Провадження № 1-кс/761/9588/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2019 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні №0013414 від 18.12.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.365-2, ч.4 ст.190 КК України,

В С Т А Н О В И В :

До слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні №0013414 від 18.12.2018р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.365-2, ч.4 ст.190 КК України.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає про те, що СВ Шевченківського УПГУНП в м. Києві здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0013414 від 18.12.2018р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.365-2, ч.4 ст.190 КК України.

Зі змісту клопотання вбачається, в ході досудового розслідування встановлено, що 05.12.2018 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 , в порушення Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, не зважаючи на відомості про арешт майна, які містилися в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна розглянула заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийняту 05.12.2018 17:00:30 за реєстраційним номером 31575688, яку подав представник кредитної спілки КС «Володар» ()- ОСОБА_5 (податковий номер/серія, номер паспорта/ НОМЕР_1 ), що діяв на підставі довіреності, серія і номер 6654, виданої 05.12.2018, нею ж - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 , для проведення державної реєстрації права власності, форма власності: приватна на нежилі приміщення з № 1 (один) по № 10 (десять) (групи приміщень № 83) (в літ А) з реєстраційним номером 61, що розташований АДРЕСА_1 , та документів, поданих для проведення державної реєстрації прав, а саме: договору про задоволення вимог іпотекодержателя, серія та номер: 1608, виданого 03.09.2013, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 та Договору про розірвання договору про задоволення вимог іпотекодержателя, серія та номер: 656, виданого 05.12.2018, нею ж - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 , та прийняла рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, та провела державну реєстрацію права власності на нежилі приміщення з №1 (один) по №10 (десять) групи приміщень №83 в літ. А, з реєстраційним номером 61, що розташований АДРЕСА_1 за суб`єктом ПП «Дари України» ().
На даний час, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових право на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна квартири АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомості: 385), власником останнього є ТОВ «ПРОФЖИТЛО СЕРВІС» ().

15.03.2019 р. вказані нежилі приміщення відповідно до постанови слідчого визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

З метою забезпечення повного, об`єктивного та всебічного розслідування даного кримінального провадження, встановлення всіх обставин вчинення кримінального правопорушення, шляхом проведення слідчих (розшукових) дій, оскільки вказані нежилі приміщення мають значення речового доказу у вказаному кримінальному провадженні, та з метою забезпечення збереження речового доказу, забезпечення в майбутньому цивільного позову, прокурор звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаним клопотанням.
В судове засідання прокурор ОСОБА_3 не з`явився, направив заяву про розгляд клопотання у його відсутність в зв`язку із службовою зайнятістю, просив його задовольнити.

Враховуючи те, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт, не було тимчасово вилучене, то розгляд клопотання в силу ч.2 ст.172 КПК України можливо здійснити без повідомлення власника майна.

Перевіривши матеріали клопотання та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст.ст.131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Клопотання про арешт майна щодо змісту відповідає вимогам ст.171 КПК України.

Відповідно до положень ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Ч.2 ст.170 КПК України регламентовано, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів (п. 1); спеціальної конфіскації (п. 2); конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи (п. 3); відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (п. 4).

Згідно з вимогами ч. 3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

При цьому, слідчий суддя зазначає про те, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є арешт майна.

Так, з матеріалів клопотання, вбачається, що існують обґрунтовані підстави вважати, що право власності на вказане майно є об`єктом кримінально-протиправного посягання, майно набуте протиправним шляхом, може бути використано як доказ у кримінальному провадженні, відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, а накладення арешту на вказане майно є необхідним з метою забезпечення збереження речових доказів.

В той же час, слідчий суддя вважає необґрунтованими доводи клопотання про накладення арешту саме з метою відшкодування майнової шкоди і забезпечення цивільного позову в кримінальному провадженні, оскільки на даному етапі кримінального провадження цивільний позов не заявлений.

Приймаючи до уваги викладене, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, те, що предметом злочинного посягання у кримінальному провадженні, є нежиле приміщення, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту майна, зазначеного в клопотанні прокурора.

Керуючись ст.ст.131,132; 170 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні №0013414 від 18.12.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.365-2, ч.4 ст.190 КК України, задовольнити.

Накласти арешт нанежилі приміщення з №1 (один) по 10 (десять) (групи приміщень № 83) (в літ. А), загальною площею 204,9 кв.м., за адресою м. Київ, вулиця Горького (Антоновича), будинок 162, Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 61, власником яких є ПП «Дари України» ().

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст.174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя