ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/541/18 Справа № 181/3/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2018 року м.Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря: ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі, апеляційну скаргу ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 , на вирок Межівського районного суду Дніпропетровської області від 06 березня 2018 року, у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001152 від 07.10.2017 року, стосовно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився у с. Іванівка Межівського району Дніпропетровської області, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України
за участю:
прокурора ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
потерпілої ОСОБА_9

В С Т А Н О В И В:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Вироком суду ОСОБА_6 визнано винуватим у скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.
Вирішено питання щодо судових витрат та речових доказів у кримінальному провадженні.
Вироком суду ОСОБА_6 визнаний винним у тому, що 6 жовтня 2017 року приблизно о 21 годині 10 хвилин, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, не відмовився від експлуатації транспорту та руху у темний час доби на неосвітленому транспортному засобі з несправним освітлювальним обладнанням, у якого не горіли фари та габаритні ліхтарі, не освітлювався причеп, що не відповідає вимогам стандартів, які стосуються безпеки дорожнього руху, чим створював небезпеку та перешкоду для інших учасників дорожнього руху, керуючи трактором «ЮМЗ-6» без реєстраційного номера, який знятий з обліку, та фактично належить ОСОБА_6 , з`єднаним з причепом «ПС-4» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_10 на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 , та фактичним володільцем якого є ОСОБА_11 , рухався по правій смузі вул. Центральної у с. Іванівка Межівського району Дніпропетровської області від вул. Папаніна у напрямку центра вказаного села.
У вказаний час по вул. Центральній с. Іванівка у зустрічному напрямку, з ближнім світлом фари рухався мотоцикл «Bashan Pilot», реєстраційний номер НОМЕР_3 , без бокового причепу, який зареєстрований за ОСОБА_12 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , та фактично належить ОСОБА_13 , під його керуванням, який не мав посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, перебував у стані алкогольного сп`яніння та перевозив у якості пасажира ОСОБА_14 ..
Під час подальшого зближення вказаних транспортних засобів, приблизно о 21 годині 10 хвилин, навпроти електроопори №56Х по вул. Центральній с. Іванівка, водій ОСОБА_6 допустив зіткнення лівою передньо-бічною частиною причепа «ПС-4» з`єднаного з керованим ним трактором «ЮМЗ-6» з передньою частиною мотоцикла «Bashan Pilot» під керуванням водія ОСОБА_13 .
Своїми діями водій ОСОБА_6 грубо порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5, 19.1. а), в), 31.1, 31.6 б) Правил дорожнього руху, в яких вказано:
п. 1.3.: «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих правил, а так само бути взаємно ввічливими».
п. 1.5.: «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків».
п. 19.1.: «У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої:
а) на всіх механічних транспортних засобах фари ближнього (дальнього) світла;
в) на причепах та транспортних засобах, що буксируються, габаритні ліхтарі».
п. 31.1 «Технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації».
п. 31.6.: «Забороняється подальший рух транспортних засобів, у яких:
б) у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритів».
Порушення експлуатації транспортом, та, як наслідок, порушення п.п. 19.1. а), в), 31.6. б) Правил дорожнього руху, з технічної точки зору, знаходиться в причинному зв`язку з настанням події даної дорожньо-транспортної пригоди.
Органами досудового слідства дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч. 2 ст. 286 КК України порушення експлуатації транспорту та правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого, та спричинили потерпілому тілесне ушкодження середнього ступеню тяжкості.

Вимоги апеляційних скарг та узагальненні доводи осіб, які їх подали

В апеляційній скарзі захисник, який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 просить вирок суду скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки в протоколі огляду місця події невірно зафіксовано місце зіткнення транспортних засобів, не зазначено кут підйому, так як мотоцикл рухався по наклоній поверхності, а також в протоколі зафіксовано, що місце пригоди освітлювалось світлом електроопори, але не зазначено який радіус освітлення місця пригоди. Крім того захисник вказує, що на схемі ДТП не зазначено місце знаходження трактора та слідчим не зафіксовано габарити причепу. Захисник вказує, що суд не усунув протиріччя між судовою автотехнічною експертизою та протоколом огляду місця події, які мають розбіжності щодо приборів освітлення, та зазначає, що експерту не були надані технічні характеристики та технічна документація причепу. Також захисник вважає, що слідчий експеримент проведено не в тій обстановці в якій відбулося ДТП, оскільки погодні умови не відповідали умовам в яких відбувалася подія, та проведений без участі свідків ОСОБА_15 і ОСОБА_16 .

В запереченні на апеляційну скаргу потерпіла ОСОБА_9 просить залишити вирок суду відносно обвинуваченого ОСОБА_6 без змін, а апеляційну скаргу захисника без задоволення посилаючись на те, що судом першої інстанції в повному обсязі, досліджені всі обставини дорожньо - транспортної пригоди, яка відбулася 06.10.2017 року.

Позиція учасників судового провадження.

Обвинувачений ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 підтримали апеляційну скаргу та просили скасувати вирок суду і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Прокурор в судовому засіданні просив вирок суду залишити без змін та зазначив, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 повністю підтверджується зібраними по справі доказами.

Потерпіла ОСОБА_9 просила залишити вирок суду першої інстанції без змін.

Мотиви апеляційного суду

Заслухавши доповідь головуючого судді, вислухавши учасників процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно із ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Висновок суду про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за обставин, викладених у вироку, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджується доказами, які були досліджені в суді першої інстанції та надана їм належна оцінка.

Так, в суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав вину та пояснив, що трактор яким він управляв був із не працюючими фарами, які то вмикались то ні, а горіли тільки габарити, а причеп не освітлювався жодним чином, фари освітлення причепу не працювали. Попереду їхав автомобіль Ланос під керуванням ОСОБА_17 , який почав гальмувати, а він щоб уникнути зіткнення з автомобілем прийняв право на узбіччя і зупинився, а що відбулося зіткнення побачив тільки тоді, коли коли вийшов з кабіни автомобіля.

Про те, що на причепі не горіли освітлювальні прибори пояснив ОСОБА_6 і в судовому засіданні апеляційної інстанції.

При огляді причепа виявлені пошкодження на лівому передньому колесі свіже пошкодження на шині та ободі у виді подряпин, на мотоциклі виявлені пошкодження деформація важелю перемикання передач, лівої підніжки, декоративного пластику з лівої сторони, подряпини на двигуні на правій бічній частині, освітлювані прилади трактора в не працюючому стані за винятком габаритного вогню з правої сторони, освітлювані прилади на причепу відсутні, освітлювальні прилади мотоцикла справні.

Факт несправності освітлювальних приладів на тракторі та причепі підтверджується висновкам судової експертизи технічного стану транспортного засобу № 12/10/93 від 15 грудня 2017 року.

Відповідно до висновків автотехнічної експертизи водій мотоцикла ОСОБА_13 не мав технічної можливості запобігти дане ДТП шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування, а технічна можливість уникнути негативного розвитку даної ДТП для водія ОСОБА_6 визначалася виконанням вимог п.19.1 а, в та 31.6 б ПДР України і у нього не було будь яких перешкод технічного характеру, які б не дозволили йому виконати їх, і невідповідність вимогам п.31.6 б з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з даною ДТП. В діях ОСОБА_13 не вбачається не відповідності вимогам п.12.2 та 12.3 ПДР України, які з технічної точки зору могли знаходитися в причинному зв`язку з ДТП.

Від пошкоджень в результаті ДТП наступила смерть ОСОБА_13 , що підтверджується висновком судово - медичної експертизи № 123-2017 року від 3 листопада 2017 року. Пасажиру мотоцикла потерпілому ОСОБА_14 в результаті ДТП було спричинено середньої тяжкості тілесні ушкодження. ( висновок судово- медичної експертизи № 424е від 20 грудня 2017 року.

Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги, що слідчим не зафіксовано та невірно встановлено місце зіткнення транспортних засобів, оскільки в протоколі огляду дорожньо-транспорної пригоди від 06 жовтня 2017 року та доданої до нього схеми зафіксована ділянка дороги на якій сталася пригода, яка має ширину проїзної частини 6 м. 50 см., транспортні засоби після їх зіткнення, де трактор ЮМЗ - 6 з причепом знаходиться під кутом на правій полосі проїзної частини по його траєкторії руху, а мотоцикл знаходиться на відстані 6 метрів, уламки від мотоциклу на відстані 3,7 м. та пляма червоного кольору на відстані 4,9 м. від краю проїзної частини по якій рухався трактор під керуванням ОСОБА_6 . Тобто, слідчим було зафіксовано відомості щодо обставин вчинення злочину. При цьому протокол та схема складені в присутності інспектора-криміналіста, двох понятих та обвинуваченого ОСОБА_6 , протокол був прочитаний учасникам слідчої дії в слух та заяви чи зауваження до якого від останніх не надходило. (Т.1 а.с. 58-70)

Крім того, дані обставини перевірялися судом першої інстанції під час судового розгляду, де потерпіла ОСОБА_9 пояснила, що прибувши на місце ДТП вона помітила мотоцикл, який лежав ближче до центру дороги, а свідок ОСОБА_15 , яка пояснила, що мотоцикл та хлопці лежали на своїй полосі руху.

Стосовно доводів апеляційної скарги, що в протоколі огляду ДТП не було зафіксовано кут підйому де відбулася пригода, то вони є необґрунтованими, так як відповідно до протоколу кут підйому фіксується, якщо проїзна частина крива в плані, в даній ситуації слідчим було зафіксовано підйом крутизною, тому кут на даній ділянці проїзної частини не потрібно було фіксувати.(Т.1 а.с.59)

Необґрунтованими також апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги, що слідчий в протоколі огляду повинен був фіксувати радіус освітлення місця ДТП, так як відповідно до протоколу огляду (Т.1 а.с.59), в пункті 14 зазначено, що загальна видимість та конкретна видимість з робочого місця водія не вимірювалася, оскільки не працюють освітлювальні прилади.

Апеляційний суд вважає безпідставними доводи апеляційної скарги, що слідчим не було зафіксовано габарити причепу та не встановлювалася потужність мотоциклу, так як вони не є таким, що мали б відношення для встановлення фактичних обставин справи, оскільки причиною ДТП було порушення водієм ОСОБА_6 п.19.1 а, в та 31.6 б ПДР України і у нього не було будь яких перешкод технічного характеру, які б не дозволили йому виконати їх.

Органом досудового розслідування під час проведення огляду дорожньо- транспортної пригоди було складено протокол та додатки до нього з фіксуванням, який відповідає вимогам ст.ст. 104,105,223,237 КПК України і зауважень при його складені не було, тому доводи захисту, що дана процесуальна дія не відповідає нормам КПК України є безпідставною.

Апеляційний суд вважає, що слідчий експеримент проведено з дотриманням вимог ст.ст. 223 та 240 КПК України, відтворення події було проведено при умовах подій, які мали місце під час ДТП, а саме у темну пору доби, при вологій проїзній частині та узбіччях, а також за участю свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 що підтверджено підписами даних осіб (Т.1 а.с.161-167), тому доводи в апеляційній скарзі, що при проведені слідчого експерименту погодні умови не відповідали тим умовам, які були на момент ДТП є необґрунтованими.

Автотехнічна експертиза проведена на підставі всіх доказів зібраних в ході досудового розслідування, ( а.с. 136 -175) тому доводи апеляційної скарги, про недостатність вихідних даних при проведені експертизи колегія суддів вважає необґрунтованими.

Судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження була надана оцінка всім доказам, тому підстав для скасування вироку із-за неповноти судового розгляду немає.

Покарання судом призначено в межах санкції статті за якою ОСОБА_6 визнаний винним і в апеляційній скарзі не оспорююється.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були би безумовною підставою для скасування судового рішення, також не встановлено.

Такими чином, апеляційний суд вважає, що вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, тому, апеляційну скаргу захисника необхідно залишити без задоволення.

Керуючись, ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , та обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без задоволення.
Вирок Межівського районного суду Дніпропетровської області від 06 березня 2018 року стосовно ОСОБА_6 - залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду вступає в законну силу негайно, але на неї протягом трьох місяців може бути подано касаційну скаргу до Кримінального касаційного суду Верховного Суду учасниками судового провадження з дня оголошення ухвали, а засудженим, який тримається під вартою з дня отримання копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4