Справа № 727/3817/19
Провадження № 1-кп/727/248/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2019 року Шевченківський районний суд м. Чернівці

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

з участю : прокурора ОСОБА_3

неповнолітнього ОСОБА_4

законного представника ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7

провідного фахівця із соціальної

роботи Центру соціальної служби

для сім`ї дітей та молоді ОСОБА_8

представника Служби у справах дітей ОСОБА_9

представника Шевченківського ВП
ювенальної провенції ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань приміщення Шевченківського районного суду м. Чернівці клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП ЧВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_11 , прокурора Чернівецької місцевої прокуратури ОСОБА_3 по матеріалам кримінального провадження за №0000657 від 28.03.2019р., визначеного до розгляду в порядку вимог ст.35 КПК України за протоколом автоматизованого розподілу справи від 03.04.2019 року, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Чернівці, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, учня 7-А класу Чернівецької ЗОШ №24, раніше не судимого,

за ознаками в діях малолітнього суспільно - небезпечного діяння, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Органами досудового розслідування, малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обвинувачується у вчиненні суспільно - небезпечного діяння, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за наступних обставин. Так, 16.12.2018 року близько 16-ї години особа, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, будучи ініціатором вчинення злочину, виступив зі злочинною пропозицією перед малолітнім ОСОБА_4 на вчинення крадіжки майна потерпілої ОСОБА_7 та застосувавши до останнього психологічний вплив обіцянкою надати частину коштів, виручених від продажу викраденого майна, з метою викликати у нього прагнення взяти участь у вчиненні крадіжки, переконав ОСОБА_4 до участі у вчиненні вказаного злочину, внаслідок чого, малолітній ОСОБА_4 спільно з особою, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, таємно, протиправно, з корисливих мотивів, маючи умисел на таємне заволодіння чужим майном, скориставшись відсутністю уваги сторонніх осіб, проникли, відчинивши вхідні двері ключем, до квартири АДРЕСА_3 , в якій проживає ОСОБА_7 , звідки викрали телевізор фірми «Bravis LED-32G5000+Т2» вартістю 3600 грн. з програмним налаштуванням вартістю 899 грн. 90 коп., цифрову кімнатну антену фірми «DiGiTal DIN236» чорного кольору вартістю 549 грн., мобільний телефон марки «Nokia 202 ASHA DuaI SIM» жовто-чорного кольору вартістю 350 грн. з сім-карткою мобільного оператора «ВФ Україна» № НОМЕР_1 , на рахунку якого були грошові кошти в сумі 26 грн.

Після чого, малолітній ОСОБА_4 разом з особою, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження з місця скоєння крадіжки пішли, а викраденим майном розпорядилися на власний розсуд, чим своїми умисними діями спричинили потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 5424, 90 грн.

Крім цього, наприкінці грудня місяця 2018 року в другій половині дня (точна дата досудовим розслідуванням не встановлені), особа, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, будучи ініціатором вчинення злочину, повторно виступив зі злочинною пропозицією перед малолітнім ОСОБА_4 на вчинення крадіжки майна потерпілої ОСОБА_7 , та застосувавши до останнього психологічний вплив обіцянкою надати частину коштів, виручених від продажу викраденого майна, з метою викликати у нього прагнення взяти участь у вчиненні крадіжки, переконав ОСОБА_4 до участі у вчиненні вказаного злочину, внаслідок чого, малолітній ОСОБА_4 , який не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність, спільно з особою, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, таємно, протиправно, з корисливих мотивів, маючи на меті таємне викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю уваги сторонніх осіб, повторно проникли, відчинивши вхідні двері ключем, до квартири АДРЕСА_3 , в якій проживає ОСОБА_7 , звідки викрали мікрохвильову пічку фірми «DELFA» моделі «MD20MGW» білого кольору вартістю 1150 грн. з програмним налаштуванням вартістю 149 грн. 90 коп., фен для волосся марки «Ровента» чорного кольору вартістю 300 грн.

Після чого, малолітній ОСОБА_4 разом з особою, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження з місця скоєння крадіжки пішли, а викраденим майном розпорядилися на власний розсуд, чим своїми умисними діями спричинили потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 1599,90 грн.

В судовому засіданні малолітній ОСОБА_4 будучи допитаним у присутності законного представника та захисника, свою вину в скоєнні суспільно небезпечного діяння визнав повністю і в наданих суду поясненнях підтвердив обставини вчинення ним інкримінованого йому суспільно-небезпечного діяння. Просив заявлене клопотання прокурора задовольнити.

В діях малолітнього ОСОБА_4 , який не досяг віку кримінальної відповідальності вірно вбачаються ознаки суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та в судовому засіданні вони знайшли своє підтвердження.

Потерпіла ОСОБА_7 надала покази про те, що дійсно в грудні місяці 2018 року в неї було викрадено телевізор, з налаштованим програмним забезпеченням, цифрову антену, мобільний телефон з сім картою. А також в другий раз в неї викрали мікрохвильову пічку та фен для волосся. Вказала, що шкоду частково відшкодовано, а саме їй повернуто мікрохвильову піч. Враховуючи вік ОСОБА_4 не заперечувала щодо задоволення клопотання прокурора.

Прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у вигляді застереження, обмеження дозвілля із встановленням особливих вимог до поведінки малолітнього ОСОБА_4 та передачі під нагляд його рідній тітці законному представнику ОСОБА_5 , строком на два роки.

Законний представник малолітнього ОСОБА_4 , - тітка ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_6 в інтересах малолітнього ОСОБА_4 , підтримали клопотання про застосування до останнього примусових заходів виховного характеру.

Представник служби у справах дітей ОСОБА_9 вважає доцільним застосувати відносно неповнолітнього ОСОБА_4 примусові заходи виховного характеру у вигляді обмеження дозвілля та встановлення особливих вимог до поведінки малолітнього.

Представник Шевченківського ВП ювенальної провенції ОСОБА_10 клопотання прокурора підтримала в повному обсязі.

Суд, розглянувши клопотання слідчого та прокурора про застосування примусових заходів виховного характеру до неповнолітнього ОСОБА_4 , заслухавши думку учасників судового провадження, які підтримали клопотання, аналізуючи обставини і причини вчинення малолітнім, ОСОБА_4 суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, з врахуванням досліджених доказів в їх сукупності, з врахуванням особи останнього, а також обставин в силу вимог ст. 66, 67 КК України та конкретних обставини справи і інших обставин, які знижують ступінь суспільної небезпечності кримінального правопорушення, з врахуванням віку малолітнього ОСОБА_4 , його щирого каяття в скоєному, активного сприяння у розкритті суспільно небезпечного діяння, запевнення суду про недопустимість в подальшому вчинення ним протиправних діянь; з врахуванням причин, що сприяли вчиненню малолітнім ОСОБА_4 суспільно небезпечного діяння, його характеризуючих даних як за місцем проживання, так і місця навчання, а також і те, що ОСОБА_4 є малолітньою особою, що підтверджується його свідоцтвом про народження; раніше до кримінальної відповідальності не притягувався (вимога «102» НП Шевченківського ВП ЧВП ГУНП в Чернівецькій області); згідно характеристики ПП «Ремжитлосервіс» скарг від мешканців на ОСОБА_4 не надходило; з місця навчання Чернівецької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №24 ім.О.Кобилянської характеризується позитивно; на обліку в обласній психіатричній лікарні, наркологічному диспансері не перебуває; перебуває на обліку в Службі у справах дітей як дитина сирота, у зв`язку з смертю матері-одинокої; згідно витягу із рішення ВК ЧМР від 31.07.2018 року ОСОБА_5 призначено опікуном над малолітнім ОСОБА_4 та наказом ОСОБА_4 влаштовано в сім`ю ОСОБА_5 ; за проведеним дослідженням і згідно висновків судової-психіатричної експертизи №207, ОСОБА_4 ознак психічного захворювання на період вчинення суспільно небезпечного діяння не виявляв, міг віддавати (в силу віку) собі звіт у своїх діях та керувати ними; а також із врахуванням характеризуючих даних законного представника (опікуна) ОСОБА_5 , суд вважає за можливе задовольнити клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у вигляді застереження та обмежити його дозвілля і встановити особливі вимоги до поведінки малолітнього, які на думку суду полягають у забороні малолітнього відлучатися з місця постійного проживання з 22 години до 06.00 години ранку наступного дня без нагляду законного представника тітки ОСОБА_5 , та передати ОСОБА_4 під нагляд законному представнику ОСОБА_5 строком на два роки, оскільки саме такі заходи будуть сприяти попередженню вчинення малолітнім ОСОБА_4 нових суспільно - небезпечних діянь та забезпечить належну його поведінку у суспільстві.

Законний представник малолітнього ОСОБА_5 пояснила суду, що вона здатна і намагатиметься забезпечити позитивний виховний вплив на її рідного племінника ОСОБА_4 і контроль за його поведінкою.

В судовому засіданні було роз`яснено малолітньому ОСОБА_4 наслідки його дій і попередження про більш суворі правові наслідки, які можуть настати в разі продовження ним протиправної поведінки чи вчинення нового кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.22 КК України кримінальна відповідальність за злочин, передбачений ст.185 КК України настає з чотирнадцяти років, що свідчить про те, що неповнолітній ОСОБА_4 не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність за ст.185 КК України.

Вирішуючи питання щодо застосування до неповнолітнього ОСОБА_4 конкретного виду із заходів виховного характеру, суд виходить з наступного.

За загальними правилами та особливостями, визначеними нормами кримінального права, метою застосування заходів виховного характеру щодо неповнолітніх, перш за все, має бути забезпечення інтересів самого неповнолітнього.

Відповідно до ч. 2 ст. 484 КПК України під час кримінального провадження щодо неповнолітнього, в тому числі під час провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, суд та всі інші особи, що беруть у ньому участь, зобов`язані здійснювати процесуальні дії в порядку, що найменше порушує звичайний уклад життя неповнолітнього та відповідає його віковим та психологічним особливостям, роз`яснювати суть процесуальних дій, рішень та їх значення, вислуховувати його аргументи при прийнятті процесуальних рішень та вживати всіх інших заходів, спрямованих на уникнення негативного впливу на неповнолітнього.

Відповідно до частини 1 статті 105 КК України неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він не потребує застосування покарання. Наведені обставини у контексті частини 3 статті 497 КПК України є підставою для застосування до малолітнього, неповнолітнього примусових заходів виховного характеру.

Згідно ч.2 ст.97 КК України примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 КК України, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого особливою частиною КК України.

У пунктах 5, 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №2 «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» визначено, що застереження є одним із найм`якших заходів виховного характеру, може бути зроблено шляхом роз`яснення судом неповнолітньому наслідків його дій - шкоди, завданої охоронюваним законом правам особи (осіб), інтересам суспільства або держави, - та оголошення неповнолітньому осуду за ці дії, а також попередження про більш суворі правові наслідки, які можуть настати в разі продовження ним протиправної поведінки чи вчинення нового злочину. Обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог щодо поведінки неповнолітнього слід розуміти як: обмеження перебування поза домівкою в певний час доби; заборону відвідувати певні місця, змінювати без згоди органу, який здійснює за ним нагляд, місце проживання, навчання чи роботи, виїжджати в іншу місцевість; покладення обов`язку продовжити навчання, пройти курс лікування (за наявності хворобливого потягу до спиртного або в разі вживання наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів); тощо.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 КК суд у кожному

випадку встановлює конкретний строк, протягом якого органи, що

здійснюють контроль та нагляд за поведінкою неповнолітнього,

повинні пред`являти особливі вимоги щодо неї, а неповнолітній

зобов`язаний їх дотримувати. З урахуванням даних про особу

неповнолітнього та характеру вчиненого ним злочину чи суспільно

небезпечного діяння суд визначає, які види дозвілля слід обмежити,

а які - заборонити, або які обов`язки покласти на неповнолітнього

і на який саме строк. Тривалість останнього має бути достатньою

для виправлення неповнолітнього.

З метою здійснення контролю за виконанням рішення про застосування примусових заходів виховного характеру копію ухвали направити уповноваженим особам служби у справах дітей Чернівецької міської ради та інспектору ювенальної провенції Шевченківського ВП ГУНП в Чернівецькій області.

На підставі викладеного, керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №2 «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру», ст.ст.97, 105 КК України, ст.ст. 292, 301, 484, 498-501 КПК України , суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП ЧВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_11 , прокурора Чернівецької місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування примусових заходів виховного характеру відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 який не досяг віку з якого настає кримінальна відповідальність - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 примусові заходи виховного характеру у вигляді застереження та обмеження дозвілля із встановленням особливих вимог до поведінки малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

-заборонити ОСОБА_4 перебувати поза домівкою з 20 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. ранку, без супроводу законного представника (опікуна) ОСОБА_5 строком на два роки;

-не змінювати місце проживання, навчання, не виїжджати в іншу місцевість без згоди органу, який здійснює за ним нагляд, строком на два роки;

-продовжити навчання;

-передати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під нагляд законному представнику (опікуну) рідній тітці ОСОБА_5 терміном на два роки.

Контроль за виконанням ухвали про застосування примусових заходів виховного характеру покласти на службу у справах дітей за місцем проживання неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та Шевченківське ВП ювенальної провенції ГУНП в Чернівецькій області.

На ухвалу може бути подано апеляцію на протязі 30 діб з моменту її проголошення до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці.

Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Протягом строку апеляційного оскарження учасники судового провадження мають право ознайомитися з матеріалами кримінального провадження.

Копія ухвали підлягає врученню стороні обвинувачення, стороні захисту.

СУДДЯ: ОСОБА_1