Справа №504/1429/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.02.2019 року Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурорів Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника-адвоката ОСОБА_9 ,

потерпілої ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Доброслав Одеської області матеріали кримінального провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Сичавка Комінтернівського району Одеської області, громадянина України, освіта середня, неодруженого, офіційно непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого

ст.164 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Згідно рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 17.04.2014 року ОСОБА_8 зобов`язаний до сплати аліментів на користь ОСОБА_11 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 900 грн. щомісячно, починаючи з 24.03.2014 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 включно.
Однак ОСОБА_8 добровільно рішення суду, яке набрало законної сили, не виконує, умисно, злісно ухиляється від сплати аліментів на утримання дитини, встановлених рішенням суду, в результаті чого заборгованість по сплаті аліментів, згідно розрахунку заборгованості, виданого державним виконавцем Лиманського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області від 26.04.2018р. складає 25 200 грн.

Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_8 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні (злочині) визнав повністю та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органами досудового слідства, при цьому пояснив, що дійсно згідно рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 17.04.2014 року він зобов`язаний до сплати аліментів на користь ОСОБА_11 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 900 грн. щомісячно, починаючи з 24.03.2014 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 включно. Однак в зв`язку із скрутним матеріальним становищем умисно ухилявся від виконання зазначеного рішення суду, в зв`язку з цим у нього утворилась заборгованість по сплаті аліментів на суму 25 200 грн. На облік до центру зайнятості не став. У вчиненому злочині розкаявся, не заперечував проти розгляду кримінального провадження щодо нього в порядку ч.3 ст.349 КПК України.
Потерпіла ОСОБА_10 у судове засідання при розгляді справи по суті не з`явилася, про дату, час та місце проведення якого була сповіщена своєчасно, належним чином, однак надала до суду заяву в якій просила розглянути дане кримінальне провадження без її участі, просить обрати обвинуваченому сувору міру покарання.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорювали фактичні обставини справи, а також судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності їх позиції, вислухавши думку учасників процесу і роз`яснивши їм наслідки розгляду справи в порядку ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів, щодо обставин, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи вищевикладене, суд приходить до висновку про винуватість обвинуваченого

ОСОБА_8 в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину).

Дії обвинуваченого ОСОБА_8 суд кваліфікує за ч.1 ст.164 КК України, за ознаками злісного ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винуватого, в тому числі матеріали наданої досудової доповіді, обставини справи, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд, зокрема, враховує позитивну характеристику ОСОБА_8 за місцем проживання, те, що він раніше не судимий, переховувався від суду, у зв`язку із чим був неодноразово підданий примусовому приводу, скоїв умисне кримінальне правопорушення (злочин), яке відноситься до категорії невеликої тяжкості відповідно до ст.12 КК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , відповідно до положень ст.66 КК України являється щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні (злочині).

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , відповідно до положень ст.67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання суд також враховує думку потерпілої ОСОБА_10 , яка в своїй заяві від 17.09.2018р. наполягала на призначенні обвинуваченому суворої міри покарання, при цьому, з врахуванням того, що ОСОБА_8 переховувався від правосуддя, неодноразово був підданий примусовому приводу, суд вважає неможливим призначити ОСОБА_8 покарання, більш м`яке, ніж арешт, як того просив захисник-адвокат ОСОБА_9 .

За таких обставин, суд погоджується із думкою прокурора ОСОБА_7 та вважає необхідним обрати ОСОБА_8 міру покарання у виді арешту, передбачену санкцією ст.164 ч.1 КК України, оскільки його виправлення і перевиховання можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства.

Крім того, для запобігання ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, з метою виключення спроб вчинення інших кримінальних правопорушень, а також ухилення від відбування покарання, суд вважає за необхідне, до вступу вироку в законну силу обрати обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеська установа виконання покарань (№21) Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України», оскільки обвинувачений перебуваючи на волі може переховуватися від органів пробації, чим перешкодити виконанню вироку суду.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений. Процесуальних витрат та речових доказів по справі немає.

Керуючись ст.ст.371-373, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_8 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.164 КК України та призначити йому покарання у виді арешту строком на 2 (два) місяці.

Обрати запобіжний захід ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеська установа виконання покарань (№21) Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України», взявши його під варту в залі суду.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_8 обчислювати з дня його фактичного затримання з 05 лютого 2019 року.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення, крім з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1