Справа №1-12/11
пров. №1-в/478/387/2018
П о с т а н о в а
І м е н е м У к р а ї н и

20 грудня 2018 року Казанківський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду смт. Казанка заяву ОСОБА_3 про зняття арешту,

В с т а н о в и в:

17 грудня 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про зняття арешту з належного йому рухомого і нерухомого майна, яка мотивована тим, що слідчим прокуратури Казанківського району в ході досудового слідства у кримінальній справі № 1-12/11 накладено арешт та заборона відчуження на все рухоме і нерухоме майно, з метою забезпечення заявленого в кримінальній справі цивільного позову. По кримінальній справі винесено вирок, цивільний позов не заявлений, однак накладений арешт не скасований, що завдає йому перешкоди у розпорядженні майном.

Заявник та прокурор в судове засідання не з`явились.

Дослідивши матеріали кримінальної справи № 1-12/11, суд вважає, що заява ОСОБА_3 про зняття арешту з майна обґрунтована і підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України (2012 року), арешт майна може бути скасовано, якщо заявник доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Відповідно п. 9 розділу ХІ Перехідних положень КПК України (2012 року) запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Судом встановлено, що 24 лютого 2010 року відносно заявника ОСОБА_3 було порушено кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.367 КК України.

23 квітня 2010 року слідчим прокуратури Казанківського району ОСОБА_4 під час досудового слідства, в порядку ст. ст.125,126 130 КПК України (в редакції Закону 1960 року), винесено постанову про накладення арешту та заборони відчуження на все рухоме і нерухоме майно, яке належить на праві приватної власності ОСОБА_3 , з метою забезпечення відшкодування спричиненої матеріальної шкоди інтересам держави, заявленого в кримінальній справі цивільного позову, а також можливого в майбутньому цивільного позову.
Проте, в зазначеній кримінальній справі цивільний позов не заявлено.
Вироком Казанківського районного суду Миколаївської області від 13 березня 2012 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.367 КК України і призначено покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн. з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням адміністративно-господарських обов`язків строком на 1 рік. Вирок набрав законної сили 29 березня 2013 року.
Проте, при ухваленні вироку судом не вирішено питання щодо зняття арешту та заборони відчуження на все рухоме і нерухоме майно, накладеного постановою слідчого прокуратури Казанківського району.

Згідно квитанції №25 від 16.03.2012 року засудженим ОСОБА_3 сплачено штраф в розмірі 850 грн.
Відповідно до ч.6 ст.126 КПК України (в редакції Закону 1960 року) накладення арешту на майно скасовується постановою слідчого, коли в застосуванні цього заходу відпаде потреба.

Згідно з п. 8 ст. 324 КПК України в редакції 1960 року постановляючи вирок суд повинен вирішити питання, у тому числі, що зробити з майном описаним для забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, які містяться п. 4 постанови № 11 від 21 грудня 1990 року «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків» суд в порядку ст.ст. 409,411 КПК України, суд вправі на стадії виконання вироку вирішити питання про скасування заходів по забезпеченню цивільного позову чи можливої конфіскації майна, якщо при винесенні виправдувального вироку чи відмові у позові або незастосуванні конфіскації вироком ці заходи не скасовані.

Зважаючи на викладене, арешт, накладений постановою слідчого прокуратури Казанківського району ОСОБА_4 від 23.04.2010 року у кримінальній справі №1-12/11, підлягає скасуванню, оскільки відпала потреба у його застосуванні.
Керуючись ч.6 ст.126, ст.411 КПК України (в редакції Закону 1960 року), суд

П о с т а н о в и в:

Скасувати арешт та заборону відчуження на все рухоме і нерухоме майно, яке належить на праві приватної власності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , накладеного постановою слідчого прокуратури Казанківського району ОСОБА_4 від 23.04.2010 року.

На постанову протягом семи діб з дня її винесення сторони можуть подати апеляції до Миколаївського апеляційного суду.

Суддя