Справа № 158/1305/18 Провадження №11-кп/802/18/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:примусові заходи медичного характеру Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

законного представника ОСОБА_8 ,

особи, щодо якої подано

клопотання ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь в суді першої інстанції, ОСОБА_10 на ухвалу Ківерцівського районного суду Волинської області від 14 серпня 2018 року, якою щодо -

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не працює, неодружений,

застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом, у зв`язку з вчиненням суспільно небезпечного діяння, яке містить ознаки злочину, передбаченого ст.394 КК України.

В С Т А Н О В И В

Згідно ухвали суду, ОСОБА_9 08.04.2018 о 14.00год., перебуваючи на території двору ВОПЛ №2 в смт.Олика, вул. Замкова, 28, Ківерцівського району, де знаходився на підставі ухвали судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29.06.2017, якою до ОСОБА_9 застосовано примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом, у зв`язку із вчиненням ним суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, та ухвали Ківерцівського районного суду Волинської області від 27.12.2017, якою продовжені примусові заходи медичного характеру у відділенні зі звичайним наглядом, переслідуючи мету незаконного залишення спеціалізованого лікувального закладу, скориставшись відсутністю медичних працівників, здійснив втечу з ВОПЛ №2, яка відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я України №516 від 20.03.2018 є спеціальним закладом з надання психіатричної допомоги та згідно п.2.4 розділу 2 Положення про психіатричний заклад, затверджене наказом в.о. головного лікаря ВОПЛ №2 №1-од від 03.01.2017, забезпечує здійснення примусових заходів медичного характеру з посиленим та звичайним наглядом.
Таким чином, ОСОБА_9 , перебуваючи у стані неосудності, вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст.394 КК України.
У поданій апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичні обставини справи та кваліфікацію дій, вважає ухвалу суду незаконною у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону. вказує, що резолютивна частина судового рішення не відповідає вимогам ст.372 КПК України, оскільки відсутня вказівка про задоволення чи відмову в задоволенні клопотання, а також відсутні дані про визнання доведеним того, що ОСОБА_9 , перебуваючи у стані неосудності, вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст.394 КК України. Просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою клопотання задовольнити, визнати доведеним вчинення ОСОБА_9 суспільно небезпечного діяння та застосувати до нього примусові заходи медичного характеру.

Заслухавши доповідача який виклав суть ухвали суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, міркування прокурора, який просив задовольнити скаргу, думку захисника, законного представника, та особи, щодо якої розглядається клопотання, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Висновок про вчинення ОСОБА_9 суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки злочину, за який до нього застосовані примусові заходи медичного характеру, обґрунтовано зроблений судом, що по суті в апеляційній скарзі не заперечується.

Кваліфікація дій ОСОБА_9 за ст.394 КК України є правильною і також не оскаржується.

Згідно ч.1 ст.512 КПК України, судовий розгляд клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється із загальними правилами КПК України.

Окрім того, згідно вимог п.3 ч.1 ст.372 КПК України, у резолютивні частині вироку зазначається в тому числі і висновки суду.

Апеляційним судом встановлено, що вказані вимоги закону судом першої інстанції не були дотримані в повній мірі.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та мотивувальної частини вироку суду, суд першої інстанції, розглянувши клопотання, прийшов до висновку про вчинення ОСОБА_9 суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки злочину, передбаченого ст.394 КПК України, з дотримання вимог кримінального та кримінального процесуального законодавства, однак не вказав про це рішення в резолютивні частині, як це передбачено п.3 ч.1 ст.372 КПК України.

Таким чином, апеляційний суд задовольняє в цій частині скаргу прокурора, при цьому вносить в резолютивну частину вироку суду відповідне рішення, однак не скасовуючи, а змінюючи ухвалу суду.

Разом з тим, твердження прокурора про відсутність в резолютивній частині рішення про задоволення чи відмову в задоволенні клопотання, є безпідставними та необґрунтованими.

Як вбачається зі змісту резолютивної частини ухвали суду першої інстанції, в ній вказано наступний висновок: «Клопотання задовольнити».

При цьому, прокурор в апеляційній скарзі просить постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора Ківерцівського відділу Маневицької місцевої прокуратури ОСОБА_12 від 24.05.2018 про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0000239 від 09.04.2018 відносно ОСОБА_9 задовольнити.

Статтею 409 КПК України визначені підстави для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції, а в ст.412 КПК України зазначено порушення вимог кримінального процесуального закону, які відносяться до істотних.

За таких обставин, оскільки рішення суду, зокрема і резолютивна частина щодо задоволення поданого до суду клопотання, викладене чіткими, зрозумілими реченнями і не містить у собі труднощів для розуміння її точного змісту, в цій частині апеляційна скарга прокурора до задоволення не підлягає.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В

Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь в суді першої інстанції, ОСОБА_10 задовольнити частково.

Ухвалу Ківерцівського районного суду Волинської області від 14 серпня 2018 року щодо ОСОБА_9 змінити.

Резолютивну частину ухвали Ківерцівського районного суду Волинської області від 14 серпня 2018 року щодо ОСОБА_9 доповнити рішенням наступного змісту «Визнати доведеним, що ОСОБА_9 , перебуваючи у стані неосудності, вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст.394 КК України».

В решті ухвалу залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді