Справа № 191/5094/18
Провадження № 1-кс/191/1411/18
У Х В А Л А
іменем України

28 грудня 2018 року м. Синельникове

Слідчий суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду м.Синельникове клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні №0001712, внесеному в ЄРДР 17.10.2018 р., дослідивши докази по даному матеріалу,

В С Т А Н О В И В:
В обґрунтування свого ОСОБА_3 посилається на те, що 17 жовтня 2018 року її чоловік ОСОБА_4 , який керував автомобілем ІЖ 2717 230, 2001 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_3 на праві приватної власності був зупинений невідомими особами, які представились працівниками Синельниківського ВП ГУНП у Дніпропетровській області, але при цьому не пред`явили ніяких службових посвідчень.

Після зупинки ці невідомі особи, без отримання згоди власника автомобіля, без згоди особи, яка керувала транспортним засобом та без ухвали слідчого судді, вилучили належний ОСОБА_3 транспортний засіб та майно, яке у ньому перевозилось, зокрема бензинову пилу марки «Пулан» та 2 сокири. Під час вилучення складався протокол огляду, в якому є перелік вилученого майна.

Все це майно було вилучене працівниками поліції з грубим порушенням вимог Кримінального процесуального кодексу України і до теперішнього часу не повернуте законному власнику. Як стало відомо, вилучення майна відбулось в рамках кримінального провадження № 0001712, внесеного до ЄРДР 17.10.2018 року, яке було зареєстроване вже після вилучення майна.

Ухвалою слідчого судді Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.10.2018 року по справі № 191/4102/18, за клопотанням слідчого СВ Синельниківського ВП ГУНП у Дніпропетровській області накладено арешт на належне ОСОБА_5 на праві власності майно, а саме автомобіль ІЖ 2717 230, 2001 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , бензинову пилу марки «Пулан» та 2 сокири, а також фрагменти свіжо-спиляної деревини у кількості 35 шт., яка мені не належить ОСОБА_3 .

На думку заявниці, накладення арешту на її особисте майно є безпідставним, перешкоджає нормальній життєдіяльності, порушує ритм життя та призводить до негативних наслідків стану здоров`я заявниці.

ОСОБА_3 стверджує, що до вказаного кримінального провадження вона не має ніякого відношення, не є його фігурантом, вказане майно належить їй на праві власності, тому на даний час порушуються її права як власника майна.

Крім того, в своєму клопотанні ОСОБА_3 посилалась на те, що досудове розслідування кримінального правопорушення розпочинається з моменту внесення відомостей про нього до ЄРДР.

Відповідно до п.п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002024 від 13.12.2018 року, правова кваліфікація кримінального правопорушення зазначена як ч.1 ст. 246 КК України.

Диспозиція даної статті передбачає незаконну порубку дерев і чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, що заподіяло істотну шкоду, а також вчинення таких дій у заповідниках або на територіях та об`єктах природно-заповідного фонду, або в інших особливо охоронюваних лісах.

Таким чином, наявність істотної шкоди є кваліфікуючою ознакою кримінального правопорушення за ч.І ст. 246 КК України.

В якості обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення у витязі з ЄРДР та у клопотанні про арешт майна зазначено, що 16.10.2018 невстановлені особи, знаходячись за Центральним кладовищем в м. Синельнпкове, Дніпропетровської області, у лісосмузі здійснювали порубку дерев ( при цьому з матеріалів доданих слідчим до клопотання про арешт майна не вбачається, що був зафіксований факт порубки дерев).

Утім незаконна порубка дерев і чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, яка не заподіяла істотної шкоди за законодавством України не є кримінально караним діянням.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Таким чином, окрім усього вищезазначеного, слідчим суддею накладений арешт на майно під час досудового розслідування діяння, відповідальність за яке не передбачена Кримінальним кодексом України.

ОСОБА_3 в своїй заяві стверджує, що її майно не було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, не зберегло на собі його сліди та не містить ніяких відомостей, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому вважаю, що арешт має бути скасований.

На цих підставах просила скасувати арешт майна ОСОБА_3 , який був накладений на підставі ухвали слідчого судді Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.10.2018 року по справі № 191/4102/18. а саме: автомобіль ІЖ 2717 230, 2001 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , бензинову пилу марки «Пулан» та 2 сокири.

Заявниця в судове засідання не зявилась, її представник адвокат ОСОБА_6 надав суду заяву в якій просив провести судове засідання без його участі, вимоги клопотання підтримав.

Прокурор ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про проведення судового засідання за його відсутності, проти задоволення клопотання заперечував.

Слідчий СВ Синельниківського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про проведення судового засідання за його відсутності.

Клопотання про фіксування процесуальної дії за допомогою технічного засобу під час розгляду клопотання слідчому судді не надходило і за ініціативою слідчого судді не здійснювалося, що відповідає вимогам ст. 107 КПК України.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання та дослідивши додані до нього документи, а також з урахуванням думки прокурора, який клопотання слідчого підтримав, приходить до наступного.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя, відповідно до вимог ст.94 КПК України, ст.132 КПК України, ст.173 КПК України повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та спів розмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому зазначеним Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, а також для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Кримінальна відповідальність за ст. 246 КК України настає за незаконну порубку дерев і чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, що заподіяло істотну шкоду, а також вчинення таких дій у заповідниках або на територіях та об`єктах природно-заповідного фонду, або в інших особливо охоронюваних лісах. Об`єктивна сторона цього кримінального правопорушення полягає у повному відокремленні дерева або чагарника від кореня будь-яким способом (спилювання, зрубування, повалення транспортним засобом тощо), та/або викорчовуванні - видаленні деревостану з корінням; та/або пошкодженні дерева або чагарника до стану припинення росту (наприклад, відокремлення основних гілок від стовбура дерева, глибокі насічки на стовбурі дерева). У випадку кваліфікації за ознакою заподіяння істотної шкоди, що має місце у даному випадку, цей злочин є закінченим з моменту заподіяння такої шкоди, тобто досягнення необхідного обсягу порубки.

Таким чином, дії з незаконно порубленою деревиною, в тому числі її складування, завантаження, транспортування тощо, складом кримінального правопорушення, передбаченого ст. 246 КК України, не охоплюються та виходять за його межі, а отже автомобіль ІЖ 2717 230, 2001 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , як такий не є знаряддям або предметом вчинення цього злочину та не несе на собі його слідів, а тому не відповідає ознакам речового доказу, встановленим ст. 98 КПК України,.

Згідно п.2 ч.1 ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Отже, зважаючи на положення ч. 4 ч. 6 ст. 170 КПК України, слідчий суддя дійшов до висновку про те, що на момент розгляду клопотання ОСОБА_3 відсутні підстави для арешту цього автомобіля з метою забезпечення конфіскації, як виду покарання або спеціальної конфіскації, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, оскільки не вбачається, що цей автомобіль належить особі, яка є підозрюваним, обвинуваченим, засудженим у даному кримінальному провадженні, або особі, до якої пред`явлений цивільний позов.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про часткове задоволення клопотання ОСОБА_3 та вважає необхідним частково скасувати арешт, який був накладений на підставі ухвали слідчого судді Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.10.2018 року по справі № 191/4102/18. а саме: автомобіль ІЖ 2717 230, 2001 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Разом з тим, слідчий суддя вважає передчасним скасування арешту в частині бензопили марки «Пулан» та двох сокир, оскільки ці предмети могли бути знаряддям злочину і ці обставини мають встановлюватись під час кримінального провадження. Тому суд вважає за доцільне залишити ці предмети під арештом, оскільки вони відповідають ознакам речових доказів, передбаченим ст.98 КПК України.

Керуючись ст.ст.170-172 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна ОСОБА_3 , який був накладений на підставі ухвали слідчого судді Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.10.2018 року по справі № 191/4102/18 задовольнити частково.

Скасувати арешт автомобіля ІЖ 2717 230, 2001 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який був застосований на підставі ухвали слідчого судді Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.10.2018 року по справі № 191/4102/18.

Вилучене майно негайно повернути його власнику ОСОБА_3 .

В іншій частині клопотання- відмовити.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Синельниківського ВП ГУПН в Дніпропетровській області ОСОБА_8 .

Копію ухвали направити слідчому, прокурору.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1