Справа №636/905/19
Провадження №1-кс/636/445/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 березня 2019 року м. Чугуїв
Слідчий суддя Чугуївського міського суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , слідчого СВ Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , законного представника ОСОБА_7 , розглянувши у судовому засіданні у приміщенні суду клопотання слідчого СВ Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та додані до клопотання матеріали кримінального провадження за №0000191 від 20.02.2019 року, стосовно: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чугуєва Харківської області, українця, громадянина України, із неповною середньою освітою, учня групи С-14 Чугуївського професійного ліцею, який на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, раніше засудженого вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 28.03.2018 року за ст. ст. 185 ч.1, 185 ч. 2, 185 ч. 3, 70 ч. 1 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 76, 104 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
25.03.2019 року слідчим СВ Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 спрямоване до суду клопотання, погоджене прокурором Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_8 , про застосування до неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000191 від 20.02.2019 року.

Зі змісту клопотання вбачається наступне: 18.02.2019 року близько 20 години 00 хвилин у неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебував у приміщенні квартири АДРЕСА_3 , де мешкає потерпілий ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном. Усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом збагачення за рахунок інших осіб, переконавшись що його дії залишаться непоміченими для сторонніх осіб, так як потерпілий ОСОБА_9 відпочивав, підійшов до полиць та шаф з побутовою технікою та умисно, протиправно, таємно заволодів товаром, а саме: системним блоком, який має технічні характеристики: процесор Pentium (R) Dual-Core CPU E6600 @ 3.06Ghz 3.07GHz, встановлена пам`ять 2,00 ГБ, ОЗУ: тип системи 64-розрядна операційна система, вартість якого відповідно до висновку експерта № 804/19 від 13.03.2019 року складає 2240 грн. 00 коп.; монітором марки «LG», модель «19EN33SA», вартість якого відповідно до висновку експерта № 804/19 від 13.03.2019 року складає 1093 грн. 00 коп.; провідниковою клавіатурою марки «PRIME», номер моделі «KB-2917», вартість якої відповідно до висновку експерта № 804/19 від 13.03.2019 року складає 35 грн. 00 коп.; провідниковою комп`ютерною мишкою марки «Logitech», модель «m-sbf96», вартість якої відповідно до висновку експерта № 804/19 від 13.03.2019 року складає 63 грн. 00 коп.; окулярами сонцезахисними, виготовленими із пластику синього кольору, вартість яких відповідно до висновку експерта № 804/19 від 13.03.2019 року складає 245 грн. 00 коп.; годинником марки «G-SHOCK» «Protection», модель «Casio GA-150» модуль 5255, рік випуску 2012, чорного кольору, вартість якого відповідно до висновку експерта № 804/19 від 13.03.2019 року складає 2141 грн. 70 коп. Після чого з місця вчинення злочину зник, вийшовши з приміщення квартири та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, своїми умисними злочинними діями ОСОБА_5 завдав матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_9 на суму 5817 грн. 70 коп. На підставі вищевикладеного ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України крадіжка, тобто, таємне викрадення чужого майна, вчинена повторно. 19.03.2019 року неповнолітньому ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні неповнолітнім ОСОБА_5 інкримінованого йому правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 , протоколом впізнання особи за фотознімками за участі потерпілого ОСОБА_9 , протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , протоколами огляду місця події від 19.02.2019 року, від 25.02.2019 року, від 12.03.2019 року, протоколами пред`явлення речей для впізнання за фотознімками за участі потерпілого ОСОБА_9 , висновком судово-товарознавчої експертизи №804/19 від 13.03.2019 року та іншими матеріалами кримінального провадження.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину за ч. 2 ст. 185 КК України, що являється злочином середньої тяжкості, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років.

Метою та підставами застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту згідно зі ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду у зв`язку з мірою покарання, яка загрожує останньому у разі визнання його винним у вчиненні злочину. Хоча підозрюваний й визнав свою вину на стадії досудового розслідування, проте санкція статті за якою ОСОБА_5 повідомлено про підозру, передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років;

2) незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки є достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 може мати тиск на свідків та потерпілих, які в подальшому можуть спотворити свої свідчення, які не будуть відповідати дійсності;

3) вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки ОСОБА_5 раніше вчиняв кримінальне правопорушення, на шлях виправлення не став, та знову вчинив злочини середньої тяжкості, зокрема за корисливі майнові злочини та лише 31.01.2019 року відносно ОСОБА_5 було складено обвинувальний акт за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 185 КК України, який направлено до Чугуївського міського суду Харківської області.

На підставі вищевикладеного та обґрунтовано зібраних доказів, беручи до уваги те, що досудовим розслідуванням встановлено достатньо підстав вважати існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, в ході досудового розслідування виникла необхідність обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Враховуючи те, що злочин, вчинений ОСОБА_5 , відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, а також враховуючи особу підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, те, що він не відвідує навчальний заклад, а також раніше судимий, судимість в установленому законом порядку не знята та не погашена, інші більш м`які запобіжні заходи, ніж домашній арешт не зможуть забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий й звернувся до суду з цим клопотанням, погодженим прокурором, щодо обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

В судовому засіданні прокурор та слідчий подане клопотання підтримали, просили його задовольнити, вважали, що підозра є обґрунтованою, наявні ризики, що дають підставу для застосування саме вказаного запобіжного заходу.

Підозрюваний ОСОБА_5 , його захисник та законний представник проти клопотання заперечували та просили обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби. При цьому підозрюваний пояснив, що він навчається та працює неофіційно, в разі обрання йому запропонованого слідчим запобіжного заходу він буде позбавлений можливості продовжити навчання.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали провадження, слідчий суддя приходить до наступного:

Зі змісту ст. 177 КПК України слідує, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання зокрема спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду. При цьому підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті зазначено в частині 2 ст. 177 КПК України. Відповідно до вимог, передбачених в ст. 178 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених в ст. 177 цього кодексу, повинен оцінити в сукупності й всі обставини перелічені цією статтею.

Виходячи зі змісту ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Частина 2 цієї статті наголошує, що домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Дослідженими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження встановлено, що 20.02.2019 року СВ Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області до ЄРДР внесені відомості за №0000191 про вчинене кримінального правопорушення за ознаками ч. 2 ст. 185 КК України.

19.03.2019 року ОСОБА_5 вручене повідомлення про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Про обґрунтованість підозри свідчать досліджені слідчим суддею під час розгляду клопотання докази: протоколи допиту потерпілого ОСОБА_9 від 20.02.2019 року та 07.03.2019 року, протоколи впізнання особи за фотознімками за участі потерпілого ОСОБА_9 від 07.03.2019 року, протоколи допиту свідка ОСОБА_10 від 12.03.2019 року, протоколи огляду місця події від 19.02.2019 року, від 25.02.2019 року та від 12.03.2019 року, протоколи пред`явлення речей для впізнання за фотознімками за участі потерпілого ОСОБА_9 від 15.03.2019 року, висновок судово-товарознавчої експертизи № 804/19 від 13.03.2019 року. Сукупність цих доказів дає підстави вважати, що підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, є обґрунтованою. При цьому слід зауважити, що на даному етапі провадження не можна вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначає лише причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування, продовження дії щодо підозрюваного обмежувальних заходів.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми для того, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Зі змісту рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року слідує, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fох, CampbellandHartleyv. theUnitedKingdom), п. 32, SeriesA, № 182).

Варто зазначити, що ОСОБА_5 є неповнолітнім та застосування до такої особи запобіжних заходів, регулюється додатково главою 38 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 484 КПК України, порядок кримінального провадження щодо неповнолітніх визначається загальними правилами цього Кодексу з урахуванням особливостей, передбачених цією главою.

Так, статтею 492 КПК України встановлено, що за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, до неповнолітнього з урахуванням його вікових та психологічних особливостей, роду занять може бути застосовано один із запобіжних заходів, передбачених цим Кодексом. Затримання та тримання під вартою можуть застосовуватися до неповнолітнього лише у разі, якщо він підозрюється або обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у статті 177 цього Кодексу.

Так, слідчим суддею під час розгляду клопотання встановлено, що підозрюваний проживає з з бабусею, є учнем Чугуївського професійного ліцею, виховується у неповній сім`ї. З урахуванням вікових та психологічних особливостей, до нього може бути застосований запобіжний захід.
Розглядаючи питання доцільності обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді його тримання під домашнім арештом, слідчий суддя враховує, що таке рішення обмежує його права і свободи та має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК України конкретним підставам і меті) що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості. В той же час, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Про існування ризиків, передбачених п. 1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення свідчать: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, характер та суспільна небезпека скоєного кримінального правопорушення, те що ОСОБА_5 28.03.2018 року вже засуджений судом за ст. 185 ч. 1, ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3, ст. 70 ч. 1 КК України до 4 років позбавлення волі із застосуванням ст. ст. 75 та 104 КК України 2 роки іспитового строку. Крім того в провадженні Чугуївського міського суду Харківської області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 за ст. 185 ч. 2 КК України.

Доводи слідчого та прокурора про те, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні не знайшли свого підтвердження під час розгляду клопотання.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі до 5 років, яке згідно статті 12 цього Кодексу, кваліфікується як злочин середньої тяжкості.

Але на думку слідчого судді навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину в даному випадку не може бути єдиним виправданням обрання вказаного запобіжного заходу, а тому при вирішенні вказаного клопотання, крім наявності ризиків, передбачених п. 1 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих матеріалів, оцінив в сукупності всі обставини, в тому числі і: вік особи, той факт, що підозрюваний раніше судимий, навчається, працює неофіційно, зареєстрований та проживає за різними адресами, факт наявності на розгляді в суді обвинувального акту відносно підозрюваного, крім того слідчим суддею враховується склад родини неповнолітнього, те, що він фактично мешкає з бабусею, взаємини між членами його родини, ставлення батьків до виховання неповнолітнього підозрюваного, морально-побутові умови його сім`ї, ставлення підозрюваного до навчання та роботи.

Зі змісту ст. 194 КПК України слідує, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя повинен встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про:

1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним в клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.1 та п. 2 частини 1 цієї статті, але не доведе обставин, передбачених п. 3 частини 1 цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною 5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання, передбачено ст. 194 КПК України.
Так, відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під цілодобовим домашнім арештом.
Свої доводи прокурор обґрунтовує тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, а це, в свою чергу, вказує на можливість переховуватися від органів досудового розслідування та /або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення. Однак, сама по собі тяжкість вчиненого злочину, в якому підозрюється особа, на переконання слідчого судді, не є достатньою підставою для застосування цілодобового домашнього арешту, без урахування інших обставин кримінального провадження та особи підозрюваного. Доводи прокурора не спростовують висновків слідчого судді про доцільність застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж того, який зазначений в клопотанні і який, в свою чергу є пропорційним тяжкості інкримінованого діяння та достатнім для досягнення завдань досудового розслідування.
На думку слідчого судді, підозрюваний на даній стадії досудового розслідування не є особою, яку потрібно ізолювати від суспільства для забезпечення виконання нею, покладених процесуальних обов`язків, враховуючи його особу та обставини, встановлені при розгляді клопотання. Слідчий у поданому клопотанні про існування обставин, що виключають застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно ОСОБА_5 окрім цілодобового домашнього арешту не довів а, в порушення вимог п.6 ч.1 ст.184 КПК України, обмежився лише загальними положеннями щодо порядку розгляду таких клопотань, та зазначив, що застосування більш м"яких запобіжних заходів не зможе забезпечити запобігання встановленим ризикам.
Положення ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлюють, що законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.
Таким чином, враховуючи вище приведене, слідчий суддя вважає, що в даному випадку прокурором не доведено обставин, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме - недостатності застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні, а відтак, керуючись ч. 4 ст. 194 КПК України, вважає застосувати ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід, ніж той, що зазначений в клопотанні, а саме домашній арешт в певний період доби, що в свою чергу дасть можливість підозрюваному реалізувати своє право на здобуття освіти.
Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 184-186, 193-194, 196 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СВ Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заборонити підозрюваному ОСОБА_5 залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду у певний період доби, а саме з 22 години вечора до 6 години ранку.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 :

1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожною вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, навчання.

Визначити строк дії ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на строк два місяці, тобто по 24.05.2019 року включно.

Вказані вище обов`язки діють з дня застосування домашнього арешту, тобто з 25.03.2019 року по 24.05.2019 року включно.

Ухвала про тримання ОСОБА_5 під домашнім арештом підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали направити начальнику Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області за місцем проживання підозрюваного, на якого покласти контроль за поведінкою ОСОБА_5 під час дії відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Роз`яснити підозрюваному, що працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися до житла підозрюваного, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

На дану ухвалу у п`ятиденний строк може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1