н/п 1-кп/490/262/2018
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 травня 2019 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м.Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

із секретарями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Миколаєва обвинувальний акт, складений за результатами досудового розслідування кримінального провадження №0000654, за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, маючого на утриманні 2 неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України,

З участю сторін кримінального провадження: сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_7 ; потерпілі: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , представник потерпілих ОСОБА_11
сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_4 , захисники ОСОБА_12 , ОСОБА_13

ВСТАНОВИВ:

22.07.2017 близько 10-00 год. водій ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем «MAN 14.285», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався у світлий час доби по автодорозі Р-06 «Улянівка-Миколаїв» у напрямку від м. Нова Одеса в бік м. Миколаєва.

Також одночасно з ним по автодорозі Р-06 «Улянівка-Миколаїв» рухався технічно справний автомобіль «MERCEDES-BENZ Vito», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_14 у напрямку м. Нова Одеса, по лівій смузі свого руху, у якому в якості пасажирів перебували ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17

Рухаючись у вказаному напрямку водій ОСОБА_4 в порушення вимог п.п. 2.3 «б», 10.1, 16.3, дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» Правил дорожнього руху України, проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміни, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, перед поворотом ліворуч не дав дорогу транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо, не виконав вимогу дорожнього знаку 2.1. «Надати дорогу», внаслідок чого змінив напрямок руху ліворуч та виїхав на перехрестя.

В свою чергу водій автомобіля «MERCEDES-BENZ Vito», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_14 грубо порушив технічні вимоги п.п. 2.3 «б», 12.3 дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості 70 км/г» Правил дорожнього руху України, а саме: проявив неуважність до дорожньої обстановки, яка склалась, не стежив за її змінами, рухався зі швидкістю 95,5…99,7 км/г, маючи об`єктивну можливість заздалегідь виявити автомобіль «MAN 14.285», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який здійснює маневр повороту ліворуч та виїзд в його смугу руху, не вжив заходів для зменшення швидкості свого транспортного засобу аж до повної його зупинки, хоча мав таку технічну можливість та також продовжував рухатись вперед.

Внаслідок зазначених дій водіїв ОСОБА_4 та ОСОБА_14 , що не відповідали вимогам Правил дорожнього руху України, на перехресті автодороги Р-06(Ульянівка-Миколаїв) та автодороги М-14 (Одеса-Мелітополь-Новоазовськ) відбулося зіткнення правою боковою частиною автомобіля «MAN 14.285», реєстраційний номер НОМЕР_1 та передньою частиною автомобіля «MERCEDES-BENZ Vito», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «MERCEDES-BENZ Vito», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_14 , пасажири вказаного автомобіля ОСОБА_15 та ОСОБА_17 загинули на місці події, а ОСОБА_16 померла в реанімаційному відділенні ЛШМД м. Миколаєва.

В діях водія, а/м «MAN 14.285» р/н НОМЕР_1 вбачається невідповідність вимогам п.10.1, 16.13 ПДР України та дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», невідповідність дій водія приведеним вимогам знаходиться в причинному зв`язку з подією з технічної точки зору.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення за правовою кваліфікацією ч. 3 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило загибель кількох осіб.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав частково, та суду пояснив, що дорожньо-транспортна пригода трапилась приблизно о 10-00 годині 22.07.2017р. Він керував автомобілем «MAN 14.285», реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухався по автодорозі Р-06 «Улянівка-Миколаїв» у напрямку від м. Нова Одеса в бік м. Миколаєва, здійснюючи поворот наліво, він рухався зі швидкістю приблизно до 20 км/год. При повороті ліворуч обвинувачений звернув увагу на встановлені дорожні знаки: «Дати дорогу» та «Поворот ліворуч» і при виконанні маневру, пересвідчився, в тому, що в полі його зору немає інших автомобілів, окрім автомобіля «Жигулі», який повернув ліворуч перед ним. Ніяких предметів, які могли б завадити йому слідкувати за дорогою не було, він чітко бачив трасу, і вчасно перестроївся на ліву смугу для виконання повороту ліворуч. Однак, незважаючи на це, зманеврувавши та виїхавши на зустрічну смугу руху, він почув різкий звук гальмування та відчув удар, через що відскочив на пасажирське сидіння, а коли вийшов з автомобіля то побачив розбитий автомобіль «MERCEDES-BENZ Vito», розкидані речі, тіла людей. Внаслідок удару, права сторона його автомобілю повністю була пошкоджена.

Зазначив, що встановлені дорожні знаки «Дати дорогу» та «Поворот ліворуч» не відповідали вимогам ДСТУ, та обмежували йому оглядовість. Він не бачив на автодорозі автомобіль «MERCEDES-BENZ Vito».

Крім того, зазначив, що водій автомобіля «MERCEDES-BENZ Vito», в свою чергу порушив вимоги ПДР, перевищивши встановлену швидкість руху на вказаній ділянці дороги. У випадку дотримання водієм «MERCEDES-BENZ Vito», ПДР, він міг би вчасно загальмувати, та ДТП можливо було б уникнути.

З заявленими вимогами в цивільних позовах потерпілих обвинувачений не згоден.

Однак, незважаючи на позицію обвинуваченого, його вина у вчиненні інкримінованого правопорушення підтверджується наступними доказами, дослідженими судом: показами потерпілих, свідків та письмовими доказами.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 повідомила, що 22.07.2017 року о 12-17 год. їй написав смс-повідомлення брат та повідомив, що трапилось ДТП за участю її брата ОСОБА_18 . Цього дня її брат, разом з сім`єю (дружиною та малолітньою донькою) їхав в смт. Криве Озеро до матері, ОСОБА_10 , на відпочинок. Автомобіль, яким керував брат, був його власністю та він користувався ним більше 5 років. Вона часто їздила разом з ним в даному автомобілі, він професійно керував ним, закінчив автотехнікум. До відповідальності за порушення ПДР він не притягувався.
Обвинувачений вів себе зухвало, навіть не розкаюється у вчиненому, не намагався ні вибачитись, ні відшкодувати заподіяну шкоду потерпілим.
Просить задовольнити заявлений нею цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.
Зазначила, що просить суд обрати обвинуваченому максимально сувору міру покарання.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 показав суду, що 22.07.2017 року він повернувся додому з нічної зміни та йому зателефонувала племінниця та повідомила про те, що син загинув у ДТП. Він разом з дружиною поїхав на місце пригоди. Коли приїхали, то побачили Мерседес Віто розбитий на дорозі, поряд з ним всі речі були розкидані на трасі. Обвинувачений та його родичі ніяк не вибачались. З обвинуваченим він не спілкувався, на місці ДТП його він не бачив. Він запитував у людей, які знаходились на місці ДТП, де водій, але його не було. Також люди повідомили, що він зухвало себе поводив, а слідчий йому сказав, що обвинувачений надав неправдиві показання.
Підтримав у судовому засіданні заявлений цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, та просить суд обрати обвинуваченому найсуворішу міру покарання.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_19 суду пояснив, що 22.07.2017 року приблизно о 15-00 годині йому зателефонувала його сестра і повідомила, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди загинули його близькі родичі, а саме сестра ОСОБА_20 та її малолітня донька. ОСОБА_19 був знайомий з ОСОБА_14 6 років і йому було відомо про те, що ОСОБА_14 справно керував автомобілем, і не чув ніяких нарікань з приводу цього від його сестри. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди сестра ОСОБА_19 потрапила до лікарні, та він здійснював оплату за лікування. Просив суд задовольнити заявлений ним цивільний позов.

Потерпіла ОСОБА_10 від дачі показів відмовилась, просила суд обрати обвинуваченому найсуворішу міру покарання.

Свідок ОСОБА_21 у судовому засіданні показала суду, що раніше вона з водіями ОСОБА_4 та ОСОБА_14 не була знайома. Того дня 22.07.2017 року вона, разом зі своєю донькою їхала до м. Миколаїв, при цьому на її автомобілі працював відеореєстратор. Рухаючись в даному напрямку з лівої сторони вона обігнала 2 джипа, а перед ними був вантажний автомобіль. Попереду вантажного автомобіля був легковий автомобіль, який здійснив поворот ліворуч. Вона перестроїлась та зрівнялась з вантажною машиною, трохи проїхала і почула хлопок. Вантажний автомобіль їхав зі швидкістю приблизно 40 км/год. при повороті. Боковим зором вона побачила дим та місиво. Після побаченого вона була в паніці, рухалась далі в свою сторону та набирала 102 і побачивши працівників поліції розповіда їм про ДТП. На тій ділянці дороги, де повертав вантажний автомобіль є знак "Дати дорогу", його видно з усіх сторін. Було літо, тепло та сонячно, але сонце не сліпило. Інших осіб, які могли б бути причетним до ДТП не було. Оригінал запису з відеореєстратора, який зареєтрував час вчинення ДТП вона віддала слідчому, коли її викликали через 2 дні на допит. На відеореєстраторі було виставлено неправильний час.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_22 суду повідомила, що із ОСОБА_4 вона знаходиться у цивільному шлюбі. 21.07.2017 року разом з чоловіком ОСОБА_4 вони рухались з м. Львова до м. Херсона. Шлях прямував через м. Вознесенськ. У м. Вознесенську вони зупинились у готелі, щоб відпочити та вже приблизно о 08 годині ранку 22.07.2017р. виїхали до м. Херсона. Перед поворотом ліворуч, ОСОБА_4 впевнився, що не було ніяких перешкод та здійснив маневр поворот ліворуч, і в цей же момент, відбувся гучний удар. Перед ударом, на долю секунди, вони почули гальмівний свист. Вони вийшли з автомобіля, і побачили, що водій іншого автомобіля допустив зіткнення з їхнім, було дуже багато людей. В той момент, праворуч на дорозі ніхто не рухався. Автомобіль «Mercedes Vito» був повністю розбитим, на їхньому автомобілі була пошкоджена права сторона. Також, свідок ОСОБА_22 наголосила, що перед перехрестям, де трапилась дорожньо-транспортна пригода був розміщений дорожній знак «Дати дорогу», і ОСОБА_4 не зупинився, а пересвідчившись в тому, що його руху ніхто і ніщо не заважає, здійснив поворот ліворуч.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_23 , суду пояснив, що 22.07.2017 року він заступив на денну зміну чергування по м. Миколаєву. Отримав виклик про дорожньо-транспортну пригоду в районі Тернівської розвилки. Жінка, яка повідомила про подію вказала, що зіткнулись вантажівка та мікроавтобус, внаслідок чого, люди лежали на проїзній частині дороги. Свідок з колегами-патрульними прибули на місце події і викликали карету швидкої медичної допомоги. Свідком ОСОБА_23 було виявлено, що попереду автомобіля «Mercedes Vito» по напрямку м. Одеси, лежав чоловік без ознак життя, в самому салоні вказаного транспортного засобу, на задньому сидінні, знаходилась жінка з ознаками життя, але яка не реагувала на будь-які жести, і також там знаходилась дівчинка 5-6 років. Один із свідків повідомив, що він є лікарем і почав надавати медичну допомогу дівчинці. Після того, як на місце події прибули 2 карети швидкої медичної допомоги та надзвичайної служби, був демонтований водій, який знаходився на водійському місці зазначеного автомобіля і у якого ще були виявлені ознаки життя. Однак, пізніше, лікар, оглянувши дівчинку та чоловіка, констатував їх загибель внаслідок аварії. Крім того, ОСОБА_23 повідомив, що, у його присутності, обвинувачений ОСОБА_4 не надавав медичної допомоги потерпілим. Також, свідок ОСОБА_23 вказав, що ним особисто було допитано пасажира автомобіля «MAN 14.285», яка повідомила, що звернула увагу на дорожній знак «Дати дорогу», і впевнилась, що на дорозі, як на правій так і на лівій смузі, ніхто не заважає їхньому подальшому руху.

Згідно витягу з кримінального провадження №0000654, дата внесення відомостей до ЄРДР 22.07.2017р. 12:44 год., 22.07.2017 року близько 10:00 на автодорозі Р-06 «Ульянівка-Миколаїв» (поворот на північно-східний об`їзд) сталася дорожньо-транспортна пригода (зіткнення транспортних засобів) за участю автомобіля «MERCEDES-BENZ Vito», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканця с. Лимани, вул. Шкільна, Березанського р-ну, Миколаївської області та вантажного автомобіля «MAN 14.285», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса мешкання АДРЕСА_2 . В результаті ДТП водій ОСОБА_14 , його пасажири ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , мешканець АДРЕСА_3 , малолітня ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , мешканка АДРЕСА_3 загинули на місці пригоди, а ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , мешканка АДРЕСА_3 померла у реанімаційному відділенні ЛШМД м. Миколаєва. Особа, яку повідомлено про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідно до протоколу огляду місця події від 22.07.2017 року, оглядом встановлено: місце дорожньо-транспортної пригоди Миколаївська обл., Центральний р-н., а/д Р-06 в районі перехрестя з а/д М-14, на нерегульованому перехресті, сухій та чистій дорозі з середньозернистим асфальто-бетонним покриттям. Дорожнє покриття загальною шириною 7.15 м призначене для руху в одному напрямку, з 2-3,5 числом смуг шириною розділової смуги 0.15 м. До правової частини праворуч та ліворуч примикає узбіччя, а далі за ним лісосмуга. Місце події знаходиться в зоні дії дорожніх знаків, встановлених в напрямку проведення огляду: 2.1 «Дати дорогу», 3.29 «Обмеження максимальної швидкості», 5.53 «Покажчик напрямку». Зовнішні пошкодження автомобіля «MERCEDES-BENZ Vito», реєстраційний номер НОМЕР_2 виявились в повній деформації його передньої частини, даху спереду, вилив рідини. Передня права шина спущена, інші накачені. Передні блок-фари розтрощені, лобове скло та дзеркала відсутні. Зовнішні пошкодження автомобіля «MAN 14.285», реєстраційний номер НОМЕР_1 виявились у деформації паливних баків справа, пошкодження правого борту кузова, деформація правого відбійника. Шини транспортного засобу були накачані, стан освітлювальних приладів, лобового скла, бокового скла, дзеркал заднього виду без пошкоджень. Сліди гальмування належать автомобілю «MERCEDES-BENZ Vito», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

На дорожньому покритті виявлені сліди розливу рідини.

Крім того, на місці дорожньо-транспортної пригоди, виявлено труп дівчинки 5 років ОСОБА_15 , 115 см зросту. Труп дівчинки розташований на правому узбіччі по ходу руху автомобіля «MERCEDES-BENZ Vito», реєстраційний номер НОМЕР_2 в положенні лежачи, верхні та нижні кінцівки витягнуті вздовж тіла. В отворах носу та у вушних входах виявлена кров рідка. При пальпації: паталогічна рухливість лівого плеча, лівого та правого стегна. Виявлені чисельні сліди в ділянці голови, обличчя, верхніх та нижніх кінцівок. На передній поверхні грудної клітини ссадина. Грудна клітина кругла. В вухах виявлені сережки із жовтого металу з червоним камінням.

Труп ОСОБА_14 розташований в салоні карети швидкої медичної допомоги Peugeot Boxer з р/н НОМЕР_3 на каталці в положенні лежачи на спині. Нижні кінцівки витягнуті вздовж тіла. При пальпації відмічається паталогічна рухливість лівого передпліччя, відмічається перелом хрящів носу. Виявлені численні синці та ссадина в ділянці голови та обличчя.

Труп ОСОБА_17 розташований на проїздній частині автодороги Р-06 «Ульянівка-Миколаїв» в районі перехрестя з автодорогою М-14 «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ» в положенні лежачи на спині. Виявлені тілесні ушкодження: крепітація та паталогічна рухливість лівої гомілки, правої кісті та перелом кісток і хрящів носу. Грудна клітина зміщена в передньо-задньому направленні більш справа. Відмічається крепітація кісткових відламків в грудній клітині справа. На лівій руці та четвертому пальці виявлений перстень з жовтого металу.

Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 22.07.2017 року у ОСОБА_4 ознак сп`яніння не виявлено.

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 22.07.2017 року о 17 год. 15 хв. затримано ОСОБА_4 на підставі: безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.

Згідно протоколу огляду трупа від 29.07.2017 року, під час огляду трупа ОСОБА_24 ІНФОРМАЦІЯ_8 виявлений у морзі лікарні БСМП, розташованої за адресою: м. Миколаїв, вул. Корабелів, 14. На момент огляду труп знаходиться на землі, на спині, обличчям до гори. У лівій частині голови над бровою виявлено гематому, темного синьо-бурого кольору, розміром 3х2 см. Верхні кінцівки знаходяться у гіпсі, зігнуті у ліктях. На гіпсі правої кінцівки в області ліктя на гіпсі наявні плями бурого кольору. При огляді грудної клітини виявлено пошкодження 3-го та 4-го ребра з права. При огляді нижніх кінцівок було виявлено пошкодження правого стегна.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 2231 від 23.08.2017 смерть ОСОБА_17 настала в результаті тупої поєднаної травми у вигляді лінійного перелому кісток склепіння і основи черепа, ділянок крововиливів в підпавутинний простір правої півкулі головного мозку, багаточисленних переломів ребер по різним анатомічним лініям, переломів кісток тазу, розривів внутрішніх органів, переломів кісток нижніх кінцівок, супроводжуючих внутрішньочеревною і внутрішньо-плевральною кровотечою (1250 мл темної рідини крові), ускладненою геморагічним і травматичним шоком.

При судово-медичному дослідженні трупа виявлені тілесні пошкодження у вигляді: ран в області голови і обличчя, в області верхньої і нижньої кінцівки; садин а області голови і обличчя, в області грудної клітини і живота, в області верхніх і нижніх кінцівок; крововиливів в області голови, шиї і обличчя, в області верхніх і нижніх кінцівок; ізольованих крововиливів в м`які покрови голови скроневої області зліва і в лобової області справа; лінійного перелому кісток склепіння і основи черепа; ділянок крововиливу в підпавутинний простір правої півкулі головного мозку (субарахноїдальний крововилив); переломів ребер: справа 1-9-го по середньоключичній лінії з крововиливами в навколишні м`які тканини і пошкодженням пристінної плеври в проекції 2-3-го ребра, 7-10-го ребер по задньопідпахвовій лінії з крововиливами в навколишні м`які тканини, а також з пошкодженням пристінної плеври в проекції 8-9-го ребер; зліва 7-9 по лопаточній лінії з крововиливами в навколишні м`які тканини та з пошкодженням пристінної плеври в проекції 7-8-го ребер; розриву навколосерцевої сорочки, розриву інтими аорти, розриву правого куполу діафрагми, багаточисленних розривів правої долі печінки, розриву капсули селезінки; повного розходження лонного зчленування з розривом кресцово-повздовжнього зчленування зліва і крововиливи в навколишні м`які тканини; повного косопоперечного перелому малої та великої берцової кістки з масивними крововиливами в навколишні м`які тканини.

Всі вищенаведені тілесні ушкодження є прижиттєвими, на що вказує наявність крововиливів в місцях пошкоджень.

Беручи до уваги локалізацію, морфологічні особливості, а також перевагу внутрішніх пошкоджень над зовнішніми можна сказати, що всі вищевказані тілесні ушкодження виникли практично одномоменто з виступаючими частинами салону автомобіля в момент зіткнення з другим транспортним засобом, в своїй сукупності носять ознаки тяжких тілесних пошкоджень і мають прямий причинний зв`язок з настанням смерті.

Ступінь вираженості трупних явищ свідчить про те, що з моменту смерті і до дослідження трупу збігло приблизно 2 доби.

При судово-токсикологічному дослідженні крові трупа гр. ОСОБА_17 етиловий спирт не виявлений.

Беручи до уваги локалізацію тілесних пошкоджень, в момент дорожньо-транспортної пригоди потерпілий знаходився на пасажирському сидінні салону автомобіля.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 2303 від 07.11.2017 року, смерть ОСОБА_24 настала в результаті тупої поєднаної травми тіла у вигляді множинних переломів кісток скелету з пошкодженням внутрішніх органів. При судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_19 виявлені наступні тілесні пошкодження: перелом правої скроневої кістки; субарахноїдальні крововиливи; перелом нижньої челюсті справа; перелом правої скроневої плечевої кістки; перелом лівої променевої кістки; перелом правої стегнової кістки; перелом лівої променевої кістки; розрив правого крестцово-повздовжнього зчленування; перелом ребер зліва 2-4 по середньо-ключичної лінії; перелом ребер справа 3,4 по передньо-підмишечної лінії з пошкодженням пристінної лінії; забій легких і м`язів серця; множинні садини, синці, крововиливи і м`які тканини обличчя, голови, тулуба і кінцівок.

Беручи до уваги локалізацію і характер пошкоджень, обставини ДТП, в даному випадку, найбільш вірогідним є травма всередині автомобіля при дорожньо-транспортній пригоді. Всі вище перелічені пошкодження виникли при житті, одночасно, від дії тупих твердих предметів, вірогідніше за все, в результаті удару тіла об виступаючі частини салону автомобіля. По ступеню тяжкості тілесні пошкодження у ОСОБА_19 (Таращанської), відносяться до категорії тяжких тілесних пошкоджень за ознакою небезпеки для життя, які спричинили за собою смертельний результат. Відповідно до наданої медичної картки стаціонарного хворого № 5159/658, смерть ОСОБА_19 (Таращанської), наступила 28.07.2017, що не суперечить судово-медичним даним. При судово-хімічному дослідженню крові (Акт № 4372 від 24.07.2017) від трупа гр. ОСОБА_19 етиловий спирт не виявлений.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 2233 від 25.09.2017 смерть ОСОБА_15 настала внаслідок тупої закритої травми тіла у вигляді крововиливів під оболонки мозку, розтрощень капсули печінки, селезінки з внутрішньо- плевральною та внутрішньочеревною кровотечею, переломів кісток правого та лівого стегна.

При судово-медичному дослідженні трупа виявлено тілесні ушкодження: в області голови та шиї: садна в лобній області зліва, на лівій щоці, в області орбіти лівого та правого ока, в завушній області зліва; синець в лобній області зліва; крововилив в м`які покрови голови в лобні області зліва; крововиливи під оболонки мозку в області правої та лівої тім`яній долі обох мигдаликів мозочку та по всій базальній поверхні (субарахноїдальні крововиливи); ділянки деструкції речовини мозку зі сторони базальної поверхні правої та лівої скроневої долі, мигдаликів мозочку; в області тулуба: садна на передній поверхні грудної клітки; крововиливи в корені легень, ворота селезінки; неповний поперечний розрив аорти в грудному відділі з внутрішньо-плевральною кровотечею; розтрощення капсули печінки з крововиливом в тканину її та капсули селезінки з внутрішньочеревною кровотечею; в області кінцівок: садна на зовнішній поверхні лівого плеча та тильній поверхні лівої кисті; садна на передньо-зовнішній поверхні лівого стегна, лівої гомілки, лівої стопи та садна на передній поверхні правого стегна, передній поверхні правої стопи; закриті переломи правої та лівої стегнової кістки в нижній третині зі зміщенням та крововиливами в підлягаючі м`які тканини.

Всі вище вказані тілесні пошкодження прижиттєві, на що вказує наявність крововиливів, утворилися від дії тупих твердих виступаючих предметів салону автомобіля одномоментно в умовах ДТП при зіткненні двох автомобілів в строк, як вказано в постанові, а саме 22.07.2017.

По ступеню тяжкості пошкодження, виявлені при судово-медичному дослідженні в сукупності несуть ознаки тяжких тілесних пошкоджень. Між тілесними пошкодженнями, виявленими на тілі трупу ОСОБА_15 та настанням смерті мається прямий причинно-наслідковий зв`язок. Ступінь наявності трупних явищ свідчить про те, що з моменту смерті і до моменту дослідження трупа пройшло близько 1,5 доби.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 2232 від 03.08.2017 року, при судово-медичному дослідженні трупа гр. ОСОБА_14 виявлені тілесні пошкодження у вигляді: ран, саден, синців в ділянці голови, тулуба і кінцівок; крововиливу у м`які тканини голови з боку їх внутрішньої поверхні в лобно-тім`яно-скроневій області зліва; субарахноідального крововиливу по конвекситальній поверхні лобно-тім`яної долів обох півкуль головного мозку; забоїв речовини головного мозку; лінійного перелому кісток склепіння та основи черепа; косо поперекового перелому кісток лівого передпліччя в нижній його третині; повного поперекового перелому правої ключиці в ділянці середньої її третини; косо поперекового перелому правої стегнової кістки в нижній її третині; забоїв легень; крововиливу по центру великого сальника.

Всі вищевказані пошкодження мають ознаки прижиттєвих на вказує наявність крововиливів в місцях їх виникнення та утворилися від неодноразової дії тупих твердих предметів не виключно при ДТП в трок та при обставинах вказаних у постанові.

Дані тілесні пошкодження, виявлені на тілі потерпілого, в своїй сукупності мають ознаки тяжких тілесних пошкоджень і перебувають у прямому причинно-слідчому зв`язку з настанням смерті ОСОБА_14 .

Тілесні пошкодження виявлені при дослідженні трупа ОСОБА_14 виникли в момент первинного контактування транспортного засобу, що рухався. з перешкодою, коли потерпілий вдарявся о виступаючі частини салону автомобіля.

Локалізація та морфологічні властивості тілесних пошкоджень у ОСОБА_14 вказують на те, що вірогідніше всього під час ДТП при контактуванні транспортного засобу, що рухався, з перешкодою останній знаходився за кермом автомобіля.

Смерть ОСОБА_14 настала в результаті відкритою черепно-мозкової травми у вигляді субарахноідального крововиливу по конвекситальній поверхні лобно-тім`яних долів обох півкуль головного мозку, забоїв речовини головного мозку, лінійного перелому кісток склепіння та основи черепа, яка ускладнилася набряком, набуханням та здавленням речовини головного мозку.

Ступінь наявності трупних явищ свідчить про те, що з моменту смерті і до моменту дослідження трупа пройшло близько доби.

При судово-токсикологічному дослідженні крові від трупа ОСОБА_14 етиловий спирт не виявлений.

Згідно висновку експерта №560 від 19.09.2017 року - на момент ДТП ходова частина, рульове керування, робоча гальмівна система автомобіля «MAN 14.285» р/н НОМЕР_1 знаходились в працездатному стані. Невідповідностей вимогам ПДР України і ДСТУ 3649:2010 щодо технічного стану транспортних засобів, які могли б виникнути до ДТП та вплинути на його рух, в досліджуваних системах та механізмах не виявлено.

Згідно висновку експерта №561 від 19.09.2017 року - на момент ДТП ходова частина, рульове керування, робоча гальмівна система автомобіля «Mercedes Vito» р/н НОМЕР_2 знаходились в працездатному стані. Невідповідностей вимогам ПДР України і ДСТУ 3649:2010 щодо технічного стану транспортних засобів, які могли б виникнути до ДТП та вплинути на його рух, в досліджуваних системах та механізмах не виявлено.

Згідно висновку експерта №559 від 21.09.2017 року - первинний контакт між автомобілем «Mercedes Vito» р/н НОМЕР_2 і «MAN 14.285» р/н НОМЕР_1 відбувся передньою частиною, а/м «Mercedes Vito» р/н НОМЕР_2 з правою бічною частиною автомобіля «MAN 14.285» р/н НОМЕР_1 на відстані близько 3 м від переднього краю кабіни. Кут між подовжніми осями складав близько 105?±5? при відліку кута від подовжньої осі автомобіля «MAN 14.285» р/н НОМЕР_1 проти ходу годинникової стрілки до подовжньої осі автомобіля «Mercedes Vito» р/н НОМЕР_2 як вказано на схемі №1 цього висновку. Місце зіткнення розташовувалось наприкінці слідів гальмування, а/м «Mercedes Vito» р/н НОМЕР_2 .

Згідно протоколу огляду від 04.10.2017 року встановлено, що при запуску відео файлу розміром 326 МВ, тривалістю 5 min., кодек AVC, встановлено, що у лівому нижньому куті екрану відображається дата 2017/07/22 та час 14:49:00, але час не відповідає дійсності, так як він правильно не налаштований. У нижньому правому куті екрана відображається швидкість руху автомобіля 102 км/год та координати місця знаходження так як сам відеореєстратор підключено до «GPS». На самому екрані видно, що автомобіль рухається по автодорозі, яка має по дві смуги руху у обох напрямах, які розділені розподільчою смугою (газоном). При подальшому перегляді відео файлу встановлено, що на 04:00 хвилині відеозапису видно, що попереду автомобіля в лівій смузі руху рухається вантажний автомобіль, при цьому дорога вже має три смуги руху в одному напрямі. На 04:05 вказаний вантажний автомобіль починає здійснювати маневр повороту ліворуч та виїжджає на розподільчу смугу. Далі з 1 по 35 кадр вказаний вантажний автомобіль долає розподільчу смугу (що поділяє зустрічні потоки), тобто за час (кількість кадрів/а частоту кадрів) 35/30=1.17 сек та на 36 кадрі переднім лівим колесом виїжджає на смугу зустрічного руху.

Далі у 72 кадрі за задньою правою частиною автомобіля стає видно дим, який з`являється при гальмуванні з-під коліс автомобіля, що рухається у зустрічному напрямку При цьому видно просвіт між нижньою частиною вантажівки та проїжджою частиною зникає та при цьому вантажівка (її кузов) схиляється у правий бік, що говорить про удар у правий бік, а саме праву нижню частину. З моменту виїзду вантажівки на зустрічну смугу та до моменту зіткнення, з автомобілем, що рухався у зустрічному напрямку минуло 87-36=51 кадр, тобто час (кількість кадрів на частоту кадрів) 51/30=1.7 сек.

На 95 кадрі із-за задньої частини вантажного автомобіля з`являється задня частина мікроавтобуса, по якій можна ідентифікувати, що це є автомобіль Мерседес Бенс Віто.

При цьому захисник заявила клопотання про визнання вказаного доказу недопустимим, оскільки слідчий, не маючи для того, відповідних знань, здійснив розкадровку відеозапису.

Однак, суд не вбачає підстав, передбачених ст. 87 КПК України для визнання вказаного доказу недопустимим, та вважає можливим визнати відомості щодо розкадровки відеозапису та визначення часу руху автомобіля недостовірними відомостями, оскільки вказані висновки зроблені слідчим без застосування спеціальних знань, та не зазстосовувати вказані відомості в подальшому при вирішенні справи.

Згідно висновку експерта №809 від 25.10.2017р.: відповідно до слідів гальмування величина швидкості руху автомобіля «Mercedes Vito» р/н НОМЕР_2 перед подією складала більше 95,5...99,7км/год, тому що даний розрахунок не враховує затрат енергії на деформацію автомобіля при зіткненні (відсутня затверджена та апробована методики розрахунку затрат енергії на деформацію автомобілів). Розрахувати швидкість, а/м «MAN 14.285» р/н НОМЕР_1 неможливо через відсутність необхідної слідової інформації, встановлення швидкості по відеозапису потребує окремої спеціалізації та виходить за межі компетенції експерта-автотехніка. Дії водія, а/м «MAN 14.285» р/н НОМЕР_1 , при виконанні повороту наліво регламентувалися вимогами дорожніх знаків 2.1 та 4.1 та п. 9.2, 9.4, 10.1, 10.4, 16.13 ПДР України. Дії водія автомобіля «Mercedes Vito» р/н НОМЕР_2 в частині вибору швидкості регламентувалися вимогами дорожнього знаку 3.29 "Обмеження максимальної швидкості 70 км/г" та п. 12.6 (ґ) ПДР, а з моменту виникнення небезпеки для руху 12.3 ПДР України. В діях водія «Mercedes Vito» р/н НОМЕР_2 вбачається невідповідність вимогам п. 12.3 ПДР України та вимогам дорожнього знаку 3.29 "Обмеження максимальної швидкості 70 км/г", невідповідність дій п. 12.3 ПДР України знаходиться в причинному зв`язку з подією з технічної точки зору. В діях водія, а/м «MAN 14.285» р/н НОМЕР_1 вбачається невідповідність вимогам п. 10.1, 16.13 ПДР України та дорожнього знаку 2.1 "Дати дорогу", невідповідність дій водія приведеним вимогам знаходиться в причинному зв`язку з подією з технічної точки зору. Оскільки водії обох автомобілей мали технічну можливість запобігти події в даній дорожній ситуації шляхом дотримання вимог ПДР, то з технічної точки зору дії обох водіїв знаходяться в причинному зв`язку з настанням ДТП /а.с. 32-37 Т.2/.

Експерт ОСОБА_25 у судовому засіданні підтвердив висновок №809 від 25.10.2017р. та вказав суду, що при складанні висновку, він досліджував тільки ті дані, які були надані слідчим. Експерт взяв до уваги протокол дослідження відеозапису, який був складений слідчим. Оскільки не було надано слідової інформації, то надати конкретну відповідь на питання щодо того, хто саме винен в дорожньо-транспортній пригоді не було можливості. Так, експерт вказав, що швидкість руху автомобіля «Mercedes Vito» була визначена по слідовій інформації. Фактично, швидкість була більшою, тому що розрахункова швидкість надається мінімальною. Розрахунок швидкості було проведено по слідовій інформації на момент ДТП, а водій «MAN 14.285» повинен був дати дорогу всім транспортним засобам, які рухались праворуч відносно нього.

Згідно висновку експерта №1-03/18 від 12.03.2018 року, з технічної точки зору, розташування на розділювальній смузі трьох дорожніх знаків 2.1 «Дати дорогу», 5.53 «Покажчик напрямку» (розмірами 110х70 см, на висоті нижнього краю 1,55 м) і нижче наказового знаку 4.3 «Рух ліворуч» (насправді 4.1) впливали на видимість з робочого місця водіїв транспортних засобів, що повертають ліворуч з а/д Р-06 Ульянівка-Миколаїв на а/д Одеса-Мелітополь-Новоазовськ (в напрямку м. Херсон) та могли створювати реальні передумови до виникнення ДТП. Мінімальна величина швидкості автомобіля «MERCEDES-BENZ Vito» перед початком гальмування складала не менше 95,6…99,8 км/год. Отримане значення швидкості автомобіля «MERCEDES-BENZ Vito» 95,6…99,8 км/год є мінімальним, оскільки не враховує втрат кінетичної енергії на пошкодження обох транспортних засобів (ТЗ) учасників ДТП.

Зважаючи на час руху вантажного автомобіля «MAN 14.285» (з моменту в`їзду на бік зустрічного руху до моменту зіткнення з автомобілем «MERCEDES-BENZ Vito» ) з відеозапису автомобільного реєстратора та з врахуванням положення вантажівки на проїзній частині у момент зіткнення, яке встановлено у висновку судової транспортно-трасологічної експертизи №559 від 21.09.17 р. швидкість вантажного автомобіля «MAN 14.285» в поперечному напрямку дороги на цій ділянці перед моментом зіткнення з автомобілем «MERCEDES-BENZ Vito» становила близько 15,8 км/год.

Відповідно до вимог п.п. 1.4, 1.5, 2.3б), 10.4ч.2 (або 16.13 якщо дана ділянка є перехрестям, а не розв`язкою) Правил дорожнього руху України (ПДР) та дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» водієві автомобіля «MAN 14.285» ОСОБА_4 належало для виконання лівого повороту (на а/д М-14) завчасно зайняти ліве крайнє положення на проїзній частині свого напрямку руху до зони повороту (перехрестя) та у випадку необхідності дати дорогу зустрічному автомобілю «MERCEDES-BENZ Vito»; при цьому водій ОСОБА_4 вправі був розраховувати, що всі учасники дорожнього руху також будуть виконувати вимоги ПДР.

Відповідно до вимог п.п. 1.5, 2.3б),12.1, 12.3 ПДР та вимог дорожній знаків 3.29 «Обмеження максимальної швидкості» водієві автомобіля «MERCEDES-BENZ Vito» ОСОБА_14 при під`їзді по а/д Р-06 Ульянівка-Миколаїв до аварійно-небезпечної ділянки «перетину доріг» (перехрестя) з а/д М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ в умовах пожвавленого зустрічного потоку належало уважно слідкувати за зміною дорожньої обстановки та обирати таку швидкість руху, яка б не перевищувала допустимого швидкісного режиму руху, позначеному на знаках 3.29 бар`єрного зниження швидкості (спочатку до 90 км/год, а згодом на відстані 100 м до «перетину доріг» (перехрестя) не більше 70 км/год).

З причин, наведених в дослідницькій частині даного висновку, і небезпечна і аварійна дорожня ситуація в даному випадку була створена одноособовими діями водія автомобіля «MERCEDES-BENZ Vito» ОСОБА_14 , які суперечили вимогам п.п. 1,5, 2.3б), 12.1,12.3 ПДР та вимогам дорожніх знаків «Обмеження максимальної швидкості» /а.с. 149-168 Т.2/.

Допитаний у судовому засіданні експерт ОСОБА_26 суду підтвердив викладений висновок від 12.03.2018 року. Зазначив, що ним було взято до уваги кадри автомобіля, який починає з`їжджати до смуги зустрічного руху і кадри, де автомобіль досягає смуги проїзної зустрічної частини. Автомобіль «MAN 14.285» подолав відстань по поперечній смузі за відомий час, який можливо було вирахувати, керуючись загальними знаннями, для цього спеціальні знання не потрібні, тому він вирахував його швидкість руху без участі фотоскопістів, швидкість руху становила 15,8 км/год. При цьому водій автомобілю «MAN 14.285», побачивши перешкоду на зустрічній смузі руху, вправі був очікувати від нього дотримання швидкісного режиму, та при дозволеній швидкості руху водія автомобіля «Mercedes Vito», водій «MAN 14.285» безперешкодно би закінчив маневр повороту.

Якби водій автомобіля «Mercedes Vito» дотримувався встановленого швидкісного режиму, він міг уникнути ДТП, повністю зупинивши транспортний засіб.

Оскільки вказані висновки експертів мали розбіжності, зокрема, щодо осіб, які створили своїми діями аварійну ситуацію, ухвалою суду від 10.12.2017 було постановлено по даному кримінальному провадженню призначити повторну (комісійну) автотехнічну експертизу та доручено її проведення експертам Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України.

Згідно висновку експертів №28 від 15.02.2019 року, вбачається наступне: згідно проведеного розрахунку, мінімальна швидкість руху автомобіля «MERCEDES-BENZ Vito» р/н НОМЕР_2 до початку руху транспортного засобів загальному стані складна близько 92,5…96,6 км/год, дані значення швидкості транспортного засобу є мінімальними, оскільки не представляється можливим врахувати втрати кінетичної енергії, яка була затрачена на деформацію елементів кузовів транспортних засобів під час зіткнення. Не представляється можливим встановити швидкість руху автомобіля «MAN 14.285», р/н НОМЕР_1 на момент зіткнення виходячи зі слідової інформації зафіксованої на місці дорожньо-транспортної пригоди, по причинам вказаним у дослідницькій частині даного висновку.

У вказаній дорожній ситуації водій автомобіля «MAN 14.285», р/н НОМЕР_1 ОСОБА_4 повинен був дотримуватися вимог дорожнього знаку пріоритету 2.1. «Дати дорогу» Правил дорожнього руху України, а також дотримуватися технічних вимог а. 10.1 та п. 16.13 Правил дорожнього руху України.

В наведеній дорожній ситуації водій автомобіля «MERCEDES-BENZ Vito» р/н НОМЕР_2 ОСОБА_14 повинен був дотримуватися вимог заборонних дорожніх знаків 3.29 «Обмеження максимальної швидкості руху», а також діяти у відповідності до вимог п.12.9 «б» та п.12.3 Правил дорожнього руху України.

В дорожній ситуації обставин якої розглядаються в діях водія автомобіля «MERCEDES-BENZ Vito» р/н НОМЕР_2 ОСОБА_14 вбачаються невідповідності технічним вимогам заборонного дорожнього знаку 3.29 та технічним вимогам п.12.9 «б» Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору знаходиться у причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди. У вказаній дорожній ситуації в діях водія «MAN 14.285», р/н НОМЕР_1 ОСОБА_4 вбачаються невідповідності технічним вимогам дорожнього знаку пріоритету 2.1 «Дати дорогу» Правил дорожнього руху України, а також технічним вимогам п. 10.1 та п.16.13 Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору знаходиться у причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди /а.с. 28 Т.3/.

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_27 повністю підтвердив викладені раніше висновки експертизи від 15.02.2019 року, послався на методику визначення швидкості руху водія автомобіля Мерседес. Зазначив, що швидкість руху автомобіля «MAN 14.285», яким керував ОСОБА_4 на проїзній частині дороги перед поворотом ліворуч ніяким чином не вплинуло б на вирішення інших питань, що були поставлені перед експертом. При цьому в будь-якому випадку водій автомобіля «MAN 14.285» перед зміною напрямку руху транспортного засобу повинен був переконатися в тому, що його маневр не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, та відповідно при виконанні маневру повороту ліворуч повинен був надати перевагу в русі транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо чи праворуч.

Таким чином, надаючи оцінку вищевказаним висновкам автотехнічних експертиз, суд не бере до уваги висновки наведені в експертизі №1-03/18 від 12.03.2018 року, що стосується того, що і небезпечна і аварійна дорожня ситуація в даному випадку була створена лише одноособовими діями водія автомобіля «MERCEDES-BENZ Vito» ОСОБА_14 , які суперечили вимогам п.п. 1,5, 2.3б), 12.1,12.3 ПДР та вимогам дорожніх знаків «Обмеження максимальної швидкості». Вищевказані висновки експерта суперечать фактичним обставинам справи, та спростовуються висновками експертів №809 від 25.10.2017р. та №28 від 15.02.2019 року.

Доводи сторони захисту про те, що розташування дорожніх знаків обмежували оглядовість, є безпідставними, оскільки в ході судового розгляду встановлено порушення ОСОБА_4 вимог п.п. 2.3 «б», 10.1, 16.3, дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» Правил дорожнього руху України, проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміни, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, перед поворотом ліворуч не дав дорогу транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо, не виконав вимогу дорожнього знаку 2.1. «Надати дорогу».

При цьому в будь-якому випадку водій автомобіля «MAN 14.285» перед зміною напрямку руху транспортного засобу повинен був переконатися в тому, що його маневр не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, та відповідно при виконанні маневру повороту ліворуч повинен був надати перевагу в русі транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо чи праворуч.

Посилання на те, що не встановлено чи мав можливість ОСОБА_4 побачити автомобіль Мерседес також є необґрунтованими. Встановити чи була можливість водієві ОСОБА_4 побачити на зустрічній смузі автомобіль Мерседес та чи дорожні знаки обмежували оглядовість, можливо за умови проведення слідчого експерименту. Оскільки слідчий експеримент в ході досудового слідства не проводився, то слідчий експеримент можливо було повести під час судового розгляду. Однак, під час судового засідання клопотань від сторін кримінального провадження про доручення органу досудового розслідування провести певні слідчі дії (зокрема, слідчий експеримент), не надходило.
А згідно ч.3 ст. 333 КПК України, у разі, якщо під час судового розгляду виникне необхідність у встановленні обставин або перевірці обставин, які мають істотне значення для кримінального провадження, і вони не можуть бути встановлені або перевірені іншим шляхом, суд за клопотанням сторони кримінального провадження має право доручити органу досудового розслідування провести певні слідчі (розшукові) дії.
Тобто, за ініціативи суду проведення вищевказаних дій, КПК України не передбачає, а клопотань від сторін кримінального провадження, в тому числі від обвинуваченого та його захисників, не надходило.

Доводи сторони захисту про порушення під час проведення повторної експертизи, оскільки така експертиза призначена до тієї ж установи, де була проведена початкова експертиза, є необґруунтованими, оскільки ні КПК України, ні закон України "Про судову експертизу", ні Інструкція про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичні рекомендації з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, не містять заборони призначати повторну експертизу до тієї ж експертної установи, що проводила початкову експертизу, така заборона наявна щодо призначення повторної експертизи тому ж експерту, який проводив початкову експертизу. Повторну ж експертизу проводили експерти, які не брали участі в проведенні початкової експертизи.

Доводи про те, що не встановлена швидкість руху автомобіля під керуванням водія ОСОБА_4 є безпідставними, оскільки відповідно до обвинувачення, ОСОБА_4 не обвинувачується у порушенні швидкісного режиму, а обвинувачується в порушенні вимог п.п. 2.3 «б», 10.1, 16.3, дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» Правил дорожнього руху України, проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміни, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, перед поворотом ліворуч не дав дорогу транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо, не виконав вимогу дорожнього знаку 2.1. «Надати дорогу», внаслідок чого змінив напрямок руху ліворуч та виїхав на перехрестя. Та в судовому засіданні експерт зазначив, що в даному випадку встановлення швидкості руху автомобіля під керуванням водія ОСОБА_4 не вплине на вирішення інших питань, які були поставлені перед експертом.

В той же час жодні докази, досліджені в судовому засіданні не вказують на перевищення швидкісного режимуводієм автомобіля «MAN 14.285».

Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» у випадках, коли передбачені ст. 286 КК суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту двома або більше водіями транспортних засобів, суди повинні з`ясовувати характер порушень, які допустив кожен із них, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної події та її наслідків. При цьому треба мати на увазі, що за певних умов виключається кримінальна відповідальність особи, яка порушила Правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, котра керувала транспортним засобом.
Проаналізувавши усі зібрані у ході судового розгляду докази у їх сукупності, давши їм належну оцінку, суд прийшов до висновку, що водій ОСОБА_4 допустив порушення п.п. 2.3 «б», 10.1, 16.3, дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» Правил дорожнього руху України, водій ОСОБА_14 допустив порушення п.п. 2.3 «б», 12.3 дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості 70 км/г) Правил дорожнього руху України. Допущені ними порушення перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням ДТП.
Допущені водієм ОСОБА_4 порушення не були причиною порушення ПДР ОСОБА_14 , як і порушення, допущені ОСОБА_14 , не були причиною порушення ПДР ОСОБА_4 , тобто, жоден з них не допустив порушення ПДР вимушено.
При цьому водій ОСОБА_4 , надавши перевагу у русі транспортному засобу, що рухався по зустрічній смузі, міг та повинен був запобігти зіткненню.
За такого не встановлені підстави, які виключають кримінальну відповідальність ОСОБА_4 .

Обвинувачений ОСОБА_4 допустив грубі порушення ПДР, внаслідок його злочинної самовпевненості, внаслідок чого сталося зіткнення транспортних засобів, в результаті якого водій ОСОБА_14 , пасажири ОСОБА_15 та ОСОБА_17 загинули на місці події, а ОСОБА_16 померла в реанімаційному відділенні ЛШМД м. Миколаєва.

Аналізуючи та оцінюючи інші досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними і приходить до висновку, що їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, поза розумним сумнівом свідчить про винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

При цьому суд критично відноситься до показів обвинуваченого ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_22 про те, що ОСОБА_4 перед виїздом на зустрічну смугу руху переконався в безпечності маневру, оскільки вони спростовуються сукупністю доказів, дослідженими судом, зокрема, протоколу огляду місця події від 22.07.2017 року, протоколу огляду відеофайлу від 04.10.2017 року, висновками судових експертиз: судово-медичної експертизи № 2231 від 23.08.2017 року, судово-медичної експертизи № 2303 від 07.11.2017 року, судово-медичної експертизи № 2233 від 25.09.2017 року, судово-медичної експертизи № 2232 від 03.08.2017 року, експертизи №560 від 19.09.2017 року, експертизи №561 від 19.09.2017 року, експертизи №559 від 21.09.2017 року, експертизи №809 від 25.10.2017р., експертизи №28 від 15.02.2019 року, показами свідка ОСОБА_21 .

Доводи обвинуваченого та свідка ОСОБА_22 , яка є цивільною дружиною обвинуваченого, суд вважає викликаними бажанням уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин.
В ході судового розгляду зібрані достатні докази на підтвердження винуватості ОСОБА_4 у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.286 КК України.
Таким чином, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило загибель кількох осіб.
Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд відповідно до ст.65 КК України враховує, що він вчинив необережний тяжкий злочин, його особу, а саме те, що він має певне місце проживання , раніше не судимий, за місцем роботи та проживання характеризується з позитивної сторони, на утриманні має неповнолітніх дітей, на обліках у лікаря-нарколога та лікаря психіатра не значиться, обставин, що обтяжують та пом`якшуютьпокарання судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 за злочин, передбачений ч.3 ст.286 КК України, покарання, передбачене санкцією статті у вигляді позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами, яке суд вважає таким, що відповідає особі обвинуваченого і тяжкості вчиненого ним злочину. Таке покарання суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Однак, суд не вбачає підстав для призначення обвинуваченому максимального покарання, яке передбачено санкцією ч.3 ст. 286 КК України, як просить прокурор та потерпілі з огляду на те, що вказаний тяжкий злочин є необережним, ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності, відсутні обтяжуючі обставини.
При цьому, підстави для застосування ст.ст. 69, 75 КК України відсутні, оскільки відсутні пом`якшуючі обставини, шкода потерпілим не відшкодована.

Заявлений потерпілим ОСОБА_9 цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди підлягає частковому задоволенню.

Так, у цивільному позові потерпілий вказав, що внаслідок вчиненого ОСОБА_4 діянням, водій автомобіля «MERCEDES-BENZ Vito» р/н НОМЕР_2 та пасажири, зокрема і син потерпілого ОСОБА_17 загинули. Внаслідок цього, потерпілому довелося взяти на себе організацію похорону сина (забезпечити належне поховання з дотриманням усталених християнських традицій, організувати поминальний обід, тощо). Загальна сума грошових коштів, що була витрачена потерпілим для організації зазначених заходів становить 2 000,00 грн.

Крім того, потерпілий просить стягнути із обвинуваченого заподіяну йому моральну шкоду, яка полягає перенесених душевних стражданнях, пережитих внаслідок смерті його сина ОСОБА_17 . Заподіяну моральну шкоду він оцінив у 700 000 грн.

Заявлений потерпілою ОСОБА_28 цивільний позов підлягає частковому задоволенню.

Так, потерпіла просить суд стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на свою користь 404 000,00 грн. матеріальної та 1 000 000,00 грн. моральної шкоди.

В обгрунтування цивільного позову потерпіла вказує, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля марки «MERCEDES-BENZ Vito» р/н НОМЕР_2 ОСОБА_14 , пасажири вказаного транспорту ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 загинули. Потерпіла ОСОБА_8 була змушена здійснювати організацію похорону брата та племінниці (забезпечити належне поховання з дотриманням усталених християнських традицій, організувати поминальний обід тощо). Потерпіла вказує, що загальна сума грошових коштів, що була витрачена нею для організації зазначених заходів становить 80 000,00 грн.

Крім того, належний ОСОБА_14 транспортний засіб автомобіль марки «MERCEDES-BENZ Vito» р/н НОМЕР_2 , що після смерті останнього міг би увійти до спадкової маси, після дорожньо-транспортної пригоди перебуває у стані, що виключає його подальшу експлуатацію. Середня вартість аналогічного транспортного засобу на вторинному ринку складає - 324 000 грн., таким чином просить стягнути із обвинуваченого матеріальну шкоду у розмірі 404000 грн.

Зважаючи на обсяг і характер страждань, які зазнала потерпіла ОСОБА_8 , характер немайнових втрат (їх тривалість, можливість відновлення тощо), стан її здоров`я, тяжкість вимушених змін у життєвих і виробничих стосунках внаслідок загибелі її близьких родичів - брата ОСОБА_14 та малолітньої племінниці, вона визначила мінімальним грошовим відшкодуванням завдану їй моральну шкоду у сумі 1 000 000,00 грн.

Заявлений потерпілим ОСОБА_19 цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_4 в кримінальному провадженні, згідно якого він просить стягнути із обвинуваченого матеріальну шкоду в розмірі 39 437,05 грн. та моральну шкоду в розмірі 750 000,00 грн. також підлягає частковому задоволенню.

В обгрунтування позову потерпілий зазначив, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля марки «MERCEDES-BENZ Vito» р/н НОМЕР_2 ОСОБА_14 , пасажири вказаного транспорту ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 загинули. Так, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, потерпілий ОСОБА_19 був змушений витрачати значні кошти у період перебування рідної сестри ОСОБА_16 в лікарні, здійснювати організацію похорону сестри (забезпечити належне поховання з дотриманням усталених християнських традицій, організувати поминальний обід тощо). Зазначені витрати становлять суму у розмірі 39 437,05 грн.

Зважаючи на обсяг і характер страждань, яких зазнав потерпілий ОСОБА_19 , характер немайнових втрат (їх тривалість, можливість відновлення тощо), стан здоров`я, тяжкість вимушених змін у життєвих і виробничих стосунках внаслідок загибелі близького родича - сестри ОСОБА_16 , він визначив мінімальним грошовим відшкодуванням завдану йому моральну шкоду у сумі 750 000,00 грн., яку просить стягнути із обвинуваченого.

Розглядаючи вищевказані цивільні позови, суд керувався наступним.

Згідно ч.5 ст. 128 КПК України, якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку із цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до ч.1 ст. 1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно ч.2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
При цьому, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах (ст. 1188 ЦК України), а саме:
1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою;
2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується;
3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.
Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини.

Що стосується відшкодування моральної шкоди, під час вирішення вимог в цій частині суд виходить з приписів частини 3 ст. 23 ЦК України, враховує характер правопорушення обвинуваченого, глибину фізичних та душевних страждань потерпілого, наявність/відсутність погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також інші обставини, які мають істотне значення.
Відповідно роз`яснень, що містяться у п. 9,10 Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" № 4 від 31.03.1995р. розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Таким чином, судом встановлено, що потерпілим дійсно була спричинена шкода в результаті дорожньо-транспортної події, що мала місце 22.07.2017р. Шкода заподіяна в результаті винних протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_4 . Між діями обвинуваченого і завданою потерпілим шкодою є прямий причинний зв`язок.
Крім того, в ході досудового слідства та судового розгляду встановлено, що водій автомобілю автомобіля «Mercedes Vito» р/н НОМЕР_2 ОСОБА_14 порушив вимоги п. 12.3 ПДР України та вимоги дорожнього знаку 3.29 "Обмеження максимальної швидкості 70 км/г", невідповідність його дій п. 12.3 ПДР України знаходиться в причинному зв`язку з настанням ДТП.

Отже, оскільки шкода завдана внаслідок взаємодії двох джерел підвищеної небезпеки, та наявна вина обох водіїв, то відповідно до п.3 ч.1 ст. 1188 ЦК України, заподіяна шкода має бути стягнена пропорційно до вини кожного із винуватців ДТП. Враховуючи встановлені обставини ДТП, суд приходить до висновку про наступну частку вини обвинуваченого ОСОБА_4 та ОСОБА_14 , як 60% та 40% відповідно.

За такого, зважаючи на вищевикладене, позовні вимоги потерпілого ОСОБА_9 підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

На підтвердження заподіяної матеріальної шкоди, а саме витрат на придбання гробу та хреста на поховання сина, потерпілий ОСОБА_9 поніс витрати у розмірі 2000 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №27 від 22.07.2017 року, вказані витрати підлягають відшкодуванню.

Оскільки ступінь вини обвинуваченого ОСОБА_4 складає 60 %, із обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_9 підлягає стягненню сума заподіяної матеріальної шкоди у розмірі 1200 грн. (2000 грн. х 60% = 1200 грн.).

Позовні вимоги потерпілого про стягнення із обвинуваченого заподіяної моральної шкоди у розмірі 700 000 грн. підлягають частковому задоволенню. Так, виходячи із вимог розумності та справедливості, враховуючи встановлені вище обставини вчинення злочину обвинуваченим, характер та обсяг перенесених потерпілим душевних страждань, їх тривалість, ту обставину, що обвинуваченому призначається покарання за вчинення злочину відносно потерпілого, що само по собі є відшкодуванням завданої потерпілому моральної шкоди, суд вважає, що розмір відшкодування за заподіяну потерпілому моральну шкоду має становити 300 000 грн.
Оскільки ступінь вини обвинуваченого ОСОБА_4 складає 60 %, із обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_9 підлягає стягненню сума заподіяної моральної у розмірі 180 000 грн. (300 000 грн. х 60% = 180 000 грн.).

Позовні вимоги потерпілої ОСОБА_8 підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

На підтвердження грошових витрат на проведення поминальних обідів, потерпілою ОСОБА_29 було надано відповідні рахунки. Зокрема, відповідно до рахунку №2 від 24.07.2017 року за поминальний обід потерпіла витратила 10 000,00 грн., відповідно до рахунку №1 від 31.07.2017 року за поминальний обід нею було сплачено 7 000,00 грн., відповідно до квитанції №28 від 22.07.2017 року та договору-замовлення, укладеного між ОСОБА_8 і «ПП ОСОБА_30 » за гроб та хрест (в кількості по 2 шт. за кожне найменування) сплачено 2850 грн. Всього на суму 19850 грн.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» від 10 липня 2003 року під похованням померлого слід розуміти комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству.
Стягнення витрат на проведення поминальних обідів, які проводяться після поховання, не підлягають відшкодуванню згідно з вимогами закону.
Вказана позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 19.03.2018 року у справі № 554/1793/15-ц та є обов`язковою для застосування.
Зазначаючи про відшкодування матеріальної шкоди внаслідок пошкодження автомобілю «Mercedes Vito» р/н НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_14 , потерпіла ОСОБА_8 не надала суду жодних доказів на підтвердження тих обставин, що вказаний автомобіль належав на праві власності ОСОБА_14 , доказів щодо розмірів заподіяної внаслідок ДТП шкоди автомобілю, доказів того, що ОСОБА_8 є спадкоємцем після смерті ОСОБА_14 та отримала свідоцтво про право на спадщину.

Також потерпіла ОСОБА_8 не надала жодних доказів на понесення матеріальних витрат у розмірі 60150 грн. (80000 - 19850=60150 грн.).

За такого, зазначені потерпілою витрати на поминальні обіди, на відшкодування вартості автомобіля та витрати у розмірі 60150 грн. задоволенню не підлягають.

Таким чином, позивачем надано докази лише на понесення матеріальних витрат на поховання родичів у розмірі 2850 грн., тобто на придбання гробів та хрестів, які і підлягають відшкодуванню.
Оскільки ступінь вини обвинуваченого ОСОБА_4 складає 60 %, із обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_8 підлягає стягненню сума заподіяної матеріальної шкоди у розмірі 1710 грн. (2850 грн. х 60% = 1710 грн.).

Що стосується відшкодування моральної шкоди, то згідно ч.2 ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.
Так як, потерпіла ОСОБА_8 не входить до переліку осіб, визначених у ч.2 ст. 1168 ЦК України, (зокрема, вона не надала доказів на підтвердження того, що вона проживала однією сім`єю із братом та племінницею), то позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди не підлягають задоволенню.
Позовні вимоги потерпілого ОСОБА_19 підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Витрати потерпілого на поховання підтверджуються квитанціями від 24.07.2017 року та 31.07.2017 року /а.с.187 Т.1/ за послуги щодо ритуального залу в розмірі по 600 грн., всього 1200 грн., на проведення відповідних послуг по тілам загиблих по 650 грн. (квитанції від 24.07.17 та 31.07.2017 - а.с. 187 Т.1), всього на суму 1300 грн., на придбання гробу та хреста у розмірі 1700 грн. (договір-замовлення на організацію та проведення поховання від 29.07.2017р., квитанція №29 від 29.07.2017р. - а.с. 118-119 Т.1). Всього на суму 4200 грн., вказані витрати відповідно до статті 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» від 10.07.2003 року підлягають відшкодуванню.

Оскільки ступінь вини обвинуваченого ОСОБА_4 складає 60 %, із обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_19 підлягає стягненню сума заподіяної матеріальної шкоди у розмірі 2520 грн. (4200 грн. х 60% = 2520 грн.).

Крім того, потерпілий просить стягнути витрати на лікування ОСОБА_16 на суму 32248,54 грн. На підтвердження понесення вказаних витрат надав чеки (а.с. 188-194 Т.1).

Однак, із наданих чеків, які є неперсоніфікованими, неможливло встановити, що потерпілий придбавав лікарські засоби на лікування ОСОБА_16 , оскільки не надано суду виписку з історії хвороби ОСОБА_16 , з якої можливо було б встановити яке саме вона отримувала лікування, та чи були придбані потерпілим саме ті лікарські засоби, які призначив лікар на її лікування. За такого, вимоги в цій частині не підлягають задоволенню, оскільки не доведені належним чином.

Що стосується відшкодування моральної шкоди, то згідно ч.2 ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.
Так як, потерпілий ОСОБА_19 не входить до переліку осіб, визначених у ч.2 ст. 1168 ЦК України, (зокрема, він не надав доказів на підтвердження того, що він проживав однією сім`єю із сестрою), то позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди не підлягають задоволенню.
Під час досудового розслідування проведено ряд експертиз:

- судову-автотехнічну експертизу визначення технічного стану транспортного засобу №560 вартістю 1979, 20 грн.;

- судову автотехнічну експертизу визначення технічного стану транспортного засобу №561 вартістю 1979,20 грн.;

- судову транспортно-трасологічну експертизу №559 вартістю 1979,20 грн.;

- судову-автотехнічну експертизу механізму та обставин ДТП №809 вартістю 2968, 80 грн.

-судову -автотехнічну експертизу № 28 від 15.02.2019 року вартістю 2860 грн.

Всього витрати на залучення експертів склали 11766, 40 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 124 КПК України, вказані процесуальні витрати у розмірі 11766,40 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого в дохід держави.

Речові докази по справі:

- автомобіль марки «MERCEDES-BENZ Vito» р/н НОМЕР_2 , який знаходиться на зберіганні на майданчику тимчасого утримання транспортних засобів м. Миколаєва повернути власнику;

- флеш накопичувач micro SD ємністю 32 GB з серійним номером 2GE49, що знаходиться в матеріалах кримінального провадження, - залишити в матеріалах кримінального провадждення.

Закордонний паспорт на ім`я ОСОБА_4 , що зберігається при матеріалах кримінального провадження - повернути власнику - ОСОБА_4 .

Обраний обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді застави підлягає залишенню попереднім, до набрання вироком законної сили.

Також слід зарахувати у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення ОСОБА_4 з 22.07.2017 року по 30.05.2018 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.367-368, 370, 371, 373, 374, 377 КПК України,-
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді 9 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортним засобом на 3 роки. Початок строку відбування покарання - з моменту приведення вироку до виконання.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_9 на відшкодування матеріальної шкоди 1200 грн. та моральної шкоди в розмірі 180 000 грн.

В задоволенні решти частини позову відмовити.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_28 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 витрати на відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 1710 грн.

В задоволенні решти частини позову відмовити.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_19 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_19 витрати на відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 2520 грн.

В задоволенні решти частини позову відмовити.

Речові докази по справі:

- автомобіль марки «MERCEDES-BENZ Vito» р/н НОМЕР_2 , який знаходиться на зберіганні на майданчику тимчасого утримання транспортних засобів м. Миколаєва повернути власнику;

- флеш накопичувач micro SD ємністю 32 GB з серійним номером 2GE49, що знаходиться в матеріалах кримінального провадження, - залишити в матеріалах кримінального провадждення.

Закордонний паспорт на ім`я ОСОБА_4 , що зберігається при матеріалах кримінального провадження - повернути власнику.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експертів у розмірі 11766,40 грн.

Обраний обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді застави залишити попереднім, до набрання вироком законної сили.

Зарахувати у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення ОСОБА_4 з 22.07.2017 року по 30.05.2018 року.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1