Провадження № 1-кп/643/1330/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.12.2018 Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Московського районного суду м. Харкова кримінальне провадження за №0004782 від 27.08.2018, яке надійшло від Харківської місцевої прокуратури №4 за обвинуваченням,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лебедин Сумської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, в силу ст. 89 КК України не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України

В С Т А Н О В И В :

26.08.2018, близько 13 години, точний час в ході досудового розслідування та суду встановити не виявилося можливим, ОСОБА_5 , знаходячись на території ринку «Новосалтівський», за адресою: м. Харків, вул. Героїв Праці, 15, помітив торгівельний кіоск №060728, орендатором якого є ОСОБА_6 , де він побачивши на тринозі лазерний рівень, діючи за раптово виниклим злочинним наміром, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що ОСОБА_6 , знаходився за межами торговельного павільйону та усвідомлюючи, що за його противоправними діями ніхто не спостерігає, від`єднав від триноги лазерний рівень «Tekhmann TSL-2», вартість якого згідно висновку судово товарознавчої експертизи № 20741 від 14.09.2018, становить 1104 гривень.

Після чого, ОСОБА_5 , діючи на досягнення злочинного результату, а саме викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, залишив місце вчинення кримінального правопорушення та відійшов на відстань близько 50 метрів, маючи реальну можливість на розпорядження викраденим майном та при спробі розпорядитися викраденим майном, був викритий потерпілим та іншим реалізатором вказаного ринку.

В результаті злочинних дій ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_6 завдано матеріальну шкоду на загальну суму 1104 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину, визнав у повному обсязі та підтвердив обставини, час, місце, механізм вчинення ним злочину, як зазначено вище у вироку суду. Обвинувачений у суді зазначив про те, що таємно викрадений ним 26.08.2018 лазерний рівень «Tekhmann TSL-2» було в той же день повернуто потерпілому ОСОБА_6 .

ОСОБА_5 розумів, що скоїв злочин, та щиро розкаявся у його вчинені, причину скоєння ним злочину пояснив як необдуману поведінку.

Потерпілий, ОСОБА_6 звернувся до суду із заявою, в якій прохав розгляд кримінального провадження провести без його участі. Крім цього, потерпілий з цивільним позовом не звертався.

За таких обставин справи, згідно положень ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів. Судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Згідно ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_5 у скоєні ним злочину, та кваліфікує дії обвинуваченого за ч.1 ст.185 КК України, оскільки він скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні покарання ОСОБА_5 , суд враховує тяжкість вчиненого ним злочину, який відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості. Обвинувачений в силу ст.89 КК України не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, офіційно не працевлаштований, має місце реєстрації, та фактичне місце мешкання, за яким характеризується задовільно.

При вирішенні питання про вид та міру покарання ОСОБА_5 суд враховує його щире каяття, та визнає цю обставину, відповідно до ст.66 КК України, такою, що пом`якшує його покарання. Обставин, що обтяжують покарання останнього, які передбачені ст. 67 КК України, суд не визнає.

Згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 р. зі змінами від 06.11.2009, звернута увага судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

З урахуванням викладеного, та враховуючи наявність пом`якшуючої обставини, даних про особу винного, а також те, що, відповідно до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, але й виправлення засудженого, не має за мету спричинити фізичні страждання або принизити людську гідність, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання за ч.1 ст. 185 КК України у виді арешту в межах санкції частини статті, за якою кваліфіковані його дії.

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили стосовно обвинуваченого, суд залишає раніше обрану, у вигляді тримання під вартою в умовах Харківської установи виконання покарань №27.

Відповідно до положень ч.5 ст.72 КК України, суд зараховує у строк відбування покарання ОСОБА_5 , строк попереднього ув`язнення, починаючи з часу його затримання, а саме з 16.10.2018.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України. Процесуальні витрати, які пов`язані із залученням експертів під час здійснення досудового розслідування суд стягує з ОСОБА_5 в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) місяців арешту.

Міру запобіжного заходу стосовно ОСОБА_5 до набрання цим вироком законної сили, залишити у вигляді тримання під вартою в умовах Харківської установи виконання покарань №27.

На підставі ч.5 ст.72 КК України, ОСОБА_5 зарахувати у строк відбування покарання термін тримання під вартою з 16.10.2018. Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з 16.10.2018.

У випадку закінчення строку покарання до набрання цим вироком законної сили, міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою скасувати, з-під ватри ОСОБА_5 - звільнити.

Речові докази по справі: лазерний рівень «Tekhmann TSL-2», який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_6 повернути власнику.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати, які пов`язані із залученням експертів під час здійснення досудового розслідування у розмірі 715 (сімсот п`ятнадцять) гривень.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення, а ОСОБА_5 строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії судового рішення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення ОСОБА_5 та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1