Справа №463/1371/19
Провадження №1-кс/463/721/19
У Х В А Л А

06 березня 2019 року Личаківський районний суд м. Львова

Cлідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань -
в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 звернулися до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення.
Скаргу мотивують тим, що 19.02.2019р. подали на адресу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові,заяву про вчинення Генеральним прокурором України та Прокурором Львівської області кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364 КК України зловживання владою або службовим становищем. Всупереч вимогам закону відомості в ЄРДР не внесені.
В судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 підтримала скаргу з викладених в ній мотивів.

Представник ТУ ДБР в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином. В силу ч. 3 ст. 306 КПК України його відсутність не є перешкодою для розгляду скарги. При цьому, слідчий подав заперечення на скаргу, в яких зазначив, що за результатами розгляду заяви ОСОБА_3 не вбачалося наявності ознак складу кримінальних правопорушень, віднесених до підслідності слідчих Бюро, тому були відсутні правові підстави для внесення відомостей в ЄРДР та початку досудового розслідування.

Дослідивши матеріали скарги вважаю, що така не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до поданої скаржниками копії заяви, останні 19.02.2019р. подали до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, заяву про вчинення Генеральним прокурором України та Прокурором Львівської області кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364 КК України зловживання владою або службовим становищем. З заяви вбачається, що вказані посадові особи не внесли заяви про злочин вчинений суддями, які розглядали справи відносно майна заявників, чим вчинили даний злочин.

Наведені відомості до ЄРДР не внесені.
Відсутність визначення процесуальним законом приводів і підстав до початку кримінального провадження на практиці врегульовано «Інструкцією про порядок ведення єдиного обліку в органах і підрозділах внутрішніх справ України заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення», затвердженої наказом МВС України від 06 листопада 2015 р. № 1377, де зазначено джерела інформації про вчинення кримінальних правопорушень та інших подій, що надходить до ОВС уповноваженого розпочати досудове розслідування, які фактично є ні чим іншим, як приводами до початку кримінального провадження, а підставами наявність у джерелі інформації даних про ознаки кримінального правопорушення.
Положення ч. 1 ст. 214 КПК України та пункт 2.2 Інструкції, затвердженої наказом МВС України № 700 від 14 серпня 2012 р., зобов`язують слідчого, прокурора невідкладно, але не пізніше 24-х годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування тільки заяву або повідомлення, які містять ознаки кримінального правопорушення, а не будь-які інші.
На такий обов`язок слідчого, прокурора вказують вимоги ч. ч. 3, 4 та 5 ст. 214 КПК України, згідно з якими до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про кримінальне правопорушення, вимагається короткий виклад обставин, які свідчать про вчинення саме кримінального правопорушення, його попередню правову кваліфікацію із зазначенням статті (частин статті) закону України про кримінальну відповідальність, тобто Кримінального кодексу, зміст повідомлення слідчим прокурора про підставу початку досудового розслідування.
Положення ст. 214 КПК України, перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Про правильність таких висновків свідчить той факт, що Інструкцією № 1377 (п. 5 Розділ ІІІ), також передбачено порядок розгляду ОВС заяв і повідомлень, в яких відсутні відомості, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. Такі заяви після реєстрації в журналі ЄО доповідаються оперативним черговим начальникові органу внутрішніх справ або особі, яка виконує його обов`язки, для розгляду та прийняття рішення згідно із Законом України «Про звернення громадян» або Кодексом України про адміністративні правопорушення.
Крім того, згідно п. 2 Розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016р. № 139, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Відтак, не будь-яка заява є підставою для внесення відомостей до ЄРДР, а лише та заява, яка містить фактичні дані які підтверджують факт вчинення кримінального правопорушення. Всі інші заяви, після їх надходження до ОВС, підлягають розгляду останнім згідно із Законом, яким не є Закон про кримінальну відповідальність.
Як вбачається із заяви скаржників від 19.02.2019 року, вони по суті не погоджуються з процесуальними рішеннями Генерального прокурора України та Прокурора Львівської області, що само по собі не є підставою для внесення відомостей до ЄРДР. Нормами КПК України встановлено відповідний порядок оскарження рішення, дій чи бездіяльності прокурора. Конкретних обставин за яких посадові особи, на думку заявників зловживають владою або службовим становищем в заяві не наведено. Будь-яких конкретних відомостей, які б вказували на вчинення прокурорами саме кримінальних правопорушень, їх мотивів чи зацікавленості в цьому, заявниками не вказано.

З врахуванням наведеного, приходжу до висновку, що дії посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові,з приводу невнесення заяви від 19.02.2019 року стосовно вчинення зазначеними вище прокурорами кримінальних правопорушень до Єдиного реєстру досудових розслідувань є правомірними. Відтак, скаргу слід визнати необґрунтованою і в її задоволенні відмовити.

На підставі наведеного, керуючись вимогами статей 214, 303, 306, 307, 372 КПК України, -

у х в а л и в:
В задоволенні скарги ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за їх заявою від 19.02.2019 року відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1