ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6150/19
провадження № 1-кс/753/2446/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" березня 2019 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 , вивчивши клопотання слідчого Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000248 від 01.12.2016, за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 1 ст. 364-1, ч. 4 ст. 358 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
22 березня 2019 року слідчий Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_2 за погодженням з процесуальним керівником ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням у кримінальному провадженні № 0000248 від 01.12.2016 та просив накласти арешт на нежилі приміщення з № 11 по № 15, № 15а, з № 16 по №31, з №71 по №83, з №85 по №92(частини групи приміщень № 1а, загальна площа (кв.м): 640, за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 0), із забороною проводити реєстраційні дії з нежилими приміщеннями з № 11 по № 15, № 15а, з № 16 по № 31, з № 71 по № 83, з № 85 по № 92(частини групи приміщень № 1-а, загальна площа (кв.м): 640, за адресою; АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 0) та забороною розпоряджатися або користуватись майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до висновку, що воно підлягає поверненню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із таких заходів є арешт майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку..

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України).
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна (ч. 10 ст. 170 КПК України).

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання. (ч. 2 ст. 171 КПК України).

Проте, з клопотання слідчого про арешт майна та доданих до нього документів не зрозуміло, який конкретно вид арешту майна слідчий просить застосувати у даному випадку оскільки прохальна частина клопотання містить різні вимоги про накладення арешту, заборону проводити реєстраційні дії та заборону розпорядження та/або користування майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно.

Слідчий, обґрунтовуючи своє клопотання не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні. Окрім цього, слідчим не обґрунтовано, яким чином все вище перераховане майно може бути використане як доказ у кримінальному провадженні.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу на те, що ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_4 вже було накладено арешт на вказане майно у клопотанні, при цьому, відомостей (документів) щодо оскарження та/або скасування вказаної ухвали до матеріалів клопотання слідчим не надано, а відтак слідчому судді незрозуміло мети та підстав слідчого для повторного звернення слідчого із аналогічним клопотанням.

Всупереч п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого про арешт майна не зазначено відповідне обґрунтування та правові (законні) підстави необхідності (мети) накладення арешту майна та документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Вказана норма також узгоджується з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідної до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Крім того, відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею за участю власника майна.

Однак, слідчим не зазначено в клопотанні контактних даних власника майна (зокрема, контактного номеру телефону, адресу електронної пошти), з урахуванням визначеного ст. 172 КПК України стислого строку розгляду клопотання, що виключає надіслання повідомлення поштою, фактично позбавляє слідчого суддю можливості дотримання вимог ст. 22, 24-28, 172 КПК України.

Вказані підстави позбавляють слідчого суддю у повній мірі дослідити докази, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання та прийняти законне рішення у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

З урахуванням викладеного, клопотання про арешт майна підлягає поверненню слідчому для усунення недоліків у строк 72 години.

Слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити слідчому право на звернення до слідчого судді із клопотанням про арешт майна, відповідно до вимог ст. 171 КПК України у встановленому порядку.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 170-172, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000248 від 01.12.2016, за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 1 ст. 364-1, ч. 4 ст. 358 КК України - повернути слідчому, встановивши 72-х годинний строк для усунення недоліків, що зазначені в ухвалі, з моменту отримання її копії.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: