Справа №590/1453/18
Провадження № 1-кп/590/41/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 березня 2019 року Ямпільський районний суд

Сумської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

за участю: сторони обвинувачення, прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Ямпіль Сумської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000293 від 27.11.2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Щасливе, Оріховського району, Запорізької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , згідно ст.89 КК України раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,
ВСТАНОВИВ:
В середині червня 2017 року, у точно невстановлений день та час, ОСОБА_4 , в лісі неподалік від с. Микитівка Ямпільського району Сумської області виявив декілька рослин коноплі. В той момент, ОСОБА_4 , будучи обізнаним в тому, що вказані рослини коноплі являються наркотичним засобом, при вживанні яких можна отримати наркотичне сп`яніння, маючи умисел на незаконне придбання наркотичних засобів, вирвав вказані рослини коноплі, для подальшого їх висушування і зберігання для особистого вживання без мети збуту, та у такий спосіб незаконно придбав наркотичний засіб «канабіс». З метою реалізації свого злочинного наміру, направленого на незаконне поводження з наркотичними засобами, ОСОБА_4 переніс зірвані рослини роду коноплі до сараю, який розташований у дворі домогосподарства його фактичного місця проживання, а саме до адреси: АДРЕСА_2 . В подальшому ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне зберігання наркотичних засобів, поклав рослини «Канабіс» на горищі, на деревяних дошках сараю свого домогосподарства, таким чином почав зберігати наркотичний засіб «канабіс» для подальшого особистого вживання без мети збуту.

27.11.2017 року в ході огляду домогосподарства, за адресою: АДРЕСА_2 , де фактично проживає ОСОБА_4 , працівниками Ямпільського відділення поліції Шосткинського відділу поліції ГУНП в Сумській області було виявлено та вилучено речовину рослинного походження, зеленого кольору, яка згідно висновку експерта № 19/119/7-2/2064е від 21.12.2017 року: надана на дослідження речовина рослинного походження утворена особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, канабісом (верхівки з листями рослин роду Коноплі (Cannabis), який занесений в «Перелік наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів», затверджений Постановою Кабінету міністрів України від 06.05.2000 року №770 і речовиною, яка не є наркотичним засобом (фрагменти стебел рослин роду Коноплі (Cannabis), у складі яких тетрагідроканнабінолу не виявлено). Маса канабісу в перерахунку на висушену речовину становить 73,95 г..

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав та надав суду чіткі та послідовні покази з цього приводу, пояснивши, що в середині червня 2017 року, точної дати він не пам`ятає, в лісі, неподалік від с. Микитівка Ямпільського району Сумської області він виявив декілька рослин коноплі. Будучи обізнаним в тому, що вказані рослини коноплі являються наркотичним засобом, при вживанні яких можна отримати наркотичне сп`яніння, вирвав вказані рослини коноплі, для подальшого їх висушування і зберігання для особистого вживання без мети збуту. В подальшому він переніс зірвані рослини до сараю, який розташований у дворі домогосподарства його фактичного місця проживання, та поклав рослини «Канабіс» на горище свого домогосподарства. 27.11.2017 року в ході огляду його домогосподарства, працівниками Ямпільського відділення поліції Шосткинського відділу поліції ГУ НП в Сумській області було виявлено та вилучено речовину «канабіс».

Заслухавши пояснення обвинуваченого, з`ясувавши думку учасників судового провадження, за згодою обвинуваченого суд відповідно до ч.3 ст.26 та ч.3 ст.349 КПК України визнав за недоцільне досліджувати докази стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим змісту цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності його позиції, роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, суд обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, стосуються речових доказів та судових витрат.

При вирішенні питання про допустимість та належність досліджених доказів суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази (параграф 34 рішення у справі «Тейскера де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998 р., параграф 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 р.), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя (статті 5, 8 Конвенції) тощо.

Судом також врахована позиція ЄСПЛ, викладена у рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978р., «Коробов проти України» від 21.10.2011 р. «…що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків».

Дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю поза розумним сумнівом. У суду не має сумнівів щодо об`єктивності та правдивості показань обвинуваченого.

За таких обставин, суд вважає, що дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.1 ст.309 КК України, що виразились в незаконному придбанні та зберіганні без мети збуту наркотичного засобу.

Згідно ст.337 КПК України суд діє в межах висунутого обвинувачення.

Згідно з п.3 ч.1 ст.65 КК України суд, призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 у відповідності до положень ст.12 КК України вчинив злочин середньої тяжкості, у вчиненому розкаявся, на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває (а.с.39), у відповідності до ст.89 КК України раніше не судимий (а.с.40-41).

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст.66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. При цьому суд також враховує, що відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч.2 ст.50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів.

При розгляді даного кримінального провадження суд керувався принципами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно ст.6 якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом; кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, обставин, які пом`якшують та обтяжують його покарання, враховуючи роз`яснення, надані в п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції його від суспільства, а покаранням, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді штрафу.

Обрана підсудному міра покарання буде необхідною і достатньою для його виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ст.100 КПК України речові докази підлягають знищенню.

Згідно з ч.2 ст.124 КПК України витрати на проведення судової експертизи в сумі 989 (дев`ятсот вісімдесят дев`ять) грн. 60 (шістдесят) коп. слід покласти на обвинуваченого.

Запобіжний захід під час досудового розслідування відносно ОСОБА_4 не обирався.

Матеріальна шкода не завдана.

Керуючись п.1, п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», ч.3 ст.349, ст.ст.368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн..

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Після вступу вироку в законну силу долю речових доказів вирішити наступним чином: наркотичний засіб канабіс вагою в перерахунку на висушену речовину 73,95 г., який запаковано до спец. пакету експертної служби №3266314 з пояснювальними написами, що знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Ямпільського відділення поліції Шосткинського відділу поліції ГУНП в Сумській області знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави: витрати на проведення судової експертизи матеріалів, речовин і виробів № 19/119/7-2/2064е від 21.12.2017 року в сумі 989 (дев`ятсот вісімдесят дев`ять) грн. 60 (шістдесят) коп.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Ямпільський районний суд Сумської області протягом 30 днів з моменту його проголошення

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1