У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2018 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючого суді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0002770 від 03 вересня 2018 року по обвинуваченню, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 361 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 361 КК України, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0002770 від 03 вересня 2018 року відносно ОСОБА_4 .

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області було призначено підготовче судове засідання.

Учасники судового засідання клопотали про відкладення підготовчого судового засідання з огляду на необхідність підготувати угоду про визнання винуватості у вказаному кримінальному провадженні.

Прокурор у судовому засіданні також клопотав про продовження запобіжного заходу обраного ОСОБА_4 у виді тримання під вартою на 60 днів, з підстав того, що наявні ризики для кримінального провадження, які існували під час обрання останньому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки останній підозрюється у вчиненні злочинів передбачених . 2 ст. 186, ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 361 КК України, та вразі зміни запобіжного заходу, може намагатися уникнути кримінальної відповідальності, що свідчить про можливість його переховування від суду, враховуючи кількість та тяжкість злочинів свідчить про можливість вчинення обвинуваченим інших злочинів. Крім того, наявний ризик незаконного впливу на свідків обвинувачення, оскільки останній знайомий зі свідками, оскільки згідно допитів встановлено, що з свідками підозрюваний знайомий, а тому є обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_4 може наважитись та вдатись до протиправних дій, до свідків з метою зміни його показів на свою користь. Крім того, наразі останнім не повернуто речовий доказ мобільний телефон потерпілого, отже є наявні підстави щодо знищення речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, тобто ризики, передбачені п.2 та п. 4 ч.1 ст. 177 КПК України.

Захисник щодо запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 заперечував, та просив змінити міру запобіжного заходу своєму підзахисному. Обвинувачений підтримав думку захисника. Потерпілий підтримав думку прокурора.

Частиною 3 статті 315 КПК України визначено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України суд, незалежно від наявності клопотань зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.

Суду не надано достатньо доказів обставин, які свідчать про наявність необґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінальних правопорушень та наявність підстав вважати, що ОСОБА_4 залишаючись на волі, не буде ухилятись від суду, не надано докази погіршення його стану здоров`я та доказів на підтвердження міцності його соціальних зв`язків в місті постійного проживання, наявність постійного місця роботи, належних доказів про репутацію, майновий стан.

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Відповідно до рішення ЕСПЛ від 10.02.2011 року по справі «Харченко проти України» (Заява N 40107/02) питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення, та належно задокументованих фактів. Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи (див., серед інших джерел, рішення у справі "Лабіта проти Італії" (980_009 ) (Labita v. Italy), [GC], N 26772/95, п. 153, ECHR 2000-IV).

Одночасно, в рішенні Харченко проти України Європейський суд з прав людини зазначив, що продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом свободи особистості. (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року).

Судом приймається до уваги наявність обґрунтованої підозри про вчинення обвинуваченим, інкримінованих злочинів, які є тяжкими злочином, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років, наявність суспільного інтересу в встановленні істини по справі, а також особи обвинуваченого.

З огляду на наведене, суд бере до уваги, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, санкція якого передбачає позбавленням волі на строк до семи років, також враховує наявність суспільного інтересу у встановленні істини по справі, також враховує суд особу обвинуваченого ОСОБА_4 , соціальні зв`язки обвинуваченого, його вік, стан здоров`я, раніше притягався до кримінальної відповідальності.

Перевіряючи доводи прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд приходить до висновку про наявність підстав вважати, що з огляду на обставини кримінального провадження та тяжкість інкримінованого обвинуваченому правопорушення, на даний час існує ризики того, що обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Заслухавши учасників судового засідання, враховуючи вищенаведені ризики і обставини, які у своїй сукупності беруться до уваги судом при вирішенні питання про продовження обраного обвинуваченому запобіжного заходу, суд вважає, що обставини, зазначені при обранні запобіжного заходу продовжують існувати і по даний час, судове провадження не закінчено, ОСОБА_4 перебуваючи на волі може ухилятися від явки до суду і виконання процесуальних рішень, а також перешкоджати встановленню істини у справі, з метою забезпечення дієвості кримінального провадження та процесуальної поведінки обвинуваченого, запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити, а застосування більш м`яких запобіжних заходів особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт та застава, будуть недостатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно із взяттям під варту. З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що відсутні підстави для зміни запобіжного заходу на більш м`який.

З урахуванням наявних ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, суд дійшов висновку, що більш м`який запобіжний захід крім тримання під вартою, обвинуваченому ОСОБА_4 буде недостатнім для забезпечення кримінального провадження.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 176-178, 183, 314 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою по 01 лютого 2019 року.

Ухвала оскарженню не підлягає

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1