Справа № 587/209/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2019 року Сумський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю:

прокурора ОСОБА_2

секретаря судового засідання ОСОБА_3

з участю:

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

його захисника адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000688 від 12 листопада 2018 року по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Красна Поляна, Великоновосілківського району, Донецької області, з вищою освітою, одруженого, непрацюючого, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , фактично мешкаю чого: АДРЕСА_1 , раніше несудимого, ІНКФОПП НОМЕР_1

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

12 листопада 2018 року близько 18 години 05 хвилин ОСОБА_5 , керував технічно справним автомобілем «КАМАЗ-5320», реєстраційний номер НОМЕР_2 , з причепом «ГКБ-8350», реєстраційний номер НОМЕР_3 , по автодорозі «Батурин-Конотоп-Суми» в смт. Степанівка, Сумського району, Сумської області, та рухаючись у напрямку м. Суми, під час руху по ділянці 149 км. автодороги «Батурин-Конотоп-Суми» на вулиці Центральна в смт. Степанівка, Сумського району, Сумської області, не врахував дорожню обстановку та знехтував безпекою дорожнього руху. При погіршенні видимості в напрямку руху, викликаному світлом фар зустрічного транспортного засобу, не вибрав безпечний швидкісний режим в умовах фактичної видимості дороги, після чого, при засліпленні його світлом фар зустрічного транспортного засобу, не зупинив автомобіль, не змінюючи смуги руху, увімкнувши аварійну світлову сигналізацію. Натомість, у порушення вимог пунктів 12.2. та 19.3. Правил дорожнього руху, ОСОБА_5 рухався далі та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , який, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, у порушення вимог пунктів 4.1., 4.4. та 4.14а Правил дорожнього руху, перебував на проїзній частині автодороги.

Від отриманих внаслідок дорожньо-транспортної події тілесних ушкоджень пішохід ОСОБА_7 помер на місці пригоди.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 1082/716 від 22.01.2019 - смерть потерпілого ОСОБА_7 наступила в результаті сполученої тупої травми тіла, що складалась із відкритої черепно-мозкової травми розтрощенням голови (багатоуламковими переломами кісток черепа та обличчя), з розмізченням та частковим випресовуванням головного мозку, закритої травми грудної клітки (ушкодження хребта, множинні переломи ребер, забій легень), множинних ран, саден, синців.

Допущені ОСОБА_5 порушення вимог пунктів 12.2. та 19.3. Правил дорожнього руху знаходяться у прямому причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди та наслідками, що настали.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав та пояснив, що 12 листопада 2018 року о 18 години 05 хвилин, керував автомобілем «КАМАЗ-5320», реєстраційний номер НОМЕР_2 , з причепом «ГКБ-8350», реєстраційний номер НОМЕР_3 , виїхав зі стоянки в смт. Степанівка та рухався по автодорозі «Батурин-Конотоп-Суми» в смт. Степанівка, Сумського району, Сумської області у напрямку м. Суми. Приблизно на ділянці 149 км. автодороги «Батурин-Конотоп-Суми» на вулиці Центральна в смт. Степанівка, Сумського району, Сумської області, його засліпило світло зустрічного автомобіля, він не встиг зреагувати і відразу відчув удар в ліву частину кабіни автомобілю «КамАЗ». Вийшовши з автомобіля, побачив, що на автодорозі лежить потерпілий. Зрозумівши, що ознак життя останній не виявляє, викликав швидку. При цьому вказав, що рухався зі швидкістю 40 км/год. У вчиненому розкаюється.

Потерпіла в судовому засіданні зазначила, що 12 листопада 2018 року близько 20 години 30 хвилин зателефонував поліцейський і запросив на впізнання, вона прибула на місце дорожньо-транспортної пригоди на автодорогу «Батурин-Конотоп-Суми» в смт. Степанівка, Сумського району, Сумської області. Вона відразу впізнала свого батька. Вказала, що обвинувачений ОСОБА_5 відшкодував їй матеріальну та моральну шкоду, не залишав її без уваги, підтримував її, постійно цікавився її станом здоров`я. При цьому зазначила, що та ділянка дороги, на якій сталась дорожньо-транспортна пригода взагалі ніяким чином не освітлюється і там дуже темно. Просила суворо не карати обвинуваченого.

Органами досудового слідства надані письмові докази, які були безпосередньо дослідженні під час судового розгляду.

Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000688, згідно якого 12 листопада 2018 року близько 18 години 00 хвилин по автодорозі «Батурин-Конотоп-Суми» по вул.. Центральна в смт. Степанівка, Сумського району, Сумської області сталася дорожньо-транспортна пригода, під час якої ОСОБА_5 , керував автомобілем «КАМАЗ-5320», реєстраційний номер НОМЕР_2 , з причепом «ГКБ-8350», реєстраційний номер НОМЕР_3 допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 . Від отриманих внаслідок дорожньо-транспортної події тілесних ушкоджень пішохід ОСОБА_7 помер на місці пригоди (а. кримінального провадження 44).

Протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 12 листопада 2018 року проведений з участю спеціаліста автотехніка ОСОБА_8 , криміналіста ОСОБА_9 , медичний працівник ОСОБА_10 , понятих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , згідно якого підтверджується місце пригоди, що представляє собою автодорогу «Батурин-Конотоп-Суми» в смт. Степанівка, Сумського району, Сумської області. Під час слідчої дії зафіксовано положення автомобіля «КАМАЗ-5320», реєстраційний номер НОМЕР_2 , з причепом «ГКБ-8350», реєстраційний номер НОМЕР_3 , трупа ОСОБА_7 , складена схема до даного протоколу. Слідів шин транспортних засобів на місці проведення огляду не виявлено, зафіксовано сліди тертя залишені потерпілим. З місця події вилучено транспортний засіб «КАМАЗ-5320», реєстраційний номер НОМЕР_2 , з причепом «ГКБ-8350», реєстраційний номер НОМЕР_3 ; шапка та пара взуття (чобіт) від потерпілого пішохода які визнані речовими доказами та труп пішохода (а. кримінального провадження 45-63).

Висновок судової автотехнічної експертизи №19/119/9-1/15е від 18.01.2019 року, згідно якого у даній дорожній ситуації ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «КАМАЗ-5320», реєстраційний номер НОМЕР_2 , з причепом «ГКБ-8350», реєстраційний номер НОМЕР_3 , допустив порушення вимог Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 і введених у дію з 01.01.2002, що передбачені пунктами: 12.2. У темну пору доби та умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги. 19.3. У разі погіршення видимості у напрямку руху, викликаного світлом фар зустрічних транспортних засобів, водій повинен зменшити швидкість до такої, яка б не перевищувала безпечної за умови фактичної видимості дороги в напрямку руху, а в разі засліплення зупинитися, не змінюючи смуги руху, і увімкнути аварійну світлову сигналізацію. Відновлення руху дозволяється лише після того, як пройдуть негативні наслідки засліплення. Допущені ОСОБА_5 порушення вимог п. 19.3. Правил дорожнього руху знаходяться у причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди та наслідками, що настали. Водій ОСОБА_5 мав технічну можливість уникнути даної пригоди (а. кримінального провадження 77-82).

Висновок судово-медичної експертизи №1082/716 від 22.01.2019, згідно якого смерть потерпілого ОСОБА_7 наступила в результаті сполученої тупої травми тіла, що складалась із відкритої черепно-мозкової травми розтрощенням голови (багатоуламковими переломами кісток черепа та обличчя), з розмізченням та частковим випресовуванням головного мозку, закритої травми грудної клітки (ушкодження хребта, множинні переломи ребер, забій легень), множинних ран, саден, синців. Виявлені при судово-медичній експертизі ушкодження на трупі ОСОБА_7 є характерними для автомобільної травми, утворилися внаслідок контакту передньої частини транспортного засобу з задньою поверхнею тулуба потерпілого та переїзду тіла потерпілого колесами транспортного засобу. Найімовірніше під час первинного контакту транспортного засобу з тілом потерпілого, останній знаходився у вертикальному стані, спиною до транспортного засобу. Після падіння тіла потерпілого на поверхню дороги відбувся переїзд його колесами по спині та голові. При судово-токсикологічному дослідженні крові від трупа ОСОБА_7 виявлено спирт етиловий у концентрації 2,36 %, що стосовно живих осіб може відповідати середньому ступеню алкогольного сп`яніння (а. кримінального провадження 83-85).
Відповідно до вимог ст. 94 КПК України, - суд оцінює кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Здобуті під час досудового розслідування докази були безпосередньо досліджені в судовому засіданні і суд визнає їх об`єктивними та допустимими.

Таким чином, суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, доведена в повному обсязі та його протиправні дії кваліфікує за ч. 2 ст. 286КК України, так як він керуючи транспортним засобом порушив правила безпеки дорожнього руху, що заподіяло смерть потерпілому ОСОБА_7 .

За змістом закону (ст. 50 КК України), покарання має на меті не тільки кару, а має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження вчиненню нею нових злочинів.

При призначенні ОСОБА_5 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, сукупність всіх обставин, що характеризують це кримінальне правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При цьому, суд, враховує тяжкість злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, що форма вини до наслідків необережна, особу обвинуваченого, який є несудимим, характеризуючі дані обвинуваченого, згідно представлених суду документів за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, на обліках в наркологічному і психоневрологічному диспансерах не перебуває, має на утриманні малолітню дитину, 2015 року народження, батька, хворого на цукровий діабет.

Відповідно до ст. 66 КК України суд визнає пом`якшуючі обставини справи: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, в добровільному порядку відшкодував повністю матеріальну шкоду та моральну, те що дорожньо-транспортна пригода сталася за обоюдної вини як обвинуваченого так і потерпілого, оскільки він перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився на проїзній частині

Відповідно до ст. 67 КК України, обставиною, що обтяжує покарання судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що покарання у виді позбавлення волі, без позбавлення прав керувати транспортними засобами буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_5 , та попередженню вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Разом з тим, виконуючи вимоги ст. ст. 50, 65 КК України, які узгоджуються із роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 "Про практику призначення судами кримінального покарання" суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_5 без реального відбування призначеного йому покарання, а тому вважає за необхідне застосувати до нього положення ст.75 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий терміном один рік.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_5 необхідно стягнути судові витрати за проведення експертизи в розмірі 1430 грн.

Відповідно до положень ч. 9 ст. 100 КПК України, питання про долю речових доказів, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження, а тому речові докази :

- автомобіль «КАМАЗ-5320», реєстраційний номер НОМЕР_2 , з причепом «ГКБ-8350», реєстраційний номер НОМЕР_3 , який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_13 , повернути законному володільцю ОСОБА_13 , знявши арешт накладений ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 15 листопада 2018 року ;

- шапку сірого кольору та взуття (пару чобіт), які належали потерпілому ОСОБА_7 знищити.

Керуючись ст.ст. 100,128, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі без позбавлення прав керування транспортними засобами

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням строком один рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженими органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_4 , на користь держави (р/р 8355, код 37970621, МФО 899998, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код бюджетної класифікації за доходами 24060300 «Інші надходження» (за проведення експертизи) судові витрати за проведення експертизи в розмірі 1430 грн.

Речові докази :

- автомобіль «КАМАЗ-5320», реєстраційний номер НОМЕР_2 , з причепом «ГКБ-8350», реєстраційний номер НОМЕР_3 , який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_13 , повернути законному володільцю ОСОБА_13 , знявши арешт накладений ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 15 листопада 2018 року ;

-шапку сірого кольору взуття (пару чобіт), які належали потерпілому ОСОБА_7 знищити.
Запобіжний захід у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000688 від 12 листопада 2018 року відносно обвинуваченого ОСОБА_5 не обирався.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд Сумської області протягом 30 (тридцяти) діб з моменту проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити обвинуваченому, потерпілій та прокурору після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1