МИКОЛАЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/812/47/19 Головуючий у суді першої інстанції: ОСОБА_1
Категорія: п. 3 ч. 1 ст. 309 КПК України Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2019 року м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд у складі:
Головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в рамках кримінального провадження № 0000720 матеріали за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Новоодеського районного суду Миколаївської області від 27 грудня 2018 року, якою
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, який у зареєстрованому шлюбі не перебуває, офіційно непрацевлаштованого, який має повну середню освіту, раніше судимого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
- продовжено строк тримання під вартою.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7 ,
захисник ОСОБА_8 ,
підозрюваний ОСОБА_6 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги підозрюваного.
Просить ухвалу слідчого судді Новоодеського районного суду Миколаївської області від 27 грудня 2018 року скасувати та змінити йому запобіжний захід.

Короткий зміст рішення слідчого судді суду першої інстанції.
Ухвалою слідчого судді Новоодеського районного суду Миколаївської області від 27 грудня 2018 року продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 до 30 січня 2019 року включно.

Узагальнені доводи апеляційної скарги підозрюваного.
Вважає даний запобіжний захід занадто суворим, оскільки не має мети уникати кримінальної відповідальності.
На думку апелянта, він є невинуватим, оскільки відсутні будь-які докази щодо доведеності його вини.
Зазначає, що має постійне проживання, постійно працює по найму у приватного підприємця, на обліку у нарколога не перебуває, має дружину, яка є вагітною, має на утриманні трьох дітей.

Встановлені слідчим суддею судом першої інстанції обставини.
СВ Новоодеського ВП ГУНП України в Миколаївській області розслідується кримінальне провадження № 0000720, зареєстроване в ЄРДР 25 жовтня 2018 року.
У вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 289, частиною 3 статті 185, частиною 2 статті 190 Кримінального кодексу України (надалі КК України).
Слідчий суддя, прийшовши до висновку про необхідність продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, послалась на існування ризиків, зокрема: можливість переховуватися від органів досудового розслідування з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності; можливість вчиняти інші кримінальні правопорушення, а також послалась на неможливість закінчення досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідача про зміст оскаржуваної ухвали, доводи, викладені в апеляційній скарзі, пояснення підозрюваного та його захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, суд визнає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог частини 4 статті 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Відповідно до вимог частини 5 статті 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що: обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Вказані вимоги закону слідчим суддею виконані в повному обсязі.
Згідно з визначеним Європейським судом з прав людини поняттям, обґрунтована підозра - це добровільне припущення про вчинення особою певного діяння, ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.
Підозра, виходячи з постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду від 24 листопада 2016 року № 5-328кс16, є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення.
Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме, питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначив про причетність ОСОБА_6 до вчинення злочинів, передбачених частиною 2 статті 289, частиною 3 статті 185, частиною 2 статті 190 КК України, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Так, наявні докази, які містяться в матеріалах судового провадження, зокрема, дані протоколів допиту потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ; дані протоколів огляду місця події від 25 жовтня 2018 року, 27 жовтня 2018 року; дані протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27 жовтня 2018 року, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 злочинів (кримінальних правопорушень), передбачених частиною 2 статті 289, частиною 3 статті 185, частиною 2 статті 190 КК України. В ході кримінального провадження встановлені обставини, які є достатніми для підозри ОСОБА_6 у вчиненні даних злочинів (кримінальних правопорушень) на момент їх повідомлення.

З урахуванням наведеного, доводи апелянта стосовно відсутності доказів на підтвердження обґрунтованості підозри є неприйнятними.

При цьому, слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

Оцінка доказів винуватості, їх належність та допустимість, на даній стадії досудового розслідування ні слідчим суддею суду першої інстанції, ні апеляційним судом перевірці не підлягають, а тому доводи апелянтів і в цій частині є такими, що не заслуговують на увагу.

Виходячи з даних матеріалів судового провадження, є вірними висновок слідчого судді відносно того, що не зменшились ризики, передбачені пунктами 1, 5 частини 1 статті 177 КПК України, визначені при застосуванні ОСОБА_6 даного запобіжного заходу.
Як слідує із матеріалів судового провадження, ОСОБА_6 підозрюється в вчиненні тяжких злочинів, ніде не працює та не має постійного джерела доходу, в провадженні Центрально-міського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених частиною 2 статті 185, частиною 1 статті 358, частиною 4 статті 358 КК України, що свідчить про можливість переховуватися від органів досудового розслідування з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності та можливість вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Перевіривши доводи клопотання слідчого СВ Новоодеського ВП ГУНП в Миколаївській області на предмет наявності ризиків, слідчим суддею вірно встановлено, що наведені у клопотанні доводи є обґрунтованими, а викладені ризики продовжують існувати.
Враховуючи наведене, є безпідставним доводи апелянта відносно необґрунтованості висновків слідчого судді щодо наявності достатніх підстав вважати про існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.
Посилання апелянта, на те, що він має постійне проживання, постійно працює по найму у приватного підприємця, на обліку у нарколога не перебуває, має дружину, яка є вагітною, має на утриманні трьох дітей, не є визначальними аргументами, які б давали можливість обрати підозрюваному запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.
Апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень КПК України, конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді слідчим суддею клопотання слідчого про продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою, які б потягли скасування оскаржуваної ухвали.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді, за обставин вказаних в апеляційній скарзі.
Керуючись статтями 376, 405, 407, 418, 419, 422, 424 532 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Ухвалу слідчого судді Новоодеського районного суду Миколаївської області від 27 грудня 2018 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_13 залишити без змін, а апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 без задоволення.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її оголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: