Комінтернівський районний суд м. Харкова
Номер провадження №1-кп/641/499/2019 Справа №646/2172/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2019 року Комінтернівський районний суд м. Харкова, в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю прокурора ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , секретаря ОСОБА_8 ,
при розгляді у відкритому судовому засіданні кримінального провадження, відомості про кримінальне правопорушення в якому внесені до ЄРДР за № 0000317 від 03.02.2019 за обвинуваченням ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
На розгляді Комінтернівського районного суду м. Харкова знаходиться кримінальне провадження, відомості про кримінальне правопорушення в якому, внесені до ЄРДР за № 0000317 від 03.02.2019 за обвинуваченням ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
В судовому засіданні обвинуваченим заявлено клопотання про зміну запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, в обґрунтування клопотання посилався на відсутність його провини у вчиненні злочину, фальсифікацію кримінального провадження, яке інкриміноване йому в провину, крім того, посилався на необхідність матеріального забезпечення своєї родини, при цьому вказав, що має на утриманні двох малолітніх дітей, дружину, яка знаходиться у відпустці по догляду за дворічною дитиною та яка має матір інваліда ІІ групи з дитинства, тому не має можливості самостійно забезпечувати родину.
Крім того, на обговорення судом поставлено питання щодо доцільності продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою в порядку ч. 3 ст. 331 КПК України.
Прокурор заперечувала проти задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу, при цьому вважала необхідним продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилалась на те, що ризики, встановлені під час застосуванні запобіжного заходу на теперішній час не змінились, зокрема, обвинувачений ОСОБА_7 може переховуватись від суду, оскільки був затриманий на автостанції, що свідчить про його намір покинути місто після вчинення ним злочину; може вчинити інше кримінальне правопорушення з метою уникнення кримінальної відповідальності за скоєння особливо тяжкого злочину та перешкоджати реалізації правосуддя; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, оскільки вони знайомі між собою. Таким чином, запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час судового розгляду.
Потерпілий підтримав думку прокурора, вважав можливим призначити справу до судового розгляду.
Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_6 підтримав думку свого підзахисного, вважав за можливе застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. Крім того, зазначив, що прокурором не надано доказів наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та обґрунтування неможливості запобігання ризикам шляхом обрання більш м`якого запобіжного заходу.
Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав своє клопотання та просив змінити запобіжний захід на не пов`язаний з триманням під вартою.
Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.
Так, ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 05.02.2019 року до обвинуваченого ОСОБА_7 застосовувався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, який в подальшому було продовжено, у зв`язку з існуванням ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.
При вирішенні клопотання ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу на більш м`який, суд приходить до наступного.
Згідно положень ч.ч. 1,2 ст. 331 КПК України, Під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 201 КПК України, зокрема, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.
В обґрунтування клопотання про зміну запобіжного заходу, обвинувачений посилається на недоведеність прокурором підстав, при застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, при цьому ж, заявляє клопотання про зміну запобіжного заходу на більш м`який, який в тому числі, може бути застосований, при наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Крім того, заявляючи клопотання про зміну запобіжного заходу на більш м`який, обвинувачений не зазначає обставини, які виникли після прийняття або існували під час прийняття попереднього рішення про обрання чи зміну запобіжного заходу, які не розглядались судом, та які є підставою для зміни запобіжного заходу.
Також, в клопотанні обвинуваченого відсутні посилання на наявність достатніх підстав вважати, що змінилися, зникли чи зменшились ризики, передбачені ст. 177 КПК України, на які вказує прокурор.
Враховуючи, що в обґрунтування клопотання не наведено будь-яких нових даних, які б свідчили про необхідність зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 , тому на даний час підстав для зміни запобіжного заходу, суд не вбачає.
При вирішенні питання щодо доцільності продовження строку запобіжного заходу, в порядку ч. 3 ст. 331 КПК України, суд дійшов наступного.
Так, ч. 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Відповідно до вимог п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Характер та фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, свідчать про підвищену суспільну небезпеку. У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
Відповідно до вимог статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права.
Тримання під вартою може бути виправданим в тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають правило поваги до особистої свободи.
З огляду на вищенаведене, суд враховує, що будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суду не надано, тому, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого в ході судового слідства, а також виконання процесуальних рішень у справі, суд вважає, доцільним продовжити строк тримання під вартою і приходить до висновку про необхідність продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 строк тримання під вартою на 60 днів.
На підставі викладеного, керуючись ст. 29 Конституції України, ст. 177, 178, 183,199,314-316,376, 392 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів в Харківській установі виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№ 27).
Строк дії ухвали до 18 липня 2019 року.
Копію ухвали направити для виконання.
Ухвала щодо продовження строку тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.
В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу відмовити.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає, заперечення проти цієї ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Головуючий суддя - ОСОБА_1

Судді - ОСОБА_3

ОСОБА_2