Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/3907/18
Провадження №: 1-кп/332/64/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2019 року Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя кримінальне провадження з обвинувальним актом відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, у зареєстрованому шлюбі не прибуваючого, не маючого на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

1)15.05.2003 року Заводським районним судом м. Запоріжжя за ст. 185 ч.5, ст. 69 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку на 3 роки

2)22.06.2005 року Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.15, ч.3 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років

3)21.09.2009 року Вільнянським районним судом Запорізької області за ч.1 ст. 309, ст. 71КК України до 1-го року 10 днів позбавлення волі

4) 19.11.2012 року Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч.1 ст. 121 КК України до 5-ти років позбавлення волі, звільнений 14.06.2016 року умовно-достроково на невідбутий строк 6 місяців 17 днів

5) 06.08.2018 року Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч.1 ст. 125 КК України до покарання у вигляді 200 годин громадських робіт

за скоєння кримінальногоправопорушення передбаченогост.389 ч.2КК України, суд -

ВСТАНОВИВ:

Вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 06.08.2018 року, який набрав законної сили 06.09.2018 року, ОСОБА_4 засуджений за ч.1 ст. 125 КК України до покарання у вигляді 200 годин громадських робіт. 11.09.2018 року ОСОБА_4 , як засуджена особа, був поставлений на облік у Заводському районному відділі філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області, та ознайомлений інспектором з порядком та умовами відбування покарання.

Однак, в період часу з 08.10.2018 року по 31.10.2018 року ОСОБА_4 , будучи особою засудженою до покарання у вигляді громадських робіт, діючи умисно, з метою ухилення від відбування покарання у вигляді громадських робіт, достовірно знаючи про те, що він зобов`язаний виконувати законне рішення суду у вигляді 200 годин громадських робіт, порушуючи порядок та умови відбування даного виду покарання, будучи попереджений 03.10.2018 року про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання у вигляді громадських робіт за ст. 389 КК України, до Комунального підприємства «Титан», де мав відбувати покарання не з`явився, до виконання громадських робіт не приступив, а продовжував ухилятися від відбування призначеного вироком суду покарання без поважних причин.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав повністю, в скоєному щиро покаявся, не заперечував, що при зазначених у вироку обставинах скоїв злочин та суду показав, що він одразу повідомляв про те, що не має змоги відпрацювати призначені йому вироком суду 200 годин громадських робіт, оскільки він працює на будівництві без офіційного працевлаштування та не бажав втратити роботу. Підтверджує, що в органі пробації йому роз`яснили порядок та умови відбування покарання, а також наслідки за ухилення від відбування покарання, у виді кримінальної відповідальності. Враховуючи, що йому потрібно було обирати між своєю роботою та відбуттям покарання, він обрав роботу, так як не міг її залишити, оскільки б залишився без доходу. На даний час він щиро розкаявся.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасн ики судового провадження не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, та з урахуванням повного визнання обвинуваченим своєї вини, провів судовий розгляд у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням вимог ч.3 ст. 349 КПК України, визначивши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі, окрім допиту обвинуваченого, дослідженням письмових доказів та матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

Відповідно до вироку Заводського районного суду м. Запоріжжя від 06 серпня 2018 року, який набрав законної сили 06 вересня 2018 року, ОСОБА_4 був засуджений за ч.1 ст. 125 КК України до покарання у вигляді 200 годин громадських робіт.

Відповідно до відібраної у ОСОБА_4 03 жовтня 2018 року підписки, останній був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, а також попереджений, що у разі ухилення від відбування покарання, він, на підставі ст. 389 КК України може бути притягнутий до кримінальної відповідальності.

Згідно направлення від 03 жовтня 2018 року, ОСОБА_4 було видане направлення до Комунального підприємства «Титан» для відбування покарання у вигляді 200 годин громадських робіт та він повинен був приступити до відбування покарання 08 жовтня 2018 року. З повідомлення Комунального підприємства «Титан» від 09.10.2018 року, 19.10.2018 року, 25.10.2018 року вбачається, що ОСОБА_4 до відбування покарання у вигляді громадських робіт не приступив, до КП «Титан» не звертався

З письмових пояснень від 29.10.2018 року, відібраних інспектором Заводського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області вбачається, що ОСОБА_4 підтвердив, що він не приступив до відбування покарання у вигляді громадських робіт та йому повторно роз`яснені порядок та умови відбування покарання, він попереджений про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання у вигляді 200 годин громадських робіт, а також попереджений про необхідність явки до КП «Титан» 30.10.2018 року для відбування покарання.

29.10.2018 року ОСОБА_4 за допущені порушення порядку та умов відбування покарання у вигляді громадських робіт, оголошено попередження про те, що у разі продовження порушення порядку та умов відбування покарання, він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності відповідно до статті 389 КК України та повторно видано направлення до Комунального підприємства «Титан» для відбування покарання, у зв`язку із втратою раніше наданого йому направлення від 03.10.2018 року .

Згідно повідомлення Комунального підприємства «Титан» від 31.10.2018 року, ОСОБА_4 до відбування покарання у вигляді громадських робіт не приступив, до КП «Титан» не звертався.

З довідки старшого інспектора Заводського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області вбачається, що станом на 31.10.2018 року засуджений ОСОБА_4 відбутого строку покарання у виді громадських робіт не має.

При цьому судом досліджувались дані щодо особи ОСОБА_4 , який є раніше неодноразово судимим,офіційно не працевлаштований, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні не має.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 є його щире каяття в скоєному злочині.Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 є рецидив злочинів.

Суд вважає, що вина ОСОБА_4 доведена в повному обсязі і він підлягає кримінальному покаранню, оскільки його дії підпадають під кваліфікацію за ч. 2 ст. 389 КК України, так як він своїми умисними діями ухилився як засуджений від відбування покарання у виді громадських робіт.

Обмірковуючи питання про міру покарання відносно ОСОБА_4 , суд враховує характер та ступень тяжкості скоєного ним злочину, який відноситься до категорії злочину невеликої тяжкості, а також його особу та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, зазначені судом раніше у вироку.

Враховуючи, що за вчинення кримінального правопорушення за ст. 389 ч. 2 КК України санкція статті передбачає альтернативні види покарання, а саме, арешт або обмеження волі, враховуючи думку прокурора, та з урахування тяжкості скоєного злочину, а також особи ОСОБА_4 , який був засуджений за скоєння умисного злочину проти здоров`я особи і в період невідбутої частини покарання знову вчинив умисний злочин проти правосуддя, що свідчить про відсутність у нього бажання виправитися та розцінюється як його схильність до вчинення кримінальних правопорушень, суд приходить до переконання, що його виправлення буде досягнуто при призначені покарання у вигляді арешту, з урахуванням відношення винного до скоєного, що виразилось у його щирому каятті та засуджені своєї протиправної поведінки. Суд вважає, що саме таке покарання буде сприяти його виправленню та буде необхідним і достатнім для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Разом з тим, суд враховує, що ОСОБА_4 раніше був засуджений вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 06.08.2018 року за ст. 125 ч.1 КК України до покарання у вигляді 200годин громадських робіт, але це покарання не відбув та в період невідбутої частини покарання знову вчинив новий злочин, що є підставою для застосування ст. 71 КК України та призначенню покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання, що призначається за цим вироком, невідбутої частини покарання за попереднім вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 06.08.2018 року. Відповідно до вимог ст. 72 ч.1 п.4 КК України при складанні покарань за сукупністю злочинів та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню арешту відповідають вісім годин громадських робіт.

Згідно довідки старшого інспектора Заводського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області станом на 31.10.2018 року ОСОБА_4 відбутого строку покарання у виді громадських робіт не має. Отже, невідбутий ОСОБА_4 строк покарання за попереднім вироком становить 200 годин громадських робіт, що з урахуванням положень п.4 ч.1 ст. 72 КК України відповідає 25 дням арешту.

Цивільного позовуу кримінальному провадженні не заявлено. Речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 349, 370, 373, 374-376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.389 ч.2 КК України та призначити йому покарання у вигляді арешту строком на три місяці.

Відповідно до ст. 71 КК України, а також згідно п.4 ч.1 ст. 72 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання ОСОБА_4 приєднати частково невідбуту частину покарання за вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 06.08.2018 року і остаточно призначити йому до відбування покарання у вигляді 3-х(трьох)місяців 15-ти(п`ятнадцяти) днів арешту.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Після набрання вироком суду законної сили, направити ОСОБА_4 для відбування покарання у вигляді арешту через Державну установу «Запорізькій слідчий ізолятор», в порядку, передбаченому Кримінально-виконавчим кодексом України.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_4 відраховувати з часу його затримання в порядку виконання вироку, відповідно до вимог Кримінально-виконавчого кодексу України.

Негайно вручити копію вироку, після його проголошення, обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду, через Заводський районний суд м. Запоріжжя, протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням ст. 394 КПК України. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок ухвалено та підписано суддею в нарадчій кімнаті в 1-му примірнику.

Суддя ОСОБА_1