілої і прокурора, без надання їй останнього слова.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить вирок суду скасувати та виправдати ОСОБА_6 за відсутності в її діях складу злочину. Вважає, що вирок суду є необґрунтованим, висновки суду, викладені у судовому рішенні не відповідають фактичним обставинам справи. Допитана в судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України заперечила та пояснила, що в неї тривалий конфлікт із сусідами ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 через земельне питання. Суд повинен був поставитися критично та не покладати в обґрунтування вироку показання допитаних у судовому засіданні свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , оскільки вони фактично визнали, що в них із ОСОБА_6 неприязні відносини на ґрунті тривалого конфлікту. ОСОБА_6 здійснила самозахист своїх цивільних прав в розумінні ч. 1 ст. 15, ст. 19 ЦК України та перебувала в стані необхідної оборони в розумінні ст. 36 КК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення обвинуваченої ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , які підтримаи апеляційні скарги з наведених в них мотивів, пояснення потерпілої ОСОБА_9 прокурора ОСОБА_8 , які просять оскаржений вирок залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги в межах, передбачених ст.404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Вмотивованим є рішення, в якому наведенні належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Ухвалюючи вирок, суд першої інстанції встановив, що винуватість ОСОБА_6 підтверджується зібраними доказами.

Так, судом досліджено такі докази.

Покази потерпілої ОСОБА_9 , яка ствердила, що відносини із ОСОБА_6 неприязні на протязі тривалого часу, через спір за земельну ділянку. Конфлікт між нею та обвинуваченою стався 08.05.2017року близько 20год.30хв. через те, що корова потерпілою паслася на дорозі, яку обвинувачена вважає своєю власністю. На дорогу вибігла обвинувачена і почала кричати і бити її. Била палицею, нанесла 5 ударів по ногах і по руці. Це все бачила ОСОБА_12 .

Покази свідка ОСОБА_14 , який показав, що 08.05.2017 року не був безпосередньо присутній під час конфлікту між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , але здалека бачив як вони шарпалися. Крім цього вказав, що на голові обвинувачено була рана, але побої вони не знімали. Палки він не бачив. Ствердив, що бачив як ОСОБА_12 заглядала із за паркану за конфліктом між обвинуваченою та потерпілою.

Покази свідка ОСОБА_12 , яка показала, що 08.05.2017року біля 20год.30хв. почула крики. Вийшла і побачила ОСОБА_6 яка кричала на потерпілу, схопила палицю і побігла до потерпілої на загальну дорогу, де стояла ОСОБА_9 біля своєї корови. Бачила як ОСОБА_6 наносила ОСОБА_15 удари палицею по стегні. Було біля 5 ударів. Прибігли люди і конфлікт завершився. Через деякий час приїхали працівники поліції. Конфлікт тривав 5-10хв. Між потерпілою та обвинуваченою вже тривалий час конфлікті відносини.

Покази свідка ОСОБА_13 , яка показала, що 08.05.2018року біля 20год. бачила із свого подвір`я, яке знаходиться за 100 метрів від місця конфлікту, як ОСОБА_6 била потерпілу. ОСОБА_16 кричала, що дорога її, підбігла до ОСОБА_17 і била її палицею по стегні. Нанесла біля 5 ударів. Конфлікт тривав в цілому 20 хвилин.

Крім того, судом досліджено протокол огляду місця події від 19.05.2017року із фототаблицями до нього, відповідно до якого було оглянуто місце вчинення кримінального правопорушення.

При проведенні слідчого експерименту з свідком ОСОБА_12 15.05.2017року остання вказала, що 08.05.2017року почула що голосно кричить ОСОБА_16 , вона вийшла на вулицю щоб подивитися що сталося, і побачила як ОСОБА_16 із дерев`яною палицею підбігла до ОСОБА_17 і нанесла декілька ударів по лівій стороні тіла Шумської.

При проведенні слідчого експерименту з потерпілою ОСОБА_9 15.05.2017року остання вказала, що 08.05.2017року під час того, як вона гнала корову, до неї вийшла ОСОБА_16 , безпричинно вчинила із нею конфлікт, словесно погрожувала фізичною розправою, взяла дерев`яну палку та нанесла їй близько 10 ударів по різних частинах тіла.

При проведенні слідчого експерименту з свідком ОСОБА_13 15.05.2017року остання вказала, що 08.05.2017року бачила як ОСОБА_16 дерев`яною палицею нанесла декілька ударів по лівій стороні тіла ОСОБА_18 .

Враховуючи вказані докази в сукупності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що тілесні ушкодження, встановлені висновком експерта №55/17 від 10.05.2018року згідно якого, у ОСОБА_9 маються синці на лівій боковій поверхні живота, на зовнішній поверхні лівого стегна і лівого колінного суглобу, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, спричинено останній внаслідок дій ОСОБА_6 , і її вина у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.125 КК України повністю доведена.

Посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_6 на надання судом переваги показанням свідків потерпілої ОСОБА_10 та ОСОБА_19 , на те, що вирок зачитувався в суді першої інстанції у відсутності адвоката, потерпілої і прокурора, без надання їй останнього слова є безпідставним, так як в апеляційній скарзі не вказано жодного іншого очевидця подій, і клопотання про дослідження нових доказів не подано, а з журналу судового засідання вбачається, що суд після останнього слова обвинуваченої вийшов в нарадчу кімнату, та після проголошення вироку роз`яснив його зміст.

Колегією суддів не приймається посилання в апеляційній скарзі захисника на те, що суд повинен був поставитися критично та не покладати в обґрунтування вироку показання допитаних у судовому засіданні свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , оскільки вони фактично визнали, що в них із ОСОБА_6 неприязні відносини на ґрунті тривалого конфлікту, і, що ОСОБА_6 здійснила самозахист своїх цивільних прав в розумінні ч. 1 ст. 15, ст. 19 ЦК України та перебувала в стані необхідної оборони в розумінні ст. 36 КК України.

Так, зазначені свідки підтвердили факт неприязних стосунків з обвинуваченою, однак суд не мав підстав для визнання їх показів недопустимими доказами з огляду на відсутність доказів обмови вказаними свідками обвинуваченої.

Крім того, доводи апеляційної скарги щодо необхідної оборони не містять доказів на підтвердження вчинення потерпілою неправомірних дій чи застосування нею насильства щодо обвинуваченої.

За таких обставин колегія суддів не вбачає підстав для скасування вироку суду.

Керуючись п.1 ч.1 ст.407, ст.ст.418, 419 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення. Вирок Миколаївського районного суду Львівської області від 18 липня 2018 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий: ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4