Справа № 206/1286/19
Провадження № 1-кп/206/182/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" квітня 2019 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретарів - ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпро кримінальне провадження №0001315 від 25.12.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середню загальну освіту, пенсіонера, розлученого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , палата 38 (КЗ «Дніпропетровський геріатричний пансіонат» ДОР»), інваліда 1 групи, раніше судимого:
- 31.03.2010 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.121 КК України до 5 років позбавлення волі. Звільненого 28.04.2014 із Солонянської ВК Дніпропетровської області (№21) згідно ухвали Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 18.04.2014 року на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково за не відбутий строк 5 місяців 28 днів;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурорів - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника-адвоката - ОСОБА_8 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , 25 грудня 2018 року, приблизно об 11:00 годині, знаходячись за місцем свого мешкання, а саме у приміщенні палати №38, блоку «Б» Комунального закладу «Дніпропетровський геріатричний пансіонат» ДОР», розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Гаванська, буд. №15, де в процесі сумісного вживання алкогольних напоїв, на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, вступив у словесний конфлікт із сусідом по палаті ОСОБА_9 , з яким вони у той час перебували у стані алкогольного сп`яніння.

В ході даної сварки у ОСОБА_5 виник злочинний намір, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , реалізуючи який, ОСОБА_5 , сидячи на своєму ліжку, навпроти сидячого на інвалідному візку ОСОБА_9 , на відстані витягнутої руки, взяв у руки дерев`яну палицю та наніс нею три удари зверху-вниз в праву частину голови ОСОБА_9 .

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому, ОСОБА_5 взяв із розташованого у палаті поруч з ліжком стола, у свою праву руку кухонний ніж з полімерним руків`ям білого кольору, (що є ножем господарсько-побутового призначення, до категорії холодної зброї не відноситься), та одразу умисно наніс ним ОСОБА_9 два удари в область грудної клітини ліворуч, спричинивши останньому тілесні ушкодження.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 555е від 19.02.2019 року, потерпілому ОСОБА_9 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді:

-трьох забійних ран: у правій тім`яній області та у правій тім`яно-потиличній області;

-непроникаючого колото-різаного поранення грудної клітини ліворуч, яке розпочинається раною по навкологрудинній лінії в проекції 5-го ребра (на відстані 2см ліворуч від умовної серединної лінії тіла), переходить в раньовий канал, який йде знизу доверху, з ушкодженням по ходу якого: шкіри, підшкірно-жирової клітковини та сліпо закінчується в хрящовій частині 4-го ребра;

-проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини ліворуч, яке розпочинається раною по середньо-пахвовій лінії в проекції 4-го міжребір`я, переходить в раньовий канал, який йде спереду назад, з ушкодженням по ходу якого: шкіри, підшкірно-жирової клітковини та в 4-му міжребір`ї проникає в плевральну порожнину, з явищами підшкірної емфіземи лівої половини грудної клітини та лівостороннього пневмотораксу.

За своїм характером виявлені у нього тілесні ушкодження у вигляді: трьох забійних ран волосистої частини голови та непроникаючого колото-різаного поранення грудної клітини ліворуч (як кожне окремо) відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше, як три тижні (21 день).

Тілесне ушкодження у вигляді: проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини ліворуч відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння, згідно п.2.1.3-й, «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 №6.

Своїми діями обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України, тобто умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, а саме умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

26.03.2019 року потерпілим ОСОБА_9 подано заяву прокурору Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 , в якій він проти укладання угоди про визнання винуватості між ОСОБА_5 і прокурором не заперечує, та претензій до ОСОБА_5 не має.

Між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 04.04.2019 року укладена угода про визнання винуватості. Згідно з угодою ОСОБА_5 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України. Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_5 буде призначене покарання за ч. 1 ст. 121 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі. Сторони погоджуються на звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України із застосуванням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

Прокурор, захисник та обвинувачений в судовому засіданні підтримали угоду про визнання винуватості та просили суд її затвердити.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просить провести судовий розгляд без його участі, претензій до обвинуваченого не має.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 п. 1 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Абзацом п`ятим частини 4 статті 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, віднесено до тяжкого злочину, однак не спричинив значної шкоди державним та суспільним інтересам, потерпілий жодних претензій до обвинуваченого не має, отже угода відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє положення ч.ч. 4, 5 ст.474 КПК України, укладання угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови угоди не суперечать вимогам КПК та КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості, обвинувачений погоджується на призначення узгодженого покарання.

За таких обставин суд вважає доведеним те, що ОСОБА_10 вчинив умисне тяжке тілесне ушкодження, а саме умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, а тому його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 121 КК України, за якою слід призначити ОСОБА_10 узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 370, 373, 374, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 04.04.2019 року, укладену між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 про визнання винуватості.

ОСОБА_5 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (пять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробувальним строком на 3 (три) роки.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази по справі, що передані на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області (квитанція № 001057): 9 конвертів із зразками крові ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , нігьові зрізи з рук ОСОБА_5 ,осади з обєктів №№ 1,2 на ниточках марлі з контролем марлі, 2 дактилоплівки з обох рук ОСОБА_5 , змиви з обєктів №№ 1,2 на ниточках марлі з контролем марлі, волокна світло-коричневого кольору, змиви з обєктів №№ 1-6 на ниточках марлі з контролем марлі; деревяну палку, та два кухонні ножі - знищити; сорочку (пакет № ЕХРТ 0405327) - повернути потерпілому ОСОБА_9 ; сорочку (пакет № ЕХРТ 0423738) - повернути за належністю ОСОБА_5 .

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду в апеляційному окрузі протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку:
1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_1