Дата документу 03.12.2018 Справа № 314/4118/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/807/754/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 314/4118/18
Категорія ст. 84 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі суддів:

головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, матеріали провадження відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: місце народження: місто Ровеньки, Луганська область, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, неодруженого, до засудження не працював, мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
1) 5.01.1999 року Антрацитівським міським судом Луганської області за ч. 3 ст. 140 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців;
2) 23.10.2003 року Ровенківським міським судом Луганської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців;
3) 07.07.2006 року Каменобродським міським судом Луганської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ст. 69, ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 6 років;
4) 17.05.2013 року Ленінським міським судом Луганської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців,

за участю прокурора ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 ,

за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 18 вересня 2018 року,

в с т а н о в и л а:
в апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 не згоден з ухвалою суду, оскільки він тяжко хворіє та потребує постійно ліки, саме інсулін, держава йому інсулін не надає, страждає на діабет, а інсуліну немає. Просить ухвалу суду скасувати, дати йому право на життя.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; захисника ОСОБА_8 та прокурора, які просили апеляційну скаргу задовольнити; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_6 підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 18 вересня 2018 року в задоволенні подання начальника Державної установи «Кам`янська виправна колонія (№ 101) про звільнення у зв`язку з тяжкою хворобою засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовлено.
Згідно зі змістом оскаржуваного судового рішення, по даній справі засуджений ОСОБА_6 12.12.2017 року вироком Покровського районного суду Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 05.05.2017 року до набрання вироком законної сили.
Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 24.04.2018 року вирок Покровського районного суду Дніпропетровської області від 12.12.2017 року змінено. Виключено з вироку суду рішення про стягнення з ОСОБА_6 судового збору на користь потерпілого ОСОБА_9 у розмірі 640,00 грн. В решті вирок залишено без змін.
Адміністрація Державної установи «Кам`янська виправна колонія (№ 101) звернулась до суду з поданням для вирішення питання про звільнення засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання внаслідок його тяжкої хвороби.
В поданні зазначено, що засуджений ОСОБА_6 в місцях позбавлення волі знаходиться з 10.05.2017 року. З 10.06.2018 року відбуває покарання в Державній установі «Кам`янська виправна колонія (№ 101). За період відбування покарання характеризується наступним чином: заохочень та стягнень не має.
Згідно висновку лікувально-консультативної комісії Вільнянської ЦРКЛ Запорізької області ОСОБА_6 має захворювання: «Цукровий діабет тип І (доза інсуліну 99 ОД. на добу) важка форма, лабіальний перебіг. Кетоацидоз. Діабетична ангіопатія нижніх кінцівок. Діабетична дистальна систематична полінейропатія кінцівок, сенсорна форма. Непроліферативна діабетична ретинопатія обох очей.» Спеціальною лікарською комісією 27.12.2016 року ОСОБА_10 встановлено діагноз: розлад особистості та поведінки органічної етіології обумовлений післятравматичною епілепсією з частинами поліморфними судомними нападами, на тлі легкого когнітивного зниження.
Відмовляючи в задоволенні подання,суд першої інстанції вказав, що в судовому засіданні не встановлено фактів ненадання чи неналежного надання медичної допомоги (лікування) засудженому ОСОБА_6 ; сам засуджений також не зазначав про те, що медичне лікування йому не надається чи надається не в тому обсязі, що потрібно; відсутні підтверджуючі дані про те, що медично-лікувальний заклад виправної установи № 101 позбавлений можливості чи ухиляється проводити медогляд особи або надавати необхідне, відповідно до вказаної у медичному висновку категорії захворювання, медичне лікування ОСОБА_6 , в судовому засіданні лікар зазначила про те, що засудженому на даний час надається повне медичне лікування та його стан середньої тяжкості. Крім того, адміністрацією колонії не надано до суду доказів щодо неможливості проведення лікування засудженого ОСОБА_6 в умовах відбування покарання в спеціальних ізольованих лікувальних установах.

Колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, виходячи з наступного.
Так, відповідно до ч.2 ст. 84 КК України особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування.

При вирішенні питання про звільнення особи у зв`язку з тяжкою хворобою на суд покладено обов`язок враховувати тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.

Згідно висновку лікувально-консультативної комісії Вільнянської ЦРКЛ Запорізької області ОСОБА_6 має захворювання: «Цукровий діабет тип І (доза інсуліну 99 ОД. на добу) важка форма, лабіальний перебіг. Кетоацидоз. Діабетична ангіопатія нижніх кінцівок. Діабетична дистальна систематична полінейропатія кінцівок, сенсорна форма. Непроліферативна діабетична ретинопатія обох очей.»

Вказані хвороби зазначені в Переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 15.08.2014 року № 1348/5/572, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 20.08.2014 року за № 990/25767.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_6 захворів на тяжку хворобу, що перешкоджає подальшому відбуванню покарання.

Таким чином, колегія суддів вважає, що у справі є передбачені законом підстави для звільнення засудженого ОСОБА_6 від подальшого відбування покарання на підставі ч.2 ст. 84 КК України.

Доводи суду першої інстанції, як на підставу відмови в задоволенні подання про звільнення ОСОБА_6 від подальшого відбування покарання за хворобою, зокрема на те, що не встановлено фактів ненадання чи неналежного надання медичної допомоги (лікування) засудженому ОСОБА_6 ; адміністрацією колонії не надано до суду доказів щодо неможливості проведення лікування засудженого ОСОБА_6 в умовах відбування покарання в спеціальних ізольованих лікувальних установах, не відповідає вимогам законодавству України, оскільки відповідно до роз`яснень пункту 2 постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства про звільнення від відбуття покарання засуджених, які захворіли на тяжку хворобу" №8 від 28 вересня 1973 року, звільнення від відбуття покарання через хворобу з місць позбавлення волі може бути застосоване судом до тих засуджених, які захворіли під час відбуття покарання і ця хвороба перешкоджає відбувати покарання, тобто у випадках, коли подальше утримання в місцях позбавлення волі загрожує їх життю або може призвести до серйозного погіршення здоров`я чи інших тяжких наслідків.
Крім того колегія суддів приймає до уваги, що частина 1 статті 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, покладає на державу зобов`язання охороняти право кожної людини на життя законом. Обов`язками держави з реалізації права на життя, яке є найбільшим і найважливішим із соціальних та правових благ особистості, є створення належних умов для реалізації цього права.

Отже, висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення подання адміністрації місця ув`язнення і звільнення ОСОБА_6 від подальшого відбування покарання у зв`язку з тяжкою хворобою є незаконним.

З врахуванням викладеного колегія суддів знаходить доводи апеляційної скарги обґрунтованими, а тому вважає необхідним її задовольнити, ухвалу районного суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою вказане подання задовольнити.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 задовольнити, а ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 18 вересня 2018 року відносно засудженого ОСОБА_6 , скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою подання начальника Державної установи «Кам`янська виправна колонія (№ 101) про звільнення у зв`язку з тяжкою хворобою засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Звільнити ОСОБА_6 від подальшого відбування покарання, призначеного вироком Покровського районного суду Дніпропетровської області від 12.12.2017 року за хворобою.

Ухвала Запорізького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді: