Справа № 202/2938/19
Провадження № 1-кс/202/4794/2019
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

02 травня 2019 року м. Дніпро

слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 ,

слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

розглянувши клопотання слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Стаханов Луганської області, громадянин України, з неповною загальною середньою освітою, офіційно не працевлаштований, не одружений, на утриманні неповнолітніх та непрацездатних осіб не має, немає реєстрації місця проживання, фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000717 від 30.04.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.

Згідно з матеріалами клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що 30 квітня 2019 року близько о 17:30 годині ОСОБА_5 , проходив повз будинку АДРЕСА_2 , де побачив раніше незнайомих малолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , при цьому у правій руці малолітнього ОСОБА_7 знаходився мобільний телефон марки «Хiomi Redmi Note 5» чорного кольору в чохлі сірого кольору. Побачивши вказане чуже майно, а саме мобільний телефон марки «Хiomi Redmi Note 5» чорного кольору у чохлі сірого кольору, та визначивши його предметом свого злочинного посягання, у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, ОСОБА_5 , того ж дня, а саме 30 квітня 2019 року, перебуваючи у вказаному місці та у зазначений час, діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, з метою власного незаконного збагачення, розуміючи, що його дії є очевидними для оточуючих малолітнього ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , передбачаючи спричинення майнової шкоди та бажаючи її настання, підійшов до малолітнього ОСОБА_7 та вихопив з його правої руки мобільний телефон марки «Хiomi Redmi Note 5» чорного кольору в чохлі сірого кольору, який належить останньому, після чого, ОСОБА_5 з викраденим чужим майном з місця вчинення злочину зник, отримавши при цьому реальну можливість розпоряджатися ним на власний розсуд, тим самим спричинивши малолітньому ОСОБА_7 майнову шкоду на суму 4500 гривень.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 1 ст. 186 КК України.

30 квітня 2019 року о 17:30 годині ОСОБА_5 був затриманий на підставі п.1 ч.1 ст.208 КПК України.

30.04.2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні відкритого викрадення чужого майна (грабіж), тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 186 КК України, який є злочином середньої тяжкості.

02 травня 2019 року слідчому судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Слідчий в обґрунтування клопотання зазначила про наявність ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки є підстави вважати, що ОСОБА_5 буде переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, може вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки підозрюваний не має зареєстрованого місця проживання та постійного доходу, що може в подальшому спонукати останнього до вчинення нових умисних злочинів проти власності.

Слідчий у своєму клопотанні звертає увагу слідчого судді на те, що запобіжні заходи не пов`язані із триманням під вартою не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобіганню ризикам, у зв`язку із чим просила застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 строком на 60 діб.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити, наголошуючи на наявності ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вказані обставини на думку прокурора виправдовують тримання підозрюваного під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам.

Підозрюваний в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого та застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою проживання його матері за адресою: АДРЕСА_3 .

Захисник підозрюваного в судовому засіданні також просив відмовити в задоволенні клопотання слідчого та просив застосувати до підозрюваного домашній арешт у нічний період доби або особисте зобов`язання.

Слідчий суддя, заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження № 0000717, дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, санкцією якої передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк до чотирьох років, що відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, підтверджується матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно із п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Відповідно до положень ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Прокурор довів наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, що повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: показами свідка ОСОБА_8 від 30.04.2019 року, пред`явленням до впізнання ОСОБА_5 свідку ОСОБА_8 від 30.04.2019 року, показами свідка ОСОБА_9 від 30.04.2019 року, пред`явленням для впізнання ОСОБА_5 свідку ОСОБА_10 від 30.04.2019 року, протоколом огляду місця події від 30.04.2019 року, іншими матеріалами кримінального провадження.

Між тим слід зазначити, що виключно тяжкість вчиненого особою кримінального правопорушення, на чому наполягає слідчий у клопотанні та яке підтримав прокурор, не є безумовною підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який, у відповідності до ст.183 КПК України, є винятковим запобіжним заходом.

Слідчий суддя приймає до уваги існування ризику, передбачений п.1 ч.1ст. 177 КПК України, згідно якого підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, зважаючи на тяжкість покарання, передбаченого санкцією ч.1 ст.186 КК України, однак вказаному ризику можливо запобігти шляхом заборони залишати житло та покладення відповідного контролю на органи внутрішніх справ за місцем його проживання.

Разом з тим слідчому судді належними доказами не доведено існування ризику щодо того, що підозрюваний, може вчинити інше правопорушення.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим у клопотанні не наведено та належним чином не обґрунтовано підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки як вбачається з матеріалів клопотання та встановлено в судовому засіданні, прокурором не доведено, що ОСОБА_5 переховувався від органу досудового розслідування, перешкоджав кримінальному провадженню та йому було повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

В той же час, до матеріалів клопотання слідчим долучено витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 02 травня 2019 року про внесення відомостей по кримінальному провадженню № 0000659 за ч. 1 ст. 190 КК України, який слідчий суддя не може прийняти до уваги як підставу для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки підозра за цим складом кримінального правопорушення ОСОБА_5 не пред`явлена.

Виходячи із зазначеного, оцінюючи в сукупності обставини вчиненого кримінального правопорушення та матеріали кримінального провадження, вважаю, що слідчим у клопотанні та прокурором в судовому засіданні належним чином не було доведено неможливість застосування до підозрюваного, зважаючи на дані про його особу, більш м`якого запобіжного заходу та вважає вказаний запобіжний захід невмотивовано жорстким.

Так, у відповідності до положень ст. 178 КПК України, слідчий суддя враховує дані про особу підозрюваного та характер вчиненого ним кримінального правопорушення, а саме те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, однак при цьому слід також враховувати особисті обставини його життя, а саме те, що підозрюваний раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, що свідчить про наявність у нього міцних соціальних зв`язків.

З урахуванням викладеного та оцінюючи ступінь порушення загальносуспільних прав та інтересів, з метою забезпечення належного проведення досудового розслідування, явки даної особи для надання показань тощо, приходжу до висновку про необхідність відмови в задоволення клопотання про застосовування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та вважаю за необхідне застосувати відносно останнього запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний період доби за адресою: АДРЕСА_3 .

Крім того, відповідно до ч.5 ст.194 КПК слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного певні обов`язки.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 3, 42, 176, 177, 181, 182, 183, 186, 193, 194, 196, 197 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний період доби, поклавши на ОСОБА_5 , такі обов`язки:
1) Прибувати до слідчого, прокурора і суду за першою вимогою;
2) не відлучатися із м. Дніпро без дозволу слідчого, прокурора, або суду.
3) не залишати місце проживання, а саме квартира АДРЕСА_4 без дозволу слідчого, прокурора, або суду у період часу з 19 години 00 хвилин по 06 годину 00 хвилин.
4) повідомляти слідчого прокурора або суду про зміну свого місця проживання.
Строк дії ухвали до 28 червня 2019 року.
Ухвалу про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний період доби передати для виконання до органу національної поліції за місцем проживання ОСОБА_5 .
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1