233 № 233/5573/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2018 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000945 від 06 серпня 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
13 листопада 2017 року до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з Костянтинівської місцевої прокуратури Донецької області надійшло кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000945 від 06 серпня 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував про продовження строку обраного відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під ватрою оскільки на теперішній час ризики, які існували на момент обрання запобіжного заходу не відпали та продовжують існувати.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 заперечували проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , просили застосувати більш м`який запобіжний захід, такий як домашній арешт.
Обговоривши з учасниками судового провадження, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

06 серпня 2017 року ОСОБА_5 був затриманий за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України.

Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області 04 жовтня 2018 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжено строк тримання під вартою на 60 (шістдесят) діб до 02 грудня 2018 року включно.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України перебуває на стадії судового розгляду, судом не виконані необхідні процесуальні дії.

Враховуючи, що розгляд кримінального провадження неможливо завершити до закінчення строку дії запобіжного заходу до 02 грудня 2018 року, суд, не роблячи передчасних висновків, щодо вини обвинуваченого ОСОБА_5 , не даючи оцінки дослідженим доказам та приймаючи до уваги наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які існували на час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме те, що ОСОБА_5 може спробувати переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілу, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_5 раніше неодноразово був засуджений за різноманітні категорії злочинів, на шлях виправлення не став, соціально не адаптувався та вчинив інше особливо тяжке кримінальне правопорушення, підстав для зміни запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 не встановлено, суд приходить до висновку про необхідність продовження відносно ОСОБА_5 дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Європейським судом з прав людини визнано виправданим тривале тримання під вартою за наявності конкретних ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням наявності ризиків, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого ОСОБА_5 , суд на теперішній час не встановив.

Таким чином, приймаючи до уваги те, що на теперішній час судове слідство триває, ризики, які виправдовують тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою не зникли, з урахуванням вимог ст. 183 КПК України, суд не вбачає підстав для обрання обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, оскільки його належну процесуальну поведінку може забезпечити саме такий запобіжний захід, як тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 331, 350, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Продовжити дію обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Затишьє, Криничанського району, Дніпропетровської області, обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, строком на 60 діб по 28 січня 2019 року включно.
Обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Затишьє, Криничанського району, Дніпропетровської області, тримати від вартою в Бахмутському слідчому ізоляторі УДПтСУ в Донецькій області.
Направити/вручити копію цієї ухвали обвинуваченому, захиснику, потерпілій та прокурору негайно після її оголошення.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1