Провадження № 1-кп/0186/1/18
Справа № 186/6/14-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2018 року м.Першотравенськ

Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в дистанційному провадженні в режимі відеоконференції кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000838 від 20.10.2013 року по обвинуваченню :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт.Петропавлівка, Дніпропетровської області, громадянки України,освіта середня спеціальна, неодруженої, непрацюючої, в силу ст.89 КК України раніше не судимої, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1

в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.121 КК України

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
захисника - адвоката ОСОБА_5
обвинуваченої ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 20 жовтня 2013 року приблизно о 00 годин 10 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходилась у квартирі АДРЕСА_2 , де наодинці вживала спиртні напої. У вказаний час в квартиру, де знаходилася ОСОБА_3 , прийшов ОСОБА_7 , з яким ОСОБА_3 близько 6 років співмешкала за вказаною адресою, який також перебував в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_7 , перебуваючи в кухні квартири АДРЕСА_2 став ображати ОСОБА_3 та принижувати її людську гідність на грунті чого між ними виникла сварка, в ході якої у ОСОБА_3 , яка бажаючи помститися ОСОБА_7 за нанесені образи та приниження, виник злочинний умисел, направлений на спричинення умисного тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 взяла кухонний ніж, який використовуючи як знаряддя вчинення злочину, та умисно, бажаючи нанести тяжкі тілесні ушкодження ОСОБА_7 , нанесла один удар вказаним ножем потерпілому в область грудної клітини зліва, після чого потерпілий бригадою швидкої допомоги був доставлений до КЗ «Першотравенська міська лікарня» ДОР.

Своїми умисними злочинними діями ОСОБА_3 спричинила потерпілому ОСОБА_7 тілесні ушкодження, у відповідності із висновком судово-медичної експертизи №488 від 16.11.2013 року, у вигляді сліпого проникаючого колото-різаного поранення лівої половини грудної клітини із пошкодженням серця, що ускладнилося масивною внутрішньо-порожнинною кровотечею, тампонадою серця та шоком крововтратою.

Від отриманих тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_7 помер у відділенні інтенсивної терапії КЗ «Першотравенська МЛ» ДОР» 20 жовтня 2013 року о 07 годині 10 хвилин.

Обвинувачена ОСОБА_3 винною себе в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України визнала частково та в судовому засіданні 31 січня 2014 року пояснила, що вона з ОСОБА_7 спільно проживали з 2007 року. Він періодично гуляв десь півночі, не ночував вдома. Вона в цей час йому телефонувала на мобільний телефон, також телефонувала його батькам. Він дуже сердився, та забороняв їй телефонувати йому та його батькам у зв`язку з чим видалив з її телефону номери своїх батьків. Їй було відомо, що ОСОБА_7 інколи навідує жінок, які ведуть сумнівний спосіб життя, але про те чи була в нього коханка їй нічого не відомо.

19 жовтня 2013 року близько 18 години 05 хвилин вона прийшла з роботи додому, о 18 годині 30 хвилин додому прийшов ОСОБА_7 з пакетом в якому знаходилась горілка та пояснив, що йому необхідно даний пакет віднести. В цей день вона неодноразово телефонувала ОСОБА_7 , щоб дізнатися коли він прийде додому, але він не відповідав, а потім, приблизно о 24 годині взагалі вимкнув телефон. Вона з 20 до 21 години вигулювала собаку у дворі їх будинку та бачила ОСОБА_7 , який купував в магазині «Августин» по вул.Горького,25-а горілку. На її питання коли він повернеться додому він відповів, щоб вона йшла додому, а йому необхідно віднести горілку на гаражі.

Додому ОСОБА_7 повернувся приблизно о 01 годині та став її ображати, перекинув на кухні стіл, вдаривши його ногою, все розбилося, та став її душити, за те, що вона йому телефонувала. Поки він її душив вона ніяких дій відносно ОСОБА_7 не застосовувала. Потім він пішов зняв у коридорі штани та черевики та ліг на диван у зальній кімнаті, перед цим ввімкнувши гучно музику. ОСОБА_7 став нецензурно лаятися та вимагати, щоб вона принесла йому води. Коли вона принесла води, він сказав, що йому погано та попрохав викликати «швидку допомогу». Приїхала «швидка» та медичні працівники повідомили, що ОСОБА_7 необхідно доправити до лікарні, у зв`язку з чим вона попрохала сусідів допомогти донести ОСОБА_7 до машини «швидкої допомоги». Коли вони погрузили ОСОБА_7 до машини швидкої допомоги до неї приїхали працівники міліції, яких викликали лікарі, вони пройшли до квартири, де складали якісь папери, а також працівники міліції вилучили у неї всі ножі та ножиці, які знаходилися на кухні. Після від`їзду працівників міліції вона викликала таксі та поїхала до Першотравенської лікарні, де їй повідомили, що ОСОБА_7 надають медичну допомогу. Вона в лікарні купувала необхідні ліки у зв`язку з чим зняла з картки на ім`я ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 3000 гривень. Про те, що у ОСОБА_7 є якісь тілесні ушкодження їй стало відомо лише тоді коли приїхала «швидка допомога». Зазначає, що не пам`ятає подій з того моменту, як він на кухні перекинув стіл та став її душити до моменту коли він став роздягатися в коридорі квартири. Вона тілесні ушкодження ОСОБА_7 не спричиняла. З моменту приходу ОСОБА_7 додому та до того часу як його забрала швидка допомога пройшло приблизно 15-20 хвилин.

О 06 годині 20 жовтня 2013 року працівники міліції відвезли її до міського відділу міліції де їй о 14 годині повідомили , що ОСОБА_7 помер.

25 квітня 2018 року ОСОБА_3 частково змінила свої пояснення та повідомила суд про те, що 20 жовтня 2013 року, коли ОСОБА_7 повернувся додому в стані алкогольного сп`яніння він став її бити. В кухні перекинув ногою стіл та вдарив її спочатку по нозі, а потім ногою в живіт, після чого почав її душити. Коли ж вона стала втрачати свідомість то, можливо, вдарила ОСОБА_7 тим, що потрапило під руку, може це був ніж, і після цього ОСОБА_7 припинив свої дії, відпустив її та пішов до кімнати, де роздягнувся та ліг на диван. Обвинувачена зазначила, що в неї не було умислу на спричинення ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень, а її дії були викликані побоюваннями за своє життя. Прохала суд виправдати її так як її дії в даному випадку були необхідною обороною меж якої вона не перевищувала, тому, що дії ОСОБА_7 становили загрозу її життю.

Провівши судове слідство, ґрунтовно та всебічно дослідивши усі докази, надані сторонами провадження, суд приходить до переконання про наявність в діях обвинуваченої складу злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, вина якої підтверджується наступними доказами.

Поясненнями потерпілого ОСОБА_6 , відповідно до яких його син ОСОБА_7 прийшов з армії, пожив з ними півроку, а потім сказав, що буде жити з дівчиною. Так як він у них був скритний , то вони довгий час не знали, що то за дівчина, а також не знали, що вона набагато старша. Потім вони познайомилися з ОСОБА_3 , стали їм допомагати обставляти квартиру. Син працював на шахті, ОСОБА_3 то працювала, то не працювала. Були випадки, коли ОСОБА_3 телефонувала їм серед ночі о 1-2 годині та говорила про те, що син знаходиться в стані алкогольного сп`яніння та вчинив скандал. Вони з дружиною приходили до них додому і з`ясовувалось, що ОСОБА_3 також знаходиться в стані сильного алкогольного сп`яніння. ОСОБА_7 в такі моменти вже ішов спати, припиняв скандал, але ОСОБА_3 , зачіпала його говорила про те, що він був у якихось жінок. Обвинувачена неодноразово погрожувала ОСОБА_7 тим що вона його заріже, про що також говорила і йому з дружиною. Коли ОСОБА_7 приходив додому в стані алкогольного сп`яніння, то ОСОБА_3 була ще в сильнішому стані алкогольного сп`яніння, а коли вона знаходилася в стані алкогольного сп`яніння, то в неї «зносило дах», вона кричала, розкидала речі. Він прохав сина припинити стосунки з ОСОБА_3 , син двічі ішов від неї, але потім вона його вмовляла і він повертався. Потерпілий зазначив, що його син ОСОБА_7 був спокійною та врівноваженою людиною, користувався повагою в трудовому колективі. Крім того потерпілий зазначив, що ОСОБА_3 , дуже ревнувала його сина до інших жінок, у зв`язку з чим постійно влаштовувала останньому скандали, так як дуже боялася, що син її покине. Прохав суд визнати обвинувачену винною в спричиненні ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень та призначити їй покарання у виді 9 років позбавлення волі.

Поясненнями свідка ОСОБА_8 , молодшої медичної сестри "Швидкої допомоги", яка підтвердила суду, що 20 жовтня 2013 року їм диспетчер передав виклик на АДРЕСА_3 . Як повідомив диспетчер телефонувала жінка та повідомила, що додому прийшов чоловік і у нього ножове поранення. Вони приїхали на виклик приблизно о 00 годин 25 хвилин, їх біля під`їзду зустріла ОСОБА_3 та провела до квартири, яка знаходилася на першому поверсі. У квартирі в зальній кімнаті на дивані лежав молодий чоловік, який кричав, що йому дуже болить. При огляді вони з фельдшером підняли светр, який був на ньому одягнений, і побачили в області серця поранення. Крові не було, порізів на светрі також не було, кров була лише в порізі, також не було видно слідів замивання крові біля рани. Вони розрізали рукав светра, поставили крапельницю, заклеїли рану та повезли пораненого на приймальне відділення Першотравенської ЦМЛ. Потерпілий дуже голосно кричав нецензурною лайкою та прохав дати йому пити. Тиск у ОСОБА_7 був дуже низький та він не міг самостійно пересуватися, так як була підозра на внутрішню кровотечу. До машини швидкої допомоги потерпілого винесли сусіди, яких запросила ОСОБА_3 . Під час транспортування потерпілий був у свідомості, але не повідомляв їм хто саме спричинив йому тілесне ушкодження. Під час перебування в квартирі вони знаходилися лише в коридорі та в кімнаті, де знаходився потерпілий там обстановка порушена не була.

Поясненнями свідка ОСОБА_9 , фельдшера швидкої допомоги, згідно яких вона в ніч з 19 на 20 жовтня знаходилася на роботі. Їх бригаді швидкої допомоги надійшов виклик від диспетчера, що у особи поранення, яке саме поранення їм не повідомили. Біля під`їзду будинку їх зустріла жінка, яка провела їх до квартири. У кімнаті на дивані знаходився молодий чоловік роздягнений до половини. Вони оцінили стан його здоров`я як важкий, а тому надали йому першу допомогу і попрохали ОСОБА_3 , знайти чоловіків, щоб віднести пораненого до машини швидкої допомоги. Вони пропонували обвинуваченій поїхати до лікарні разом з ними, але та відмовилась, пояснивши, що вона приїде до лікарні пізніше, так як їй потрібно зняти гроші. В квартирі вони були в коридорі та в спальній кімнаті, де було достатньо чисто, лише на полу лежали чоловічі джинси. На ОСОБА_7 була одягнена чи то сорочка, чи то толстовка, на якій слідів крові не було. Рана була абсолютно суха, на неї наклали пов`язку. На її питання, хто спричинив йому тілесні ушкодження він повідомив, що йому відомо хто це зробив, але прізвищ він не називав.

Поясненнями свідка ОСОБА_10 , яка підтвердила суду, що до приймального відділення Першотравенської міської лікарні, де вона працює медичною сестрою, приблизно о першій годині ночі 20 жовтня 2013 року швидка допомога доставила пораненого ОСОБА_7 . Поранення було в області грудної клітини біля серця. У приймальному відділенні пораненому надали першу допомогу та відправили його до операційної. ОСОБА_7 знаходився в стані алкогольного сп`яніння. Він говорив, що тілесне ушкодження йому спричинила дружина.

Поясненнями свідка ОСОБА_11 , яка є матір`ю померлого ОСОБА_7 , згідно яких ОСОБА_3 неодноразово висловлювала їм з чоловіком погрози на адресу їх сина, говорила, що вона його заріже, і їй за це багато не дадуть. Вона телефонувала їм серед ночі, погрожувала, але вранці вони з сином мирилися і знову жили разом. Вона особисто неодноразово прохала ОСОБА_3 , якщо її син такий поганий, то щоб вони розійшлися, але вони продовжували жити разом. У червні 2013 року син покидав ОСОБА_3 і деякий час жив у них вдома. Вони з чоловіком давали йому прослухати запис на мобільному телефоні, де вона погрожувала його зарізати, а також обзивала . Син сказав, що це просто ОСОБА_3 знаходиться в стані алкогольного сп`яніння, але вона закодується і все буде гаразд. У неї з сином були дуже дружні відносини, ніяких сварок не було, вона навіть прийняла його вибір по відношенню до дружини, яка була значно старшою чим він. ОСОБА_3 ж весь час їх обманювала, скривала свій вік, говорила, що в неї немає дітей. Крім того ОСОБА_3 на своєму робочому місці всім повідомляла, що вона заріже ОСОБА_7 . Обвинувачена дуже ревнувала, та боялася, що ОСОБА_7 від неї піде. У той час, коли ОСОБА_3 спричинила ОСОБА_7 ножове пораненн, її син мав намір покинути обвинувачену.

Поясненнями свідка ОСОБА_12 , яка підтвердила суду, що 19 жовтня 2013 року вона вживала спиртні напої з ОСОБА_13 та ОСОБА_14 . Приблизно о 22 годині до ОСОБА_15 прийшов ОСОБА_7 , який приніс пляшку горілки. До цього випадку вона з ОСОБА_7 знайома не була. Вони продовжили вживати спиртні напої. Через деякий час ОСОБА_16 пішла з квартири та залишила їм малолітню дитину, коли вона повернулася, то сказала, щоб вони йшли додому, так як вона з дитиною буде спати. Вона з ОСОБА_17 та ОСОБА_18 поїхали до ОСОБА_19 в гуртожиток приблизно о 23 годині 30 хвилин. У ОСОБА_19 в квартирі вони продовжили пити горілку, приблизно о пів на першу ОСОБА_20 пішов додому, а вона залишилася ночувати у ОСОБА_19 . За вечір ОСОБА_7 на мобільний телефон декілька разів хтось телефонував, але він не відповідав на дзвінки. Потім він розповів, що проживає з жінкою набагато старшою за нього, і вона зрозуміла, що телефонувала саме вона. ОСОБА_7 на дзвінки реагував спокійно.

Свідок ОСОБА_21 підтвердила суду, що ОСОБА_7 19 жовтня 2013 року прийшов до неї в гості. Вони разом з ОСОБА_22 та ОСОБА_14 вживали алкогольні напої. Через деякий час вона попрохала їх піти. ОСОБА_23 , ОСОБА_24 та ОСОБА_25 , як вона дізналася пізніше, від неї поїхали на таксі до ОСОБА_19 у гуртожиток, де продовжили розпивати спиртні напої. Вранці до неї прийшли працівники міліції та повідомили, що ОСОБА_7 помер. Вона з ОСОБА_7 була знайома з дитинства. ОСОБА_26 був спокійним і ніколи не скандалив.

Поясненнями свідка ОСОБА_27 , згідно яких остання є сусідкою ОСОБА_3 , а саме її квартира знаходиться поверхом вище над квартирою обвинуваченої. 20 жовтня 2013 року вона встала вночі пішла на кухню попити води і через вікно побачила швидку допомогу. Потім почула як ОСОБА_3 стукала в квартиру АДРЕСА_4 та прохала допомогти винести чоловіка до машини швидкої, її дуже зацікавило кого повинні були винести і вона побачила, що винесли на ношах ОСОБА_28 . Про те які відносини були в сім`ї обвинуваченої їй не відомо, так як вони близько не спілкувалися, але два рази в місяць у неї були проблеми з сусідами, коли ті отримували аванс та заробітну плату, так як вони вночі гучно включали музику та заважали спати, у зв`язку з чим вона разом з іншими мешканцями будинку писали скарги до міліції. ОСОБА_3 не завжди реагувала на її зауваження. В ту ніч вона ніякого шуму з квартири ОСОБА_3 не чула.Свідок також повідомила, що в парі ОСОБА_7 ОСОБА_3 , обвинувачена була більш агресивною в той час як ОСОБА_7 був спокійним та врівноваженим.

Поясненнями свідка ОСОБА_29 відповідно до яких, свідок знаходилася в складі оперативної групи Першотравенського МВ ГУМВС, як слідчий, та виїжджала на місце пригоди. Медсестра швидкої допомоги повідомила на чергову частину міліції, що за адресою ОСОБА_3 знаходиться чоловік з ножовим пораненням. Вони приїхали на квартиру, там знаходилася ОСОБА_3 , в кухні був перекинутий стіл та розкидані речі, ОСОБА_3 їм пояснила, що ОСОБА_7 , мабуть, поранився, через розкидані та перекинуті речі. В зальній кімнаті вони знайшли вату на якій були сліди крові, так як крові було мало вони вирішили дізнатися яке ж поранення було заподіяно. Коли приїхали до лікарні то хтось із лікарів повідомив, що поранення йому спричинила його цивільна дружина. Вони спочатку зробили візуальний огляд, процесуальні документи не оформлювали. Після того, як вони відвідали Першотравенську ЦМЛ, то повернулися і стали оформлювати папери. Крім того вони вилучили з кухні речі, а саме битий посуд, ножі, одяг потерпілого, тому що ОСОБА_3 стверджувала, що ОСОБА_7 прийшов додому, у них виникла сварка, в результаті якої він перекинув стіл, а потім впав на щось та наштрикнувся, після чого пішов до зальної кімнати де ліг на диван. Вона повідомила, що у неї з потерпілим сталася сварка на побутовому грунті, так як ОСОБА_7 десь ходив, а вона не знала де він знаходиться. ОСОБА_3 на той час знаходилась в стані алкогольного сп`яніння, так як з її пояснень, поки вона чекала на ОСОБА_7 , то вживала алкогольні напої. При огляді квартири ними не були виявлені сліди крові, була виявлена лише ватка, якою працівники швидкої допомоги обробляли рану. Коли вони поїхали до лікарні, то ОСОБА_3 залишилася вдома. В приміщенні під`їзду при його огляді не було слідів крові. Вона не пам`ятає про те, щоб ОСОБА_3 говорила про застосування до неї ОСОБА_7 насилля. Візуально слідів насилля вона у ОСОБА_3 не бачила. З кухні було вилучено ніж, який знаходився біля рукомийника, біля столу чи на полу ножів не було. З пояснень ОСОБА_3 на той час вона зробила висновок, що ОСОБА_7 впав на стіл в кухні.

Свідок ОСОБА_30 в судовому засіданні пояснив, що він був сусідом ОСОБА_3 , жив поверхом вище над квартирою обвинуваченої. За час проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_7 в їх будинку він дуже близько з ними не спілкувався. У його матері виникали спочатку конфлікти з ОСОБА_3 , так як остання гучно вмикала музику вночі. Також йому відомо, що ОСОБА_3 з ОСОБА_7 вживали спиртні напої двічі на місяць, коли отримували заробітну плату, а також інколи спілкувалися на підвищених тонах. Щоб ОСОБА_7 до ОСОБА_3 застосовував фізичне насилля йому не відомо. Обвинувачену в синцях ніколи не бачив. В останній рік декілька разів чув як ОСОБА_7 говорив ОСОБА_3 що він від неї піде, у зв`язку з чим ОСОБА_3 нервувала. В ту ніч коли ОСОБА_7 помер він не спав. Приблизно після опівночі він курив на балконі та чув як ОСОБА_7 повертався додому в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_7 був у хорошому настрої так як говорив ОСОБА_31 , щоб та відкривала ворота бо він прийшов. Потім він чув як ОСОБА_7 голосно говорив з обвинуваченою, хоча ОСОБА_3 він не чув. Сварка в квартирі обвинуваченої продовжувалася недовго, а потім все стихло. На його думку події відбувалися в зальній кімнаті квартири. В той час ніякі меблі в квартирі ОСОБА_3 не падала, посуд не бився.

Свідок ОСОБА_32 пояснив суду, що в останній час між ОСОБА_7 та ОСОБА_3 склалися напружені відносини, вони постійно сварилися. Після смерті ОСОБА_7 . ОСОБА_3 йому розповідала, що ОСОБА_7 порізала його коханка, а не вона.

Поясненнями свідка ОСОБА_33 , який пояснив суду, що він о 17 годині 45 хвилин 20 жовтня 2013 року оглядав, як лікар приймального відділення, ОСОБА_3 яка була доставлена нарядом міліції. З її слів 20 жовтня 2013 року о 00 годин 30 хвилин її побив співмешканець, який знаходився в стані алкогольного сп`яніння, після чого вона випила приблизно 200 мл. коньяку. При огляді було встановлено наявність у неї забійного садна правого зап`ястя, лівого коліна та верхньої третини лівої голені. Інших тілесних ушкоджень ним у ОСОБА_3 виявлено не було. Скарг на біль в області шиї ОСОБА_3 не висловлювала, а також не говорила про те, що співмешканець її душив.

Допитаний в ході судового розгляду експерт ОСОБА_34 підтвердив наданий ним висновок № 488 та №488 (додатковий) від 16.11.2013 року та від 22.11.2013 року відповідно, та пояснив , що ОСОБА_7 з отриманим тілесним ушкодженням міг пересуватися дуже короткий проміжок часу, а саме декілька хвилин. Також експерт пояснив, що тілесні ушкодження, які були спричинені ОСОБА_7 могли бути йому спричинені не тільки при умовах, які були зазначені обвинуваченою в ході слідчого експерименту, але й у випадку коли останній лежав чи стояв.

Експерт ОСОБА_35 підтвердила в судовому засіданні наданий нею експертний висновок №575 від 21 жовтня 2013 року, а також пояснила, що виявлені нею тілесні ушкодження у ОСОБА_3 в області шиї могли бути отримані останньою в результаті її здавлювання. За загальним принципом тілесні ушкодження проявляються у людини протягом 6-12 годин після їх спричинення. Ушкодження в області шиї могли бути спричинені ОСОБА_3 за добу до огляду. Огляд ОСОБА_3 нею було проведено в приміщенні СМЕ 21 жовтня 2013 року в період часу з 8 години 00 хвилин до 12 години 00 хвилин. В той же час ділянка шиї є доступною частиною тіла людини для самоушкодження, що в даному випадку не підлягає беззаперечному виключенню.

Крім того вина обвинуваченої ОСОБА_3 підтверджується дослідженими в ході судового розгляду письмовими доказами, а саме: рапортом від 20.10.2013 року, згідно якого 20.10.2013 року о 05 годині 20 хвилин в ЧЧ Першотравенського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області по телефону «02» надійшло повідомлення від чергової сестри приймального відділення Першотравенської ЦМЛ ОСОБА_10 про те, що о 01 годині 10 хвилин до приймального відділення каретою швидкої допомоги, був доставлений ОСОБА_7 з тілесним ушкодження у вигляді ножового поранення в області черева зліва. Госпіталізований до реанімаційного відділення. Карету швидкої допомоги викликали за адресою: АДРЕСА_1 . При огляді квартири АДРЕСА_2 слідів насилля та плям крові, та можливого знаряддя нанесення тілесних ушкоджень не виявлено.

Зі слів співмешканки ОСОБА_3 . ОСОБА_7 повернувся додому в стані алкогольного сп`яніння та почав скаржитися на стан здоров`я, попросив викликати швидку допомогу і коли приїхала швидка ОСОБА_3 разом з медпрацівниками швидкої, виявили поранення ОСОБА_7 в області черева зліва ( Т-1, а.пров.2); протоколом огляду від 20 жовтня 2013 року, згідно якого було оглянуто футболку та светр ОСОБА_7 , які на передній частині мали пошкодження у вигляді порізу лінійної форми довжиною 20-21 мм. В області порізу знаходилися плями бурого кольору. (Т-1 а.пров. 4-7); картою виїзду швидкої допомоги №6433, якою підтверджено, що швидку допомогу було викликано 20 жовтня 2013 року на адресу АДРЕСА_1 . Привід до виклику поранення грудної клітини. ОСОБА_7 доставлений до лікарні о 01 годині 05 хвилин, діагноз: ножове поранення грудної клітини. Зі слів дружини прийшов додому і втратив свідомість (Т-1 а.пров.10); протоколом огляду місця події від 20 жовтня 2013 року з фототаблицею, відповідно до якого було проведено огляд квартири АДРЕСА_2 . В ході огляду встановлено, що в кухні біля стіни є кухонний диван, на дивані склянки, хліб, біля дивану стоїть стіл кришка якого знаходиться біля його каркасу, біля стіни знаходяться розкидані речі. У спальній кімнаті, що знаходиться з правої сторони від вхідних дверей розкидані деякі носильні речі. В іншій кімнаті біля стіни стоїть диван на якому розкидана постільна білизна. Речі в даній кімнаті також розкидані. Біля входу в кімнату є двері, на яких виявлена куртка, біля дверей джинси і туфлі. У під`їзді до квартири плями відсутні. В ході огляду вилучено речі ОСОБА_7 , а саме куртку, туфлі, джинси, речі ОСОБА_3 : шорти і футболку, а також дві пляшки з-під горілки, ніж кухонний, рюмку, ніж, ножиці (Т-1 а.пров.12-19);довідкою від 20.10.2013 року, згідно якої ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 о 07 годині 10 хвилин (Т-1 а.пров.21); довідкою від 20.10.2013 року, відповідно до якої ОСОБА_3 було оглянуто 20.10.2013 року о 17 годині 45 хвилин лікарем ОСОБА_36 . В ході огляду у ОСОБА_3 виявлено забійні садна правого зап`ястя, лівого коліна в/3 лівої гомілки (Т-1 а.пров.85);протоколом проведення слідчої дії від 23 жовтня 2013 року, в ході якого обвинувачена ОСОБА_3 пояснила що 20.10.2013 року приблизно в 0 годин 30 хвилин між нею та її співмешканцем ОСОБА_7 стався конфлікт в ході якого ОСОБА_7 намагався її задушити, а вона вдарила його ножем (напевне, точно не пам`ятає), після чого ОСОБА_7 попросив викликати швидку і його було доставлено в лікарню. Крім того ОСОБА_3 на місці в квартирі АДРЕСА_2 показала свої дії та дії ОСОБА_7 за допомогою статистів. Так обвинувачена пояснила, що 20.10.2013 року о 0 годин 30 хвилин вона перебувала вдома і в цей час додому прийшов ОСОБА_7 , якому вона відкрила двері, та впустила до квартири, а сама пішла на кухню, де сіла за стіл спиною до вікна. Коли ОСОБА_7 зайшов на кухню він став ображати її та перевернув на неї стіл на якому був посуд в тому числі і ніж кухонний. В ході сварки ОСОБА_7 схопив її за ліву руку правою рукою і вона від його зусиль сіла на стілець кухонного вугла. Далі ОСОБА_7 погрожуючи її вбити став обома руками душити її за горло. Душив приблизно 1 хв., поки вона не відчула, що вже не може дихати, після чого ОСОБА_3 взяла зі стільця ніж кухонний, який впав зі столу, і цим ножем, утримуючи його лезом вниз вдарила ОСОБА_7 в область грудної клітини, коли той душив її та був схилений над нею. Після удару ОСОБА_7 відразу пішов до зальної кімнати де ліг на диван та попрохав викликати швидку (Т-1 а.пров.120-126);висновками експерта №448 від 16.11.2013 року та №448 (додатковий) від 22.11.2013 року, якими підтверджується, що смерть ОСОБА_7 наступила від сліпого проникаючого колото-різаного поранення лівої половини грудної клітини з пошкодженням серця, що ускладнилося масивною внутрішньо-черевною кровотечею, тампонадою серця та шоком кровотратою. Між проникаючим колото-різаним пораненням з пошкодженням серця та смертю прямий причинно-наслідковий зв`язок, та дане поранення відноситься до тяжких тілесних пошкоджень. Смерть хворого настала 20.10.2013 року о 7 годині 10 хвилин. Глибина раневого каналу 8,5-9 см. напрямок зверху вниз та з права наліво. Поранення спричинено прижиттєво, можливо 20.10.2013 року.

Поранення спричинено плоским колючо-ріжучим предметом типу клинка ножа з шириною клинка не більше 19,7 мм., який має гостре лезо та обух, товщиною приблизно 1,1 мм., довжина клинка 8,5 -9 см.

Не виключена можливість, що з даним пораненням потерпілий міг пере двигатися незначний проміжок часу ( декілька хвилин).

Спричинення колото-різаного поранення ОСОБА_7 можливе при обставинах вказаних Васильєвою в ході проведення слідчого експерименту. (а.пров.142-147,149); висновком експерта №703-МК від 12.12.2013 року ( підтвердженого в ході судового розгляду експертом ОСОБА_37 ) відповідно до якого пошкодження на шматку шкіри з передньої поверхні грудної клітини зліва від трупа ОСОБА_7 могло бути заподіяне клинком представленого на експертизу ножа, або ножа з аналогічними конструктивними особливостями ( а.пров. 167-169) в той же час відповідно до висновку експерта №799 від 15.11.2013 року на клинку ножа, що був наданий на дослідження, наявність крові не встановлено,клітини з ядрами та мікрочастки тканин людини не знайдені ( а.пров.162-164).

Відповідно до акту №249 від 28.11.2013 року ОСОБА_3 визнана осудною, застосування мір примусового медичного характеру не потребує, в стані фізіологічного афекту в момент спричинення ОСОБА_7 тяжкого тілесного пошкодження - не знаходилася. (а.пров.173-175).

Розглядаючи посилання обвинуваченої та її захисника,на той факт, що ОСОБА_3 були спричинені тяжкі тілесні ушкодження ОСОБА_7 в стані необхідної оборони,межі якої нею не були перевищені, так як остання відчувала реальну загрозу своєму життю, наслідком чого стали дії потерпілого, суд приходить до наступного. Дійсно відповідно до висновку експерта №575 від 21.10.2013 року, на момент огляду у ОСОБА_3 виявлені тілесні пошкодження у вигляді синців на передньо-бічних поверхнях шиї в середній та нижній її третинах, на передній поверхні плеча в середній третині та на зовнішній поверхні лівої гомілки у верхній третині та саден на задньо-бічних поверхнях шиї в нижній третині, на передній поверхні лівого колінного суглобу та на передній черевній стінці по білій лінії живота над пупком.

Тілесні пошкодження у вигляді синців утворилися від дії тупих твердих предметів, які діяли за ударним та здавлюючим механізмом, з місцем прикладання діючої сили у вищезазначені області; тілесні пошкодження у вигляді саден утворились від дії твердих тупих предметів, які діяли по дотичній з місцем прикладання діючої сили у вищезазначені області або при ударі об такі.

Вищезазначені тілесні пошкодження за своїм характером відносяться до легких тілесних пошкоджень, та враховуючи їх морфологічні ознаки не виключена можливість їх утворення в час вказаний в постанові, а саме 20 жовтня 2013 року (а.пров.139-140).

Допитана в ході судового розгляду експерт ОСОБА_38 пояснила, що тілесні ушкодження, такі як були виявлені у ОСОБА_3 в області шиї, за загальним принципом проявляються протягом 6-12 годин з моменту їх спричинення, та знаходяться на такій ділянці шиї яка є доступною для самотравмування,та могли бути спричинені обвинуваченій не пізніше як за 24 години до її огляду експертом. Враховуючи, що освідчення ОСОБА_3 відбувалося в проміжок часу з 08 години 00 хвилин до 12 години 00 хвилин 21 жовтня 2013 року, то тілесні ушкодження могли бути спричинені, починаючи з 8 години 00 хвилин 20 жовтня 2013 року, тобто набагато пізніше ніж ОСОБА_7 було доставлено з пораненням до Першотравенської ЦМЛ. Крім того при огляді ОСОБА_3 лікарем приймального відділення Першотравенської ЦМЛ 20 жовтня 2013 року Трускало о 17 годині 45 хвилин, аналогічні тілесні ушкодженні виявлені не були, хоча з моменту події ( сварки між обвинуваченою та потерпілим пройшло більше 17 годин), крім того скарг від ОСОБА_3 як на біль в області шиї так і на застосування до неї потерпілим фізичного насилля у виді здавлювання її шиї не надходило, аж до моменту її освідчення на СМЕ 21 жовтня 2013 року. Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що тілесні ушкодження на шиї, які були виявлені у ОСОБА_3 21 жовтня 2013 року не були спричинені ОСОБА_7 , а тому тяжкі тілесні пошкодження спричинені обвинуваченою потерпілому не були спричинені нею в стані необхідної оборони.

Роблячи такий висновок суд враховує те, що починаючи з моменту виклику швидкої допомоги обвинувачена ОСОБА_3 , яка з її слів на той час перебувала у шоковому стані, вже почала вистроювати версії, які б підтверджували її непричетність до спричинення потерпілому тілесних ушкоджень, а саме спочатку вона повідомила співробітників швидкої допомоги про те, що її співмешканець отримав тілесні ушкодження за межами їх квартири ( прийшов таким з вулиці); слідчому, яка приїхала на виклик ОСОБА_3 вже повідомила іншу версію - ОСОБА_7 вчинив з нею сварку, перекидав меблі в кухні ( чого не підтвердили свідки ОСОБА_30 та ОСОБА_39 ), а потім впав та на щось наштрикнувся. Пізніше, після спілкування з захисником адвокатом ОСОБА_40 , обвинувачена ОСОБА_3 почала стверджувати, що тілесні пошкодження, мабуть все-таки спричинила вона, але як саме не пам`ятає, так як знаходилася в стані афекту, спричиненого фізичним насиллям потерпілого відносно неї. У квітні 2018 року, коли з моменту події пройшло чотири з половиною роки, з яких обвинувачена 3 роки та 3 місяці знаходилася у розшуку, ОСОБА_3 заявила суду, що вона спричинила тяжкі тілесні ушкодження потерпілому в стані необхідної оборони.

Крім того суд враховує поведінку обвинуваченої, яка згідно показів свідків була більш агресивною в порівнянні з поведінкою потерпілого ОСОБА_7 , а також той факт, що обвинувачена, враховуючи їх вікову різницю з потерпілим ( ОСОБА_3 на 18 років старша за ОСОБА_7 ) постійно проявляла ревнощі, у зв`язку з чим вчиняла сварки та скандали на фоні вживання алкоголю, що фактично і відбувалося в ніч з 19 на 20 жовтня 2013 року.

Відтак, суд приходить до висновку, що злочин, передбачений ч.2 ст.121 КК України було вчинено обвинуваченою ОСОБА_3 умисно, на грунті виниклих особистих неприязних відносин, під час словесного конфлікту з потерпілим.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винність обвинуваченої ОСОБА_3 «поза розумним сумнівом», у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України знайшла своє повне підтвердження під час безпосереднього судового розгляду кримінального провадження.

За таких обставин, враховуючи вищезазначене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, за обставин, встановлених судом.

Невизнання вини в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України суд розцінює, як лінію захисту обвинуваченої, викликану бажанням останньої уникнути покарання.

Таким чином оцінюючи докази добуті під час судового розгляду, суд приходить до висновку, що скоєне обвинуваченою необхідно кваліфікувати в рамках пред`явленого їй обвинувачення за ч.2 ст.121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд згідно з положеннями ст.ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого нею діяння, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченої не одружена, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працює, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра. Обставини, які обтяжують покарання вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, обставин, які б пом`якшували покарання, в ході судового розгляду не встановлено.

Також при призначенні покарання суд бере до уваги, що обвинувачена ОСОБА_3 ухилялася від суду та більше трьох років перебувала у розшуку.

При таких умовах суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченої можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, а тому їй необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі.

Згідно до ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами встановленими цим Кодексом.

В рамках кримінального провадження ОСОБА_6 заявив цивільний позов до ОСОБА_3 в якому прохав суд стягнути на його користь з ОСОБА_3 7843,37 грн. на відшкодування майнової шкоди та 100000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Свої вимоги ОСОБА_6 мотивував тим, що в результаті неправомірних дій обвинуваченої помер його син ОСОБА_7 , у зв`язку з чим він поніс витрати на поховання сина та поминальні обіди. Крім того йому була спричинена моральна шкода, яка полягає в самому факті смерті сина, якого він дуже любив, поважав. Він відчуває постійний душевний біль, запаморочення, стривоженість та дискомфорт. Завдану моральну шкоду він оцінює у 100000 грн.

У судовому засіданні ОСОБА_6 підтримав заявлені позовні вимоги та прохав їх задовольнити. ОСОБА_3 пояснила, що вона позов визнає частково, в якій частині не зазначила, лише доповнила, що буде виплачувати стягнуту судом суму, якщо буде визнана винною в смерті ОСОБА_7 .

Розглядаючи заявлені позовні вимоги по суті суд приходить до наступного.

У відповідність до ст.1166 ЦК України матеріальна шкода, заподіяна особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її заподіяла.

Згідно ст.1167 ЦК України моральна, шкода завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її заподіяла за наявності її вини.

Відповідно до свідоцтва про народження, виданого 24.06.1988 року міським бюро ЗАГС м.Першотравенська Дніпропетровської області серії НОМЕР_1 ОСОБА_6 є батьком ОСОБА_7 .

У відповідності до статті 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» від 10 липня 2003 року під похованням померлого слід розуміти комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству.

Доданими до позову вимогою №249 від 22.10.2013 року та договором-замовленням №277 від 22.10.2013 року, укладеним між ОСОБА_6 та ПМЖКП, підтверджено факт понесення ОСОБА_6 витрат на поховання сина в розмірі 2717 грн. 19 коп., які підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди.

У задоволенні позову в частині стягнення витрат на проведення поминальних обідів, які проводяться після поховання, необхідно відмовити оскільки зазначені витрати не підлягають відшкодуванню згідно з вимогами закону. Крім того не підлягають задоволенню витрати на придбання бензину на суму 249 грн.91 коп., так як ОСОБА_6 не надано належних доказів понесення ним даних витрат.

Розглядаючи позовні вимоги ОСОБА_6 в частині відшкодування йому моральної шкоди, завданої злочином в сумі 100000 гривень, суд виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, враховуючи характер і обсяг страждань, яких зазнав ОСОБА_6 у зв`язку зі смертю єдиного сина приходить до висновку, що дані вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 залишити без змін у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Судові витрати по справі відсутні.

Речові докази по справі: куртку, ботинки, джинси, передані під розписку потерпілому ОСОБА_6 - залишити за належністю; дві пляшки з-під горілки, кухонний ніж, кухонні ножиці, чарку, телефон Nokia 200 іmei НОМЕР_2 , гроші в сумі 2800 грн., дві сім карти МТС і Київстар, 2 шнурка, жіночий ремінь, ключі, дві золоті сережки, передані на зберігання ОСОБА_41 - залишити за належністю; шорти та футболку повернути за належністю обвинуваченій ОСОБА_3 , футболку ОСОБА_7 та кухонний ніж які знаходяться на зберіганні в Першотравенському ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області -знищити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-371,373-374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України та призначити їй покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 залишити без змін у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з дня її фактичного затримання, тобто з 14 години 30 хвилин 14 грудня 2017 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_3 в строк відбуття покарання час її попереднього ув`язнення з 20 жовтня 2013 року по 30 жовтня 2013 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 2717 (дві тисячі сімсот сімнадцять) гривень 19 копійок та в рахунок відшкодування моральної шкоди 100000 (сто тисяч) гривень, а всього стягнути 102717 (сто дві тисячі сімсот сімнадцять) гривень 19 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Судові витрати по справі відсутні.

Речові докази по справі: куртку, ботинки, джинси, передані під розписку потерпілому ОСОБА_6 - залишити за належністю; дві пляшки з-під горілки, кухонний ніж, кухонні ножиці, чарку, телефон Nokia 200 іmei НОМЕР_2 , гроші в сумі 2800 грн., дві сім карти МТС і Київстар, 2 шнурка, жіночий ремінь, ключі, дві золоті сережки, передані на зберігання ОСОБА_41 - залишити за належністю; шорти та футболку повернути за належністю обвинуваченій ОСОБА_3 , футболку ОСОБА_7 та кухонний ніж які знаходяться на зберіганні в Першотравенському ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області -знищити.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Першотравенський міський суд протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, обвинуваченою ОСОБА_3 в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та направити до ДУВП для вручення обвинуваченій.

СУДДЯ ОСОБА_1