Справа № 522/8438/18
Провадження № 1-кп/522/407/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 січня 2019 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000288 від 26.01.2018 року по обвинуваченню:
Уро ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Бафілю, республіки Того, громадянин Того, не працює, одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,
- за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,-
Учасники процесу:
прокурор - ОСОБА_4 ,
обвинувачений - Уро ОСОБА_3 ,
захисник - ОСОБА_5 ,
перекладач - ОСОБА_6 ,
в с т а н о в и в:
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним:
1. Так, на підставі рішення «Про визнання біженцем» виданого 18.11.2013 Державною міграційною службою України громадянина республіки Того Уро ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 визнано біженцем та видано посвідчення, яке підтверджує факт надання йому на території України статусу біженця, на підставі чого, до теперішнього часу Уро ОСОБА_3 перебуває на території України в статусі біженця.

2. Однак, в 2017 році, більш точна дата не встановлена, ОСОБА_7 , виявив бажання набути громадянство України, у зв`язку з чим звернувся із заявою до державної міграційної служби України в Одеській області, яка розташована за адресою: м. Одеса, вул. Преображенська, 64 про надання йому довідки для отримання громадянства, яка видається за результатами проходження співбесіди.

3. 17.01.2018 громадяни республіки Того Уро ОСОБА_3 перебуваючи у приміщенні будівлі Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області, яке розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Преображенська, 64 звернувся до посадової особи міграційної служби України в Одеській області ОСОБА_8 , якому повідомив, що прибув для проходження співбесіди, за результатами якого буде прийнято рішення щодо надання йому громадянства України.

4. Після чого, реально усвідомлюючи, що за результатами проходження співбесіди йому буде відмовлено у наданні довідки почав висказувати пропозиції ОСОБА_8 щодо надання останньому неправомірної вигоди за прийняття позитивного рішення, від зазначеної пропозиції ОСОБА_8 відмовився та переніс співбесіду на іншу дату.

5. Разом з тим, 21.03.2018 року, громадянин республіки Того Уро ОСОБА_3 , прийшов до службового кабінету №7, розташованого у приміщенні будівлі Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області, за адресою: м. Одеса, вул. Преображенська, 64 де зустрівшись з працівником державної міграційної служби ОСОБА_8 почав просити останнього прийняти позитивне рішення, щодо надання йому довідки, яка є однією з підстав набуття громадянства України, достовірно знаючи, щодо відсутності законних підстав надання вищезазначеної довідки. Після чого, Уро ОСОБА_3 реалізуючи свій злочинний намір направлений на отримання довідки, дістав грошові кошти в сумі 100 доларів США (що на момент скоєння злочину складало 2630 грн.), які поклав на стіл перед службовою особою державної міграційної служби України ОСОБА_8 , тобто надав службовій особі неправомірну вигоду за вчинення нею службових обов`язків в його інтересах, однак був викритий на місці вчинення злочину співробітниками УЗЕ в Одеській області.

Позиція обвинуваченого ОСОБА_7
6. У судовому засіданні Уро ОСОБА_3 визнав себе винним у повному обсязі, у вчиненні злочину вказаного у вироку, та підтвердив фактичні обставини при яких, він намагався надати неправомірну вигоду службовій особі.

Стаття Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за злочини, винним у вчиненні яких визнається обвинувачений ОСОБА_7 :
7. Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_7 , суд кваліфікує за ч.1 ст.369 КК України, як: надання службовій особі неправомірної вигоди за вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням службового становища.

Відомості про укладену угоду про визнання винуватості.
8. Під час досудового розслідування 11.05.2018 року між прокурором Одеської місцевої прокуратури №2 та обвинуваченим за участі захисника, укладена угода про визнання винуватості. Угода про визнання винуватості має положення про те, що сторони визнають правильність кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 369 КК України, як надання службовій особі неправомірної вигоди за вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням службового становища, обвинувачений беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 369 КК України зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні та співпрацювати з органами досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000288 від 26.01.2018.
9. Для забезпечення швидкого судового провадження узгоджено вид і розмір покарання, з урахуванням пом`якшуючих обставин, щирого каяття, активного сприяння розкриттю злочину, відсутності тяжких наслідків злочину, погоджено покарання у вигляді штрафу у розмірі сімсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 11 900 (одинадцять тисяч дев`ятсот) гривень, з конфіскацією грошових коштів, які використовувалися для надання службовій особі неправомірної вигоди.
10. Сторони розуміють наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ст. 476 КПК України, зокрема те, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості, прокурор, який затвердив угоду, має право звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку.

Позиція учасників судового розгляду:
11. В судовому засіданні обвинувачений підтвердив добровільність укладення угоди про визнання винуватості між ним та прокурором, просить її затвердити і призначити йому узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі.
12. Прокурор в судовому засіданні просить затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання у виді штрафу. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі. Прокурор підтвердив, що угода укладена добровільно.
13. Захисник просив затвердити таку угоду, та підтвердив добровільність її укладення.

Мотиви ухвалення рішень щодо питань, які вирішуються судом та положення закону, якими керувався суд:
14. Відповідно до положень ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
15. Суд переконався, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій, або будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Крім того судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України, і тому вона може бути затверджена судом. На умовах цієї угоди може бути ухвалений вирок, оскільки правова кваліфікація кримінального правопорушення, вчиненого обвинуваченим є правильною за ч. 1 ст. 369 КК України. Внаслідок вчинення злочину шкоду завдано суспільним інтересам. Потерпілого в даному кримінальному провадженні немає.
16. Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України. Підстави для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.
17. Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, визначені положеннями ст.ст. 473, 474 КПК України.
18. На підставі вище викладеного, суд вважає, що необхідно затвердити дану угоду про визнання винуватості, та призначити покарання, відповідно до угоди.
На підставі ст. 96-2 ч. 1 п. 2 КК України, керуючись ст.ст. 314, 370, 374-375, 475 КПК України, суд
у х в а л и в:
1. Затвердити угоду, укладену 11 травня 2018 року між прокурором Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_7 про визнання винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.
2. Уро ОСОБА_3 визнати винним за вчинення злочину передбаченого ч.1 ст. 369 КК України і призначити йому покарання за ч. 1 ст. 369 КК України у виді штрафу у розмірі 11 900 (одинадцять тисяч дев`ятсот) гривень.
3. Зобов`язати ОСОБА_7 сплатити штраф у тримісячний строк з моменту набрання чинності цим вироком та повідомити про сплату штрафу Приморський районний суд м. Одеси шляхом надання документу про сплату штрафу.
4. Арешт накладений ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 22.03.2018 року - скасувати, та повернути майно особі, у якої воно було вилучено.

5. На підставі п. 2 ч. 1 ст. 96-2 КК України, застосувати спеціальну конфіскацію до грошових коштів, які використовувалися для надання службовій особі неправомірної вигоди, безоплатно звернувши їх на користь держави.

6. Апеляційна скарга на вирок може бути подана обвинуваченим, прокурором виключно з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси.
7. Копію вироку негайно після оголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя Приморського
районного суду м. Одеси ОСОБА_1 .

30.01.2019