Справа № 606/88/19
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
07 березня 2019 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської

області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Теребовлі обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000333 з угодою про визнання винуватості відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Свершиківці, Заліщицького району Тернопільської області та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, одруженого, приватного підприємця, раніше не судимого,
за ст. ч. 2 ст. 383, ч. 2 ст. 384 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 достовірно знаючи, що факту незаконного заволодіння транспортного засобу марки «Ford Transit» білого кольору д.н.з. НОМЕР_1 , належного йому не було, оскільки він передав зазначений вище транспортний засіб добровільно, маючи умисел спрямований на завідомо неправдиве повідомлення органу досудового розслідування про вчинення злочину, поєднаного з обвинуваченням особи в тяжкому злочині, із застосуванням насильства щодо нього, 13 вересня 2018 року близько 12 години 00 хвилин, здійснив неправдивий телефонний дзвінок на спеціальну лінію «102». В подальшому, на місце зазначене ОСОБА_5 , направлено слідчо оперативну групу Теребовлянського відділу поліції ГУ Національної поліції в Тернопільській області. По приїзду працівників вказаного відділу ОСОБА_5 повідомив, що у вчиненні даного кримінального правопорушення він підозрює ОСОБА_6 та невстановлену особу. Після цього, будучи попередженим під розпис в протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення про кримінальну відповідальність згідно зі ст. 383 КК України за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину ОСОБА_5 звернувся із письмовою заявою до Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області про вчинення стосовно нього кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, санкція якої передбачає кримінальну відповідальність у вигляді позбавлення волі від п`яти до восьми років із конфіскацією майна або без такої, а відтак є, за правилами ст. 12 КК України, тяжким злочином.
Зміст повідомлення про вчинений злочин фактично не відповідав дійсності, про що ОСОБА_5 достовірно знав, так як 24 вересня 2018 року він особисто, власноручно написав заяву, яка надійшла через секретаріат до Теребовлянського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області про те, що вищевказаний транспортний засіб він передав добровільно.
Протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, у якому ОСОБА_5 завідомо неправдиво повідомив про вчинення відносно нього кримінального правопорушення, 13 вересня 2018 року зареєстрований в Теребовлянському відділі поліції ГУ Національної поліції в Тернопільській області в журналі Єдиного обліку заяв та повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події за № 2936 від 13 вересня 2018 року, відомості за вказаним фактом внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000309 за ч. 2 ст.289 КК України.
За наслідками досудового розслідування кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000309 за ч. 2 ст.289 КК України за завідомо неправдивим повідомленням ОСОБА_5 про вчинення відносно нього кримінального правопорушення СВ Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області 14.12.2018 року закрито, на підставі п.1 ч.1 ст. 284 КПК України, - за відсутності події кримінального правопорушення.
Своїми діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 383 КК України тобто завідомо неправдиве повідомлення органу досудового розслідування про вчинення злочину поєднані з обвинуваченням особи в тяжкому злочині.

14 вересня 2018 року в період часу з 08 годин 00 хвилин до 09 годин 30 хвилин та 14 вересня 2018 року в період часу з 17 годин 23 хвилин до 19 годин 15 хвилин в АДРЕСА_2 , в зв`язку із проведенням досудового розслідування у кримінальному провадженні зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за номером 0000309 за фактом повідомлення громадянином ОСОБА_5 щодо незаконного заволодіння транспортного засобу із застосуванням насильства з боку ОСОБА_6 та невстановленої особи ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні Теребовлянського відділу поліції ГУ Національної поліції в Тернопільській області, усвідомлюючи та розуміючи протиправний характер і значення своїх дій, будучи належним чином попередженим про кримінальну відповідальність за статтею 384 КК України (завідомо неправдиве показання), під час проведення двох допитів у кримінальному провадженні за номером 0000309, як потерпілий, умисно повідомив слідчим слідчого відділу Теребовлянського відділу поліції ГУ Національної поліції недостовірні відомості про факти та обставини вчинення кримінального правопорушення, що мають значення для вказаного кримінального провадження, зокрема про те, що громадянин ОСОБА_6 та невстановлена слідством особа із застосуванням насильства до останнього незаконно заволоділи належним йому транспортним засобом марки «Ford Transit» білого кольору д.н.з. НОМЕР_1 в смт. Дружба по вулиці Лесі України, Теребовлянського району Тернопільської області тобто вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.389 КК України, санкція якої передбачає кримінальну відповідальність у вигляді позбавлення волі від п`яти до восьми років із конфіскацією майна або без такої, а відтак є, за правилами ст. 12 КК України, тяжким злочином.
Зміст зафіксований у протоколах допиту потерпілого від 14 вересня 2018 року в період часу з 08 годин 00 хвилин до 09 годин 30 хвилин та 14 вересня 2018 року в період часу з 17 годин 23 хвилин до 19 годин 15 хвилин про вчинений злочин фактично не відповідав дійсності, про що ОСОБА_5 достовірно знав, так як 24 вересня 2018 року він особисто, власноручно написав заяву, яка надійшла через секретаріат до Теребовлянського відділу поліції ГУ Національної поліції про те, що вищевказаний транспортний засіб він передав ОСОБА_6 добровільно.
Своїми діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 384 КК України тобто завідомо неправдивих показів потерпілого, поєднаному з обвинуваченням у тяжкому злочині.

07 березня 2019 року між прокурором Теребовлянської місцевої прокуратури та обвинуваченим ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор Теребовлянської місцевої прокуратури та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.2 ст. 383, ч. 2 ст. 384 КК України, обвинувачений ОСОБА_5 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 383, ч. 2 ст. 384 КК України, відповідно до статей 50, 65 КК України, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, його позитивну характеристику, те, що він раніше не судимий, обставини, які пом`якшують покарання, згідно ч. 1 ст. 66 КК України - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, призначити покарання за ч. 2 ст. 383 КК України у виді двох років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 384 КК України у виді 2 роки 6 місяців позбавлення волі, застосувавши ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді 2 роки 6 місяців позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України звільнивши його від відбуття покарання з випробуванням, так як його виправлення можливе без ізолювання від суспільства, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 рік 6 місяців, поклавши на нього обов`язки, згідно п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3. ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного:

Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просить цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_5 узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні також просить вказану угоду про визнання винуватості затвердити і призначити узгоджений в ній вид покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 383, ч. 2 ст. 384 КК України в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, те, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК України та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди.

За таких обставин, суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 383 КК України, тобто завідомо неправдиве повідомлення органу досудового розслідування про вчинення злочину поєднані з обвинуваченням особи в тяжкому злочині, за ч. 2 ст. 384 КК України тобто завідомо неправдивих показів потерпілого, поєднаному з обвинуваченням у тяжкому злочині.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314, 372, 373,374,475 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 07 березня 2019 року між прокурором Теребовлянської місцевої прокуратури та ОСОБА_5 .

Визнати винним ОСОБА_5 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 383, ч. 2 ст. 384 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 07 березня 2019 року покарання за ч. 2 ст. 383 КК України у виді двох років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 384 КК України у виді 2 роки 6 місяців позбавлення волі, застосувавши ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді 2 роки 6 місяців позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України звільнивши його від відбуття покарання з випробуванням, так як його виправлення можливе без ізолювання від суспільства, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 рік 6 місяців, поклавши на нього обов`язки, згідно п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави 2288 грн. 00 коп. за проведення почеркознавчої експертизи № 1.1-406/18 від 15 листопада 2018 року.

Речові докази по справі:

оптичний диск з аудіо записом телефонного дзвінка ОСОБА_5 ,

на спеціальну лінію «102», який знаходиться при матеріалах кримінального провадження- залишити при матеріалах кримінального провадження № 0000333;

протокол допиту потерпілого ОСОБА_5 , протокол допиту потерпілого ОСОБА_5 , протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, або таке, що готується власноручно написана ОСОБА_5 письмова заява, які знаходяться при матеріалах кримінального провадження- залишити при матеріалах кримінального провадження № 0000333;

Вирок може бути оскаржений обвинуваченими, прокурором виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Тернопільського апеляційного суду через Теребовлянський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

ГОЛОВУЮЧОГО ОСОБА_7