Справа № 307/2172/18
Провадження № 1-кп/307/324/19
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2019 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 , його законного представника ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_7 , розглянувши у судовому засіданні клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру до неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , учня 9 класу Подішорської ЗОШ І-ІІІ ступенів, у вигляді передачі під нагляд опікуну ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_1 , у зв`язку з вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ст. 162 ч. 1 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

У порушення вимог ст. 30 Конституції України, 22.06.2018 р. близько 1 години, ОСОБА_4 за попередньою змовою та в групі зі своїм рідним братом ОСОБА_8 , умисно, незаконно, шляхом вільного доступу, а саме через незачинені вхідні двері проникли до приміщення будинку без дозволу власника будинку ОСОБА_7 , що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , де були виявлені потерпілим ОСОБА_7 .
Неповнолітній ОСОБА_4 в судовому засіданні вину свою визнав та пояснив, що 22.06.2018 р. вночі він разом з своїм братом ОСОБА_9 вирішили піти подивитися в музей потерпілого ОСОБА_7 , так як брат ніколи не був в цьому музеї. Для того, щоб проникнути в музей вони зробили для себе маски на голову з шапки в якій прорізали дирку, а також він взяв з собою сумку в яку поставив плоскогубці та викрутку, щоб відкрити двері. Підійшовши до подвір`я потерпілого вони через незачинені двері приміщення музею проникли в його середину і в той час також в це ж приміщення зайшов потерпілий, і почав кричати на них , а потім прикладом рушниці вдарив його по голові. Від цього удару він впав на підлогу. Після цього потерпілий зняв з них маски та вивів на коридор де допитувався хто вони і чого проникли до його музею. З переляку вони назвали зовсім інші прізвища. Тоді потерпілий викликав поліцію, яка їх забрала до відділку. Стверджує, що проникли до приміщення музею потерпілого із-за зацікавленості оглянути його. Також стверджує, що нічого не викрадали з даного приміщення музею. У вчиненому щиро розкаюється і просить суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що 22.06.2018 р. близько 1 години ночі він прокинувся від лаю собак. Подивившись у вікно побачив, що в його подвір`я заходять дві особи у масках направляючись в приміщення музею. Коли ці особи зайшли в середину приміщення музею він відразу пішов за ними і там спіймав їх, це були неповнолітні ОСОБА_4 та його брат ОСОБА_8 . Однак, неповнолітні відразу не назвали свої правильні прізвища, а тому він не знав хто вони і хто їх батьки, тому і викликав поліцію. Стверджує, що до цього дня потерпілі викрали із його музею декілька речей. Цього дня, 22.06.2018 р. вони не встигли нічого викрасти, так як були спіймані. Стверджує, що не буде мати жодних претензій до неповнолітнього ОСОБА_4 після повернення викрадених речей.

Законний представник ОСОБА_5 неповнолітнього ОСОБА_4 в судовому засіданні просить клопотання задовольнити та передати йому під нагляд неповнолітнього ОСОБА_4 .

В ході судового розгляду досліджено наступні матеріали кримінального провадження, якими доведена вина ОСОБА_4 у вчиненні суспільно-небезпечного діяння за ознаками ст. 162 ч. 1 КК України:

- протокол огляду місця події та фото таблицями до нього від 22.06.2018 року, яким стверджено, місце вчинення кримінального правопорушення.

Суд розглянувши клопотання, заслухавши думку учасників судового процесу думку прокурора, обстеживши матеріали кримінального провадження вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що вчинення неповнолітнім ОСОБА_4 суспільно- небезпечного діяння мало місце, і вчинено воно неповнолітнім ОСОБА_4 у віці 15 років до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність за це діяння.

Як встановлено судом неповнолітній ОСОБА_4 на момент вчинення суспільно - небезпечного діяння не досяг 16 років, тобто не являється суб`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ст. 162 ч. 1 КК України.

Неповнолітнім ОСОБА_4 вчинено дії, які містять ознаки діяння, передбаченого ст. 162 ч. 1 КК України, тобто незаконне проникнення до володіння особи.

Згідно п. 2 та п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України до неповнолітнього суд може застосувати примусові заходи виховного характеру у вигляді обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього та передача неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання.

Згідно позицій Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №2 Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру строк нагляду, передбачений ч.2 ст.105 КК України, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та виправлення малолітнього. Цей нагляд має здійснюватись, як правило, не менше одного року, оскільки за коротшого строку він буде малоефективним (але не довше ніж до досягнення особою повноліття).

Виходячи з наведеного, суд вважає, за можливе застосувати відносно неповнолітнього ОСОБА_4 примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі під нагляд опікуну ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцю АДРЕСА_1 , строком на один рік.

Речові докази рюкзак (шкільна сумка), зимова шапка, викрутка та ніж, які передано на зберігання в кімнату зберігання речових доказів при Тячівському ВП ГУНП, слід повернути неповнолітньому ОСОБА_4 .

Керуючись ст.105 КК України, ст. ст.500, 501 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Клопотання про застосування до неповнолітнього, який не досяг віку кримінальної відповідальності примусових заходів виховного характеру задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , учня 9 класу Подішорської ЗОШ І-ІІІ ступенів, у вигляді передачі під нагляд опікуну ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_1 - строком на один рік.

Речові докази рюкзак (шкільна сумка), зимова шапка, викрутка та ніж, які передано на зберігання в кімнату зберігання речових доказів при Тячівському ВП ГУНП - повернути неповнолітньому ОСОБА_4 .

На ухвалу може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області протягом 30 діб з моменту її проголошення.

Суддя Тячівського районного суду: ОСОБА_1