ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 639/7638/17 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/557/19 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: В порядку КПК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

Головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові судове провадження за апеляційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 14 листопада 2018 року у відношенні ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:
Вказаною ухвалою суд відмовив у задоволенні клопотання захисника - адвоката ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

В обґрунтування прийнятого рішення суд вказав на те, що у з?вязку з тим, що засуджений ОСОБА_8 не відбував покарання у виправній колонії, відповідно він не був суб`єктом застосування вимог ст. 123 КВК України, тобто не міг приймати участі у виховних заходах, які проводяться в колоніях, що враховується при визначенні ступеня виправлення.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу районного суду та задовольнити його клопотання та звільнити засудженого умовно-достроково від відбування покарання.
З ухвалою суду не згоден, зазначає, що судом не були всебічно досліджені обставини справи.
Вказує на те, що засуджений перебував під вартою, відбув основного покарання, режим не порушував, стягнень не мав.
Таким чином, на думку захисника, не має значення де відбуває покарання засуджений в колонії чи в умовах слідчого ізолятора, право на звернення до суду з відповідним клопотанням з`являється одразу після вступу вироку в законну силу.
Крім того, зазначає що потрібно було зараховувати засудженому з розрахунку день за два період до 06.11.2017 року, а не до 20.06.2017 року, а якщо порахувати відбуте покарання виходячи з вказаного, засуджений станом на час постановлення оскаржуваної ухвали повністю відбув покарання.
Заслухавши доповідь судді, з`ясувавши думку прокурора, думку захисника ОСОБА_7 , який підтримав свою апеляційну скаргу, думку прокурора, який просив ухвалу районного суду залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника без задоволення, перевіривши матеріали провадження, та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України, обов`язковою складовою для прийняття судом рішення про безумовне умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного вироком суду кримінального покарання, є сумлінна поведінка та ставлення до праці засудженого, як умова доведеності виправлення останнього.

За змістом зазначеної норми сумлінну поведінку слід розуміти як комплекс зразкового дотримання режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні вказівок і розпоряджень адміністрації колонії, відсутність порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених.

Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання. Сумлінне ставлення до праці проявляється у поліпшенні кількісних та якісних показників виконуваної робити, підвищення виробничої кваліфікації, бережливому ставленні до обладнання та інструментів, додержання охорони праці та техніки безпеки.

З досліджених під час судового розгляду в судах першої та апеляційної інстанції даних встановлено наступне:

Засуджений ОСОБА_8 прибув до державної установи «Харківська установа виконання покарань (№27) 02.06.2015 року. За час тримання в установі до суспільно-корисної праці не залучався, режим тримання не порушував, стягнень та заохочень не мав.

30.11.2017 р. відповідною комісією установи засудженому ОСОБА_8 визначено відбувати покарання у виправній колонії максимального рівня безпеки з відбуванням покарання у звичайних жилих приміщеннях, та з урахуванням його статусу іноземця. Відповідно до листа Міністерства юстиції України від 15.12.2017 р., засудженому ОСОБА_8 визначено відбувати покарання в Роменській виправній колонії (№ 56) Сумської області, який надійшов до ХУВП (№ 27) через Північно-Східне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України 02.01.2018 року та 03.01.2018 року ОСОБА_8 черговим конвойним етапом мав бути направлений до вказаної виправної колонії для відбування покарання.

Проте останній до зазначеної виправної колонії для відбування покарання направлений не був, продовжував з 03.01.2018 р. по 21.02.2018 р. триматися в Харківському слідчому ізоляторі, 21.02.2018 р. звільнений на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 12.02.2018 р., яка в подальшому судом апеляційної інстанції була скасована.

У роз`ясненнях Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які викладені в постанові пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002, відповідно до яких суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії.

Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб.

Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

Таким чином з огляду на те, що засуджений ОСОБА_8 не відбував покарання у виправній колонії, відповідно він і не був суб`єктом застосування вимог ст. 123 КВК України, тобто не міг приймати участі у виховних заходах, які проводяться в колоніях, що враховується при визначенні ступеня виправлення, а також при застосуванні заходів заохочення і стягнення; до нього не застосовувалося стимулювання правослухняної поведінки за допомогою програм диференційованого виховного впливу з урахуванням поведінки, психічного стану і ступеня соціальної занедбаності для досягнення мети виправлення і ресоціалізації засуджених та формування і закріплення в засуджених прагнення до заняття суспільно корисною діяльністю, сумлінного ставлення до праці, дотримання вимог законів та інших прийнятих у суспільстві правил поведінки, підвищення їх загальноосвітнього і культурного рівнів.

Крім того засуджений ОСОБА_8 за час відбування покарання в установі до праці не залучався, що свідчить про відсутність основного критерію оцінки ступеню виправлення засудженого в процесі відбування покарання для можливості застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання передбаченого стаття 81 КК України, а саме засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці має довести своє виправлення

Отже викладені в оскарженій ухвалі висновки суду першої інстанції, колегія суддів вважає вірними, оскільки вони ґрунтуються на аналізі даних про відсутність у засудженого належних умов передбачених ст.81 КК України, для його умовно-дострокового звільнення.

Зважаючи на усі вказані обставини в їх сукупності, колегія суддів не знаходить підстав для скасування оскаржуваної ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 14 листопада 2018 року у відношенні ОСОБА_8 залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий -

Судді -