Кагарлицький районний суд Київської області
Справа № 368/1362/18
провадження № 1-кс/368/148/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14.11.2018 рокум.Кагарлик Київської області

Кагарлицький районний суд Київської області
в складі: головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кагарлик Київської області кримінальне провадження № 0000255 від 22.06.2018 року щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Степове Первомайського району Автономної Республіки Крим, громадянина України, не працюючого, неодруженого, освіта середня, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , в силу ст.. 89 КК України визнається таким, що не має судимості,

з участю сторін кримінального провадження:

- сторони обвинувачення - прокурора Кагарлицької місцевої прокуратури ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

- сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_3

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 , -

в с т а н о в и в:
ОСОБА_3 22.06.2018р. приблизно 00 год. 10 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння з метою з`ясування стосунків прийшов до місця проживання своєї колишньої співмешканки ОСОБА_7 , яка мешкає спільно з донькою ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_3 . Під час спілкування, між ОСОБА_3 та вищевказаними особами на грунті раптово виниклих неприязних відносин розпочалася сварка, в ході якої він висловлювався в бік жінок нецензурною лайкою та погрожував їм фізичною розправою.
22.06.2018 р. о 00 год. 21 хв. з метою припинення правопорушення вчиненого ОСОБА_3 , ОСОБА_8 за допомогою свого мобільного телефону, абонентський номер якого НОМЕР_1 , зателефонувала до спецлінії «102», повідомивши про вчинення її колишнім вітчимом сімейної сварки.
22.06.2018 р. о 00 год. 21 хв. до Кагарлицького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області від оператора спецлінії «102» надійшло повідомлення про те, що ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння вчинив сімейну сварку за адресою: АДРЕСА_3 .
Вказана подія була зареєстрована в журналі єдиного обліку заяв та повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Кагарлицького ВП ГУ НП в Київській області під № 3037. Черговий Кагарлицького відділу поліції на місце події направив групу реагування патрульної поліції в складі: поліцейського Кагарлицького ВП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 та поліцейського відділу конвойної служби ізолятору тимчасового тримання № 11 Головного управління Національної поліції в Київській області старшого сержанта поліції ОСОБА_5 , який на той час тимчасово виконував обов`язки поліцейського групи реагування патрульної поліції Кагарлицького ВП. Вказані працівники правоохоронних органів в цей час, відповідно до книги нарядів Кагарлицького ВП ГУ НП в Київській області від 17.06.2018 за № 68, перебували на добовому чергуванні, де виконували свої службові обов`язки.
У відповідності до ст. 2 Закону України «Про Національну поліцію», завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: забезпечення публічної безпеки і порядку; охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; протидії злочинності; надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.
Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.
У відповідності до п.п. 3, 4, 5, 18 ч. 1 ст. 23 цього закону, поліція відповідно до покладених на неї завдань: вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події; вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення; вживає заходів для запобігання та припинення насильства в сім`ї.
Відповідно до ч. 1, 2, 3, п. 3, 4 ч. 4 ст. 42 вказаного закону, яка визначає поліцейські заходи примусу, поліція під час виконання повноважень, визначених цим Законом, уповноважена застосовувати такі заходи примусу: 1) фізичний вплив (сила); 2) застосування спеціальних засобів; 3) застосування вогнепальної зброї. Фізичним впливом є застосування будь-якої фізичної сили, а також спеціальних прийомів боротьби з метою припинення протиправних дій правопорушників. Спеціальні засоби як поліцейські заходи примусу - це сукупність пристроїв, приладів і предметів, спеціально виготовлених, конструктивно призначених і технічно придатних для захисту людей від ураження різними предметами (у тому числі від зброї), тимчасового (відворотного) ураження людини (правопорушника, супротивника), пригнічення чи обмеження волі людини (психологічної чи фізичної) шляхом здійснення впливу на неї чи предмети, що її оточують, з чітким регулюванням підстав і правил застосування таких засобів та службових тварин. Для виконання своїх повноважень поліцейські можуть використовувати такі спеціальні засоби, як засоби обмеження рухомості (кайданки, сітки для зв`язування тощо) та засоби споряджені речовинами сльозогінної та дратівливої дії.
Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 42 Закону України «Про Національну поліцію», яка визначає порядок застосування поліцейських заходів примусу, поліцейський зобов`язаний заздалегідь попередити особу про застосування фізичної сили, спеціальних засобів і вогнепальної зброї і надати їй достатньо часу для виконання законної вимоги поліцейського, крім випадку, коли зволікання може спричинити посягання на життя і здоров`я особи чи та/або поліцейського або інші тяжкі наслідки, або в ситуації, що склалася, таке попередження є невиправданим або неможливим. Попередження може бути зроблено голосом, а за значної відстані або звернення до великої групи людей - через гучномовні установки, підсилювачі звуку. Вид та інтенсивність застосування заходів примусу визначаються з урахуванням конкретної ситуації, характеру правопорушення та індивідуальних особливостей особи, яка вчинила правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» до працівників правоохоронних органів відносяться працівники Національної поліції.
Прибувши на службовому автомобілі «Skoda Oktavia», державний номерний знак НОМЕР_2 на синьому фоні 22.06.2018 приблизно о 01 год. 00 хв. на місце події, а саме до домогосподарства, в якому проживають ОСОБА_10 та ОСОБА_8 та яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , працівники поліції, які були одягнені у формений одяг з розпізнавальними знаками, виконуючи свої службові обов`язки біля входу до будинку зустріли заявницю ОСОБА_8 та матір останньої, які поскаржилася на неправомірні дії колишнього співмешканця матері - ОСОБА_3 . Останній перебував також на місці події в стані алкогольного сп`яніння, що проявлялося в його рухах, мові та ході. Окрім того, ОСОБА_3 поводив себе неадекватно, висловлювався в бік заявниці і її матері нецензурною лайкою та погрожував останнім фізичною розправою. На зауваження поліцейських, які ОСОБА_3 представились та повідомили про підставу свого прибуття останній не реагував та продовжував вчиняти сімейну сварку. В подальшому, у відповідь на законні вимоги поліцейських щодо припинення правопорушення, ОСОБА_3 почав поводити себе безпричинно агресивно по відношенню до працівників правоохоронного органу та повідомив останнім про свої наміри щодо спричинення їм тілесних ушкоджень.
У зв`язку з такими протиправними та незаконними діями ОСОБА_3 поліцейські Кагарлицького ВП неодноразово зробили йому зауваження та попередили про можливе настання кримінальної відповідальності в разі виконання висловлених ним погроз, наголосивши при цьому на необхідності припинення протиправної поведінки. Коли і такі заходи ОСОБА_3 були проігноровані, ОСОБА_9 та ОСОБА_5 прийняли рішення про до ставлення останнього до Кагарлицького ВП з метою проведення з ним профілактичної роботи та подальшого складання адміністративного протоколу.
22.06.2018 р. приблизно о 2 годині 50 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні адміністративної
будівлі Кагарлицького ВП за адресою: вул. Ярослава Мудрого, 13 м. Кагарлик Київської області, а саме: в робочому кабінеті групи реагування патрульної поліції ОСОБА_11 , своїх протизаконних дій не припинив та повторно почав висловлюватися в бік колишньої співмешканки та поліцейських нецензурною лайкою. У відповідь на законні вимоги працівників поліції ОСОБА_3 , продовжував поводити себе агресивно, розуміючи протиправність своїх дій, не бажаючи їх припиняти та бажаючи уникнути відповідальності за їх вчинення. Усвідомлюючи, що ОСОБА_5 являється працівником поліції при виконанні службових обов`язків, діючи умисно, будучи невдоволеним законними діями працівників поліції, з метою недопущення, перешкоджання та припинення поліцейським відділу конвойної служби ізолятору тимчасового тримання № 11 Головного управління Національної поліції в Київській області старшим сержантом поліції ОСОБА_5 , який на той час тимчасово виконував обов`язки поліцейського групи реагування патрульної поліції Кагарлицького ВП виконання своїх службових обов`язків, спрямованих на припинення його протиправної діяльності щодо порушення громадського порядку та притягнення його до відповідальності, передбаченої нормами КУпАП, вчинив активну фізичну протидію працівнику поліції, яка виразилася у нанесенні умисного удару одним з стільців, розташованих у цьому приміщенні в голову ОСОБА_5 , а саме в ділянку волосистої частини його голови зліва, нецензурно висловлюючись при цьому до правоохоронців, таким чином довівши свій злочинний умисел до кінця.
З метою припинення посягання на здоров`я поліцейського та попередження можливого настання інших тяжких наслідків, що могли настати в ситуації, яка склалася, працівники поліції ОСОБА_9 та ОСОБА_5 у відповідності до вимог п. п. 1, 2, ч. 1 ст. 42, ст. 44 ст. 45 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.15 р., застосували фізичний вплив (силу), а саме, долаючи фізичний опір ОСОБА_3 , з застосуванням сили поклали його на підлогу та застосували спеціальні засоби, обмеживши рухи останнього, що виразилося у одяганні кайданок.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в поліції на займаній посаді перебуває з 23.06.2017 р. до цього часу. 21.06.2018 р. о 08 год. 00 хв. він заступив на чергування, будучи одягнутим у формений одяг працівника поліції, з табельною вогнепальною зброєю та спеціальними засобами у вигляді гумового кийка, бронежилета та наручників.
Під час виконання службових обов`язків ОСОБА_5 , згідно висновку експерта № 33 від 28.08.2018 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді рани забійно-рваного характеру в ділянці волосистої частини голови зліва та струсу головного мозку з легким клінічним перебігом. Наявні тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, які призводять до короткочасного розладу здоров`я.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у вчиненні злочину, передбаченого ст.. 345 ч. 2 КК України визнав та суду пояснив, що 21 червня 2018 р. у нього було день народження і він зі своїми друзями випив трохи пива та горілки Коли прийшов до дому, то почалася сварка між ним та його дружиною. Вона викликала поліції. Працівники поліції були броньованих жилетах, на яких був знак поліції. З поліції він не сварився, а лише сварився лише зі своєю співмешканкою та добровільно сів у машину поліції. Перебуваючи у приміщенні поліції потерпілий бив його руками по ребрах. Він відіпхнув його від себе та вдарив того, перший хто попався, стільцем по голові. Чому так сталося, він не знає. Можливо він щось погане сказав. У приміщенні поліції, де він був, було четверо людей. Він щиро кається, просив вибачення у потерпілого. Просить залишити його на волі і він виправиться.

Однак, винність обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:
?показаннями потерпілого ОСОБА_5 , який пояснив, що в той день він був на добовому чергуванні. Поступив дзвінок і він виїхав разом з нарядом поліції. На місці була скарга між колишнім подружжям. Чоловік був п`яний та сильно був шумний, тому були змушені викликати собі допомогу. Коли обвинуваченого посадили в машину, вони поїхали до поліції. Там його завелику у кімнату № 1. Коли він писав рапорт, то обвинувачений в цей момент вдарив його по голові. Він вибіг і до нього викликали швидку. На голові була рана і з неї текла кров. Щодо міри покарання, то він погоджується з пропозицією прокурора покарання у виді реального відбування покарання.

Винність обвинуваченого ОСОБА_3 доводиться письмовими доказами по справі, зокрема:
?витягом з кримінального провадження № 0000255, відомості про яке внесено 22.06.2018 р., про те, що 22.06.2018 о 02 годині 50 хвилин до чергової частини Кагарлицького ВП надійшло повідомлення від старшого сержанта поліції ОСОБА_5 про те, що під час оформлення адміністративного матеріалу відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останній, перебуваючи в адміністративному приміщенні Кагарлицького ВП Обухівського ВП ГУНП в Київській області за адресою: вул. Я.Мудрого, 13 м. Кагарлик Київської області, взявши до рук стільця наніс йому один удар в голову, тим самим заподіявши тілесне ушкодження у вигляді забійно-рваної рани голови;
?карткою первинного обліку інформації, яка надійшла по телефону (а.с. 53) про те, що по ЄО № 3042 від 22.06.2018 р. о 03 год. 20 хв. на підставі рапорту співробітника про те, що відбувся опір працівнику поліції, а саме: під час оформлення адміністративного матеріалу відносно ОСОБА_3 в адміністративному приміщенні ВП схопив стільчик та вдарив ним ОСОБА_5 по голові внаслідок чого останньому було спричинено тілесні ушкодження у вигляді забійно рваної рани голови;
?рапортом т.в.о. поліцейського Кагарлицького ВП Обухівського ВП ГУ НП в Київській області (а.с. 54) про те, що під час добового чергування з 21.06.2018 р. по 22.06.2018 р. було здійснено виїзд по повідомленню в АДРЕСА_3 по повідомленню ОСОБА_8 ЄО за № 3037 від 22.06.2018 р. про те, що 22.06.2018 р. о 00 год. 21 хв. заявник повідомила, що вітчим у стані сп`яніння знущається над усією сім`єю. Заявник вагітна та просить наряд поліції. По прибуттю на місце події ОСОБА_3 вчиняв словесну сварку під час якої висловлювався нецензурною лайкою в бік заявниці та дітей і не реагував на зауваження. ОСОБА_3 було запропоновано поїхати до кагарлицького ВП на що він в грубій формі відмовив та погрожував фізичною розправою, тому було викликано допомогу. Після доставки його до Кагарлицького ВП, ОСОБА_3 було запропоновано зайти до відділення поліції до кабінету, коли він зайшов та він присів на стілець. Коли він сидів та оформлював документи на ОСОБА_12 , отримав від останнього удар в ліку частину голови. Після цього вийшов і йому викликали швидку;
?рапортом ІП поліцейського Кагарлицького ВП Обухівського ВП ГУ НП в Київській області (а.с. 55) про те, що під час добового чергування з 21.06.2018 р. по 22.06.2018 р. було здійснено виїзд по повідомленню в АДРЕСА_3 по повідомленню ОСОБА_8 ЄО за № 3037 від 22.06.2018 р. про те, що 22.06.2018 р. о 00 год. 21 хв. заявник повідомила, що вітчим у стані сп`яніння знущається над усією сім`єю. Заявник вагітна та просить наряд поліції. По прибуттю на місце події ОСОБА_3 вчиняв словесну сварку під час якої висловлювався нецензурною лайкою в бік заявниці та дітей і не реагував на зауваження. ОСОБА_3 було запропоновано поїхати до кагарлицького ВП на що він в грубій формі відмовив та погрожував фізичною розправою, тому було викликано допомогу. Після доставки його до Кагарлицького ВП, ОСОБА_3 було запропоновано зайти до відділення поліції до кабінету, коли він зайшов та він присів на стілець. Коли Шрейдер в. сидів за столом та оформлював документи, то в цей час ОСОБА_13 взяв стільця та ним ударив по Шрейдеру. Після цього ОСОБА_14 було викликано медичну допомогу;
?заявою ОСОБА_5 від 22.09.2018 р. (а.с. 56), згідно якої він просив притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_3 , який 22.06.2018 р. близько 02 год. 00 хв. в адміністративній будівлі Кагарлицького ВП наніс йому тілесні ушкодження;
?рапортом ІП поліцейського Кагарлицького ВП Обухівського ВП ГУ НП в Київській області (а.с. 57) про приєднання ЄО № 3037 від 22.06.2018 р. до ЄРДР № 0000255, так як даний матеріал має відношення до даної події;
?карткою первинного обліку інформації, яка надійшла по телефону (а.с. 58) про те, що 22.06.2018 р. о 00 год. 21 хв. надійшов дзвінок від ОСОБА_8 про те, що вітчим в стані алкогольного сп`яніння знущається над усією сім`єю, заявниця вагітна та просить вислати наряд поліції;
?поясненнями ОСОБА_8 від 22.06.2018 р. (а.с. 59), ОСОБА_7 від 22.06.2018 р. (а.с. 60), ОСОБА_15 від 22.06.2018 р. (а.с. 61) щодо подій , які стали поводом виклику працівників поліції;
?екстреним повідомленням № 526 від 22.06.2018 р. (а.с. 62) про звернення потерпілого ОСОБА_5 щодо настання нещасного випадку на виробництві;
?посвідченням ГУ Національної поліції в Київській області (а.с. 63), згідно якого ОСОБА_5 працює поліцейським роти забезпечення безпеки дорожнього руху, посвідчення стаціонарного жетона № НОМЕР_3 та дійсне до 24.11.2020 р.;
?книгою нарядів (а.с. 65-68), згідно якої встановлено працівників поліції, які перебували на добовому чергуванні з 21.06.2018 р. по 22.06.2018 р.;
?згідно інформації з відомостей про отримання зброї, боєприпасів та спеціальних засобів співробітниками відділення поліції та співробітників УПО (а.с. 69-71), згідно якого стало відомо, хто 21.06.2018 р. було отримано зброю на добове чергування 21.06.2018 р.;
?листком непрацездатності (а.с. 72), з якого вбачається, що ОСОБА_5 перебував на стаціонарному лікуванні з 22.06.2018 р. по 03.07.2018 р.;
?рапортом від поліцейського ВКС ІТТ № 11 ГУ НП в Київській області ОСОБА_5 (а.с. 73), згідно якого він просив призначити на посаду поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 1 Кагарлицького ВП Обухівського ВП ГУ НП в Київській області;
?поданням начальника Обухівського ВП ГУ НП в Київської області (а.с. 74), яким порушено питання про призначення сержанта поліції ОСОБА_5 на посаду поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 1 Кагарлицького ВП Обухівського ВП ГУ НП в Київській області;
?довідкою від 05.04.2018 р. (а.с. 75), згідно якої надана інформація щодо відсутності дисциплінарної відповідальності у ОСОБА_5 ;
?довідкою від 06.04.2018 р. (а.с. 76), згідно якої ОСОБА_5 призначено на посаду поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 1 Кагарлицького ВП Обухівського ВП ГУ НП в Київській області;
?протоколом огляду місця події від 22.06.2018 р. (а.с. 77) та ілюстративною таблицею до протоколу ОМП (а.с.80-83), який було проведено в присутності двох понятих, за участю ОСОБА_3 , його захисника адвоката ОСОБА_6 , спеціаліста ОСОБА_16 , об`єктом огляду якого є робочий кабінет Кагарлицького ВП Обухівського ВП ГУ НП в Київській області, де було вчинено кримінальне правопорушення, де ОСОБА_3 послідовно розповів про події, які там відбулися, а також відібрато речі, які поміщено до спеціальних пакетів;
?оптичним диском DVD-R (а.с. 84), на якому зафіксовано проведення огляду місця події 22.06.2018 р. в присутності двох понятих, за участю ОСОБА_3 , його захисника адвоката ОСОБА_6 , спеціаліста ОСОБА_16 ;
?протоколом огляду речей від 22.06.2018 р. (а.с. 85--86) та ілюстративною таблицею (а.с. 87-89) проведеним оглядом встановлено: місцем проведення огляду являється Кагарлицьке ВП Обухівського ВП ГУНП в Київській області, кабінет № 12, яке знаходиться за адресою: вул. Я. Мудрого, 13, м. Кагарлик, Київська область. Об`єктом огляду являється відеокамера марки Samsung HMX-F90. За допомого HDMI розйому та шнура підключаємо відеокамеру до робочого комп`ютера слідчого, марки LG Flatron Е1942С - 2012 року випуску та перемістили на робочий стіл на вищевказаний комп`ютер відеозапис огляду місця події, який був зафіксований 22.06.2018 р. по вул. Я. Мудрого, 13, м. Кагарлик, Київська область в адміністративному приміщенні Кагарлицького ВП, кабінет №2, де зібралися всі учасники слідчої дії та т.в.о. начальника СВ Кагарлицького ВП Обухівського ВП ГУ НП в Київській області майор поліції ОСОБА_17 проводила огляд місця події та детально пояснює обставини, які відбувалися 22.06.2018 р.;
?постановою про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 22.06.2018 р. (а.с. 90-91), згідно якого виявлені та вилучені ході огляду місця події, а саме: кабінету групи реагування патрульної поліції Кагарлицького ВП за адресою: вул. Ярослава Мудрого, 13, м. Кагарлик, Київської області наступні предмети: стілець, окрема ніжка вищевказаного стільця та 2 фрагменти лінолеумового покриття, що містять на собі сліди речовини бурого кольору, які поміщено до спеціального пакету МВС України № 1958971, визнано речовим доказом в кримінальному провадженні № 0000255 та, які поміщено до спеціального пакету МВС України № 1958971 та передано на зберігання в кімнату зберігання речових доказів Кагарлицького ВП;
?протоколом № 33 медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння від 22.06.2018 р. (а.с. 103), згідно якого було встановлено, що стан сп`яніння ОСОБА_3 внаслідок вживання алкоголю;
?протоколом проведення слідчого експерименту від 20.09.2018 р. (а.с.138-142) та додатком до протоколу слідчого експерименту від 20.09.2018 р. (а.с. 143), який проведено за участю потерпілого ОСОБА_5 , спеціаліста ОСОБА_16 , за участю інших осіб статистів та у присутності двох понятих, під час якого потерпілий ОСОБА_5 розповів та показав про події, яке відбувалося 22.06.2018 р.;
?протоколом огляду речей від 20.09.2018 р. (а.с. 144-145) та ілюстративною таблицею (а.с. 146-148), згідно якого місцем проведення слідчого експерименту являється Кагарлицьке ВП Обухівського ВП ГУНП в Київській області, кабінет № 12, яке знаходиться за адресою: вул. Я. Мудрого, 13, м. Кагарлик, Київська область. Об`єктом огляду являється відеокамера марки Samsung HMX-F90. За допомогою HDMI розйому та шнура підключаємо відеокамеру до робочого комп`ютера слідчого, марки LG Flatron Е1942С - 2012 року випуску та переміщено на робочий стіл на вищевказаний комп`ютер відеозапис слідчого експерименту, який був зафіксований 20.09.2018 р. по вул. Я. Мудрого, 13, м. Кагарлик, Київська область в адміністративному приміщенні Кагарлицького ВП, кабінет №2, де зібралися всі учасники слідчої дії та слідчий СВ Кагарлицького ВП Обухівського ВП ГУНП в Київській області лейтенант поліції ОСОБА_18 проводить слідчий експеримент з потерпілим ОСОБА_5 та де останній детально пояснює обставини, які відбувалися 22.06.2018 р.;
?клопотанням т.в.о. слідчого про тимчасовий доступ до речей і документів (а.с. 152-153), з якого вбачається, що слідчий Кагарлицького ВП Обухівського ВП ГУ НП в Київській області звернувся до слідчого судді для надання тимчасового доступу до документів, а саме: до оригіналу медичної карти стаціонарного хворого № 2655 від 03.07.2018 року на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка знаходиться у володінні КЗ КРР «Кагарлицька центральна районна лікарня» за адресою: 09200, вул. Паркова, 10 ч. Кагарлик Київської області з можливістю її подальшого вилучення (виїмки);
?ухвалою слідчого судді Кагарлицького районного суду Київської області від 30.07.2018 р. (а.с. 154-155) було надано дозвіл т.в.о. слідчого СВ Кагарлицького ВП Обухівського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_19 дозвіл у кримінальному провадженні № 0000255 від 22.06.2018 р. на тимчасовий доступ до оригіналу медичної карти стаціонарного хворого №2655 від 03.07.2018 року на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка знаходиться у володінні КЗ КРР «Кагарлицька центральна районна лікарня» за адресою: 09200, вул. Паркова, 10 м. Кагарлик Київської області з можливістю подальшого вилучення (виїмки);
?протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 31.07.2018 р. (а.с. 156-157), описом речей документів від 31.07.2018 р. (а.с. 158), згідно якого було вилученого оригіналоли медичної документації на ОСОБА_5 ;
?клопотанням т.в.о. слідчого про проведення експертизи (а.с. 161-164), з якого вбачається, що слідчий Кагарлицького ВП Обухівського ВП ГУ НП в Київській області звернувся до слідчого судді про призначення судово медичної експертизи;
?ухвалою слідчого судді Кагарлицького районного суду Київської області від 01.08.2018 р. (а.с. 165) було призначено судово медичного експертизи для визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень;
?висновком експерта № 33, експертиза почата 27.08.2018 р. та експертиза закінчена 28.08.2018 р. (а.с. 168-170), висновком якої встановлено, що за даними наданої медичної документації та рентгенограм у ОСОБА_5 , 1988 р.н., були виявлені тілесні ушкодження у вигляді рани забійно-рваного характеру в ділянці волосистої частини голови зліва та струсу головного мозку з легким клінічним перебігом. Наявні у ОСОБА_5 тілесні ушкодження відносяться де легких тілесних ушкоджень, які призводять до короткочасного розладу здоров`я. Наявні ушкодження могли утворитися в зазначений у постанові час - близько 2 год. 50 хв. 22.06.2018 р. Ушкодження виникли в результаті дії тупого предмету з обмеженою травмуючою поверхнею, індивідуальні особливості якої ушкодженнях не відображені. Вони могли утворитися в результаті однієї травмуючої дії (удару) в ділянку голови. Тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , могли бути заподіяні шляхом нанесення йому сторонньою особою одного удару «частиною ніжки від стільця (тупим предметом)». У зв`язку з недостатнім відображенням у наданій медичній документації об`єктивних даних (а саме розташування, форми і напрямку наявної рани), з судово-медичної точки зору неможливо цілковите об`єктивно встановити, «чи міг ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 сам нанести собі виявлені тілесні ушкодження чи це виключається». Виявлені у потерпілого тілесні ушкодження могли утворитися внаслідок одного удару (одномоментно), тому запитання, «яка послідовність заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_2 », з судово-медичної точки зору в даному випадку є недоречним. Термін «особливі страждання» не є медичним, тому дати відповідь на таким чином поставлене запитання з судово-медичної точки зору неможливо. Спосіб заподіяння потерпілому наявних у нього ушкоджень полягає в нанесенні йому удару тупим предметом. Утворення даних ушкоджень супроводжується виникненням у людини відчуттям фізичного болю. Для визначення сили такого болю критеріїв не існує. За даними наданої медичної документації, «на тілі ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ознаки самооборони» не були виявлені. Виявлені у ОСОБА_5 тілесні ушкодження могли «утворитись за обставин та в час, вказаних в ухвалі про призначення експертизи, тобто 22.06.2018 року о 02 год. 50 хв.» в результаті нанесення потерпілому сторонньою особою одного удару стільцем по голові. Кожне з двох наявних у ОСОБА_5 , тілесних ушкоджень відноситься до легких тілесних ушкоджень, які призводять до короткочасного розладу здоров`я. Визначення ступеню тяжкості «усіх в сукупності» тілесних ушкоджень забороняється «Правилами судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесний ушкоджень». Виявлені у потерпілого тілесні ушкодження могли утворитися внаслідок одного удару (одномоментно), тому поняття тривалості «проміжку часу» заподіяння ОСОБА_5 ушкоджень з судово-медичної точки зору в даному випадку є недоречним. «Визначити у якому положенні знаходився потерпілий ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також взаєморозташування підозрюваного ОСОБА_3 у момент заподіяння (отримання) кожного із наявних у останнього тілесних ушкоджень» за наявними в медичній документації даними неможливо. Можна лише зазначити що, з найбільшою вірогідністю, удар в ділянку голови ОСОБА_5 був нанесений у напрямку, в основному, зліва направо відносно тіла (голови) потерпілого.

Окрім того, вина обвинуваченого ОСОБА_3 також підтверджується допитаним в судовому засіданні свідками обвинувачення, а саме:
?показаннями свідка ОСОБА_9 , який пояснив, що він раніше працював працівником поліції та у той день був на добовому чергуванні. Він разом із ОСОБА_20 виїхали на виклик, який був зафіксований на номер 102. Коли вони приїхали, то правопорушник був дуже схвильований, кричав та погрожував, тому вони викликали ще допомогу. Коли приїхала допомога, то вони посадили правопорушника та поїхали. По приїзду до будівлі поліції, вони пройшли до кімнати на першому поверсі для складання відповідних документів. Коли ОСОБА_21 писав, то він сидів за іншим столом і в це час ОСОБА_13 наніс удар ОСОБА_22 . Далі викликали медичну допомогу для надання допомоги ОСОБА_23 ;
?показаннями свідка ОСОБА_24 , який пояснив, що він був на добовому чергуванні, та в цей час було отримано повідомлення про надання додаткової допомоги. Виїхала слідчо оперативна служба. Він був черговим, а весь час перебував біля телефону. Коли прибула патрульна із поліцією, то з ними прибув і ОСОБА_25 , який був неадекватний. Його завели до кімнати № 2, де перебувало троє людей правопорушник та двоє працівників поліції. Один з працівників поліції писав протокол це був ОСОБА_21 , а ОСОБА_13 сидів на стільці. А потім через деякий час вибіг ОСОБА_21 і в нього текла кров, і ним було викликано швидку допомогу. Коли приїхала швидка, то надавши допомогу забрала із собою ОСОБА_26 . Коли він перебуває на добовому чергуванні, то весь час перебуває у форменому одязі;
?показаннями свідка ОСОБА_27 , який пояснив, що це було літом 2018 року і він перебував на черговому чергуванні. Він знаходився в слідчо оперативній групі, яка приїхала на допомогу, оскільки правопорушник вів себе не адекватно. Коли вони прибули, то ОСОБА_25 погодився поїхати до поліції, а вони залишились та відбирали пояснення в учасників сварки. Коли прибули після цього до приміщення поліції, то побачив, як вибіг із кімнати ОСОБА_21 , в якому було тілесне ушкодження, а вони забігли та наділи ОСОБА_28 кайданки, та повідомили начальство про те, що сталося. Що відбувалося у кімнаті, де було був ОСОБА_25 та двоє працівників поліції він не знає, оскільки не перебував там;
?показаннями свідка ОСОБА_7 , яка пояснила, що обвинувачений в той день дуже п`яний та вчинив з нею сварки і її дочка викликала працівників поліції. Коли вони приїхали, то обвинувачений продовжував з нею сваритися, але до працівників поліції нічого не говорив. До приїзду працівників поліції його заспокоювали їхні сусіди ОСОБА_29 . Коли він поїхав у поліцію, то вона його побачила лише на другий день. Після цих подій вона його неодноразово, бо він до неї приходив та сварився. Як тверезий він є нормальною людиною, а коли тверезий він є людиною.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 94 КПК України (оцінка доказів), суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили (ч. 2 ст. 94 КПК України).

Даючи оцінку наданим стороною обвинувачення доказам, суд враховує, що вони отримані у передбачений
КПК України спосіб, істотного порушення прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, під час отримання таких доказів допущено не було, тому суд визнає, що вони є належними
та допустимими.

Відповідно до ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом;сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню;процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Відповідно до ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Доказ визнається допустимим, відповідно до ст. 86 КПК України якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом; недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

За таких обставин в обґрунтування вироку, суд покладає показання свідків ОСОБА_24 , ОСОБА_9 , ОСОБА_27 та ОСОБА_7 , оскільки вони достатньо вагомі (переконливі), чіткі (точні), а тому достовірні і достатні та відповідають критеріям якості доказів, встановленим в рішеннях Європейського суду з прав людини в справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 липня 2011 року та в справі «Яременко проти України» від 12 вересня 2008 року.
Досліджений в судовому засіданні висновок експерта, документи є належними та допустимими доказами, що підтверджують обставини вчинення даного кримінального правопорушення.
У своєму рішенні «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.
Отже, досліджені та оцінені в судовому засіданні докази - показання свідків, документи, висновки експертів є достатніми та дозволяють дійти висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.
Крім того, нещирість обвинуваченого під час давання показань суду, умисне перекручування фактичних обставин, обрана ним активна захисна позиція свідчать про відсутність у ОСОБА_3 каяття у вчиненому ним злочині, внаслідок зневажливого ставлення до життя іншої людини.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини вказує, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінюючи вищевказані зібрані та перевірені докази з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд приходить до беззаперечного висновку, що вина ОСОБА_3 доведена в повному обсязі показаннями свідків ОСОБА_24 , ОСОБА_9 , ОСОБА_27 та ОСОБА_7 та письмовими доказами.

Згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка згідно змісту ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ судами, як і Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, застосовується як джерело права, а саме у рішенні «Коробов проти України», вказано, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що у ході судового розгляду кримінального провадження винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 345 ч. 2 КК України, доведеною.
Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що своїми протиправними діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 345 КК України, тобто умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

На підставі ст. 94 КПК України, всебічно, повно й неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження і, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а також оцінивши сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку приходить до внутрішнього переконання про те, що дозволяє суду ухвалити обвинувальний вирок.
Будь яких істотних порушень КПК України під час досудового розслідування, які б вплинули на кваліфікацію дій обвинуваченого та поставили б під сумнів зібрані по справі докази, судом не вбачається.

Обставини, які характеризують особу обвинуваченого.

Згідно паспорту серії НОМЕР_4 , виданого 27.08.2003 року обвинувачений ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Степове Первомайського району Крим, відповідно, на момент вчинення злочину був повнолітнім та є громадянином України.

Згідно характеристики, виконавчим комітетом Кагарлицької міської ради Київської області на ОСОБА_3 вбачається, що ОСОБА_3 не одружений, проживає за адресою АДРЕСА_1 без реєстрації. Зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 Гр. ОСОБА_3 тимчасово не працює. ОСОБА_3 зловживає спиртними напоями, схильний до порушення правопорядку.

Згідно довідки поліклініки Кагарлицької центральної районної лікарні № 879 обвинувачений ОСОБА_3 за наркологічною допомогою не звертався та на обліку в лікаря - нарколога не перебуває.
Згідно довідки поліклініки Кагарлицької центральної районної лікарні № 457 обвинувачений ОСОБА_3 за психіатричною допомогою не звертався та на обліку в лікаря - психіатра не перебуває.

Згідно вимоги про судимість № 2747/109/1009.1/02-18 від 26.06.2018 р. станом на 26.06.2018 року ОСОБА_3 , згідно ст.. 89 КК України (2001 року), визнається таким, що не має судимостей.

Обгрунтування судом призначення обвинуваченому ОСОБА_3 міри та виду покарання.

Так, санкція ч. 2 ст. 345 КК України передбачає покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.

Згідно ч. 3 ст. 12 КК України злочином середньої тяжкості є злочин, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 КК України злочин, вчинений обвинуваченим ОСОБА_3 , є злочином середньої тяжкості.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" із змінами та доповненнями та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, врахуванні ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 згідно ст. 66 КК України (в редакції 2001 року), суд відносить визнання вини.

Що стосується твердження обвинуваченого ОСОБА_3 про щире каяття у вчиненому злочину, то суд не може взяти до уваги вказану обставину виходячи з наступного.
ККС ВС в постанові від 22.03.2018 р. роз`яснив, що розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження. Поряд з цим, у матеріалах справи відсутні дані на підтвердження того, що обвинувачений відшкодував збитки потерпілому.

До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно ст. 67 КК України (в редакції 2001 року), суд відносить вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно зі статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. Отже, ці дані підлягають обов`язковому врахуванню.
Відповідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції відповідної частини статті кримінального закону, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.

Однак, призначаючи покарання, суд також враховує і принцип гуманізації відповідальності при призначенні покарання, який повинен бути застосований виходячи із засад визначених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».
Визначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії середньої тяжкості, обставини вчинення кримінального правопорушення, характер та ступінь тяжкості спричинених наслідків, відомості про особу обвинуваченого.
При цьому суд враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним.
Відповідно до досудової доповіді від 02.10.2018 року, складеної начальником Кагарлицького МРВ філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київської області, беручи до уваги інформацію, що характеризує особу обвинуваченого, його спосіб життя, а також високу ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_3 без обмеження волі або позбавлення волі на певний строк можливе.
З урахуванням викладеного, особливо виходячи з позиції присутнього у судовому засіданні потерпілого щодо призначення обвинуваченому покарання, пов`язаного з реальним відбуванням покарання, та погоджується із запропоноване прокурором, присутність претензій матеріального та морального характеру зі сторони потерпілого внаслідок протиправних дій обвинуваченого отримано тілесні ушкодження, яка невідшкодована і до судового розгляду обвинуваченим не вжито будь-яких дій на відшкодування заподіяної шкоди, при відсутності на його утриманні будь-яких осіб, його матеріального стану, який ніде не працює, а тому, не дивлячись на помякшуючу покарання обвинуваченому обставину, та за присутності обставини, що обтяжує покарання, його вік, те, що він згідно ст.. 89 КК України вважається таким, що не має судимостей, характеризується за місцем проживання негативно, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 необхідно призначити покарання в мінімальних межах санкції статті обвинувачення у виді обмеження волі з реальним його відбуванням буде законним, справедливим та сприятиме перевихованню винних та попередженню вчинення ними нових правопорушень. А підстави для застосування щодо засудженого положень ст.ст. 69, 75 КК України відсутні.
Саме таке покарання, з врахуванням обставин вчинення злочину, його наслідків, шкода, завдана злочином, невідшкодована, даних про особу обвинуваченого, позиції прокурора та потерпілого щодо призначення обвинуваченому покарання, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Справедливість покарання полягає насамперед у тому, що воно має відповідати загальнолюдським цінностям, моральним устоям суспільства, переконувати громадян у правильності судової політики.

Цивільного позову по справі не заявлено.
Судові витрати по справі відсутні.
Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 369, 370, 373, 374, 376 КПК України (в редакції 2012 року), суд, -
у х в а л и в:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.. 345 ч. 2 КК України, та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 (два) роки.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту приведення вироку у виконання.
Цивільного позову по справі не заявлено.
Судові витрати по справі відсутні.
Речові докази по кримінальному провадженню: (а.с. 84) - DVD-R диск на якому містить запис проведення огляду місця події від 22.06.2018 р. - який долучений до матеріалів кримінального провадження після набрання вироком законної сили залишити при матеріалах кримінального провадження; (а.с. 90-91) - стілець, окрема ніжка вищевказаного стільця, які передано на зберігання в кімнату речових доказів Кагарлицького ВП Обухівського ВП ГУ НП в Київській області - після набрання вироком законної сили повернути Кагарлицькому ВП Обухівському ВП ГУ НП в Київській області; (а.с. 90-91) - 2 фрагменти лінолеумового покриття, що містять на собі сліди речовини бурого кольору, які поміщено до спеціального пакету МВС України № 1958971, які передано на зберігання в кімнату речових доказів Кагарлицького ВП Обухівського ВП ГУ НП в Київській області, - знищити; (а.с. 143) - DVD-R диск на якому містить запис проведення слідчого експерименту від 20.09.2018 р. - який долучений до матеріалів кримінального провадження після набрання вироком законної сили залишити при матеріалах кримінального провадження

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Кагарлицький районний суд Київської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою - з моменту вручення їй копії судового рішення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. Судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1