Справа № 369/4994/18
Провадження №1-кс/369/1527/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.08.2018 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі: слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши клопотання слідчого СВ Києво-Святошинського відділу поліції ГУ Національної поліції України в Київській області капітана поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюванго ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні за № 0000100 від 04.01.2013 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий Києво-Святошинського відділу поліції ГУ Національної поліції України в Київській області ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000100 від 04.01.2013 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Слідчий свої вимоги мотивує тим, що 25.12.2010 року близько 21.10 год. водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем «ВАЗ-21061» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по автодорозі а/д Київ-Чоп с. Гореничі в напрямку с. Гореничі, що в межах Києво-Святошинського району Київської області.
Рухаючись у вказаному напрямку поблизу садових товариств «Воїн 1, 2» водій ОСОБА_4 проявив неуважність, не правильно оцінив дорожню обстановку, відповідним чином не відреагував на її зміну та своєчасно не вжив заходів щодо безпечності свого руху для інших учасників дорожнього руху, внаслідок чого скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_8 , котрий перетинав проїжджу частину справа наліво відносно напрямку руху автомобіля.
В результаті ДТП пішохід ОСОБА_9 помер на місці пригоди від отриманих тілесних ушкоджень, які згідно висновку судово-медичної експертизи №531 від 17.01.2015 року в своїй сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.
Згідно висновків експерта №104 від 24.03.2014 року та №12850/15-52 від 23.02.2016 року за результатами проведених судових автотехнічних експертиз водій автомобіля «ВАЗ 21061» ОСОБА_4 в дорожній ситуації яка склалась, з технічної точки зору слід було діяти у відповідності з вимогами п.п. 12.2, 13.1, 13.3, 13.4 Правил дорожнього руху України, а з моменту виникнення небезпеки для руху (об`єктивного виявлення пішохода на поїзній частині) відповідно до вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України.
В даній дорожній обстановці, водій ОСОБА_4 грубо порушив вимоги п.п.: 1.5 (Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків); 2.3 «б» (Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом на дорозі); 12.2 (У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги); 12.3 (У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди); 13.1 (Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу); 13.3 (Під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху); 13.4 (Якщо зустрічний роз`їзд утруднений, водій, на смузі руху якого є перешкода чи габарити транспортного засобу, яким він керує, заважають зустрічному руху, повинен дати дорогу. На ділянках доріг, позначених знаками 1.6 "Крутий підйом" і 1.7 "Крутий спуск", за наявності перешкоди дати дорогу повинен водій транспортного засобу, що рухається на спуск) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.
Порушення водієм ОСОБА_4 вимог п.п. 1.5, 2.3 «б», 12.2, 12.3, 13.1, 13.3, 13.4 Правил дорожнього руху України стало умовою та причиною виникнення і настання даної дорожньо-транспортної пригоди і знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками, які наступили в результаті ДТП.
Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.
Вина ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме показами свідків, протоколом огляду місця ДТП від 25.12.2010 та схемою до нього, висновками судових експертиз та іншими доказами.
У відповідності до вимог п. 3 ч.1 ст. 276, ч. 1 ст.278 КПК України, слідчим за погодженням з прокурором, 06.03.2018 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення.
Протягом досудового розслідування ОСОБА_4 ігнорує спроби з ним зв`язатись, на відправлені повістки не реагує. Зокрема, згідно наявних матеріалів кримінального провадження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Дубова, Старосинявського району Хмельницької області. Останнє місце реєстрації: АДРЕСА_1 . Останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 (будинок без номера).
За вказаними адресами підозрюваному ОСОБА_4 направлені повістки. Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення 17.03.2018 року ОСОБА_4 отримав повідомлення про підозру та повістку про виклик на 20.03.2018 до слідчого відділу Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області.
Однак, у зазначену дату та час до слідчого відділу Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області не з`явився та про причини неявки будь-яким способом не повідомив. Крім того установлено, що номер телефону наявний в матеріалах кримінального провадження ОСОБА_4 змінив та орган досудового розслідування про зміну не повідомив.
Підставою застосування щодо гр. ОСОБА_4 запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні правопорушення та наявність ризиків, які дають підстави вважати, що гр. ОСОБА_4 може здійснити дії, передбаченні п.п. 1,3,4 ч.1 ст.177 КПК України.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого у п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 , покладається необхідність запобігання подальшим спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 є запобігання спробам:
- переховуватись від органу досудового розслідування та (або) суду;
- незаконно впливати на свідків та потерпілого;
- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
Аналізуючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду із захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись із посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenkov. Russia (Панченко проти Росії). Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних із характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciew. Moldova (Бекчиев проти Молдови).
Санкція статті, в якій він підозрюється передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років позбавлення волі.
Підозрюваний, усвідомлюючи суворість можливого покарання, буде й надалі переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення можливого суворого покарання.
Крім того, враховуючи обставини вчиненого злочину, ОСОБА_4 зможе незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, в тому числі з метою зміни ними своїх показів або неявки до суду.
Вказані обставини в своїй сукупності свідчать про те, що підозрюваний ОСОБА_4 буде перешкоджати кримінальному провадженню, і такими своїми діями перешкоджати розгляду справи в розумні строк.
На підставі викладеного слідчий просив застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дубова, Старосинявського району Хмельницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 (будинок без номера), українця, громадянина України, раніше не судимого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в державній установі Міністерства юстиції України «Київський слідчий ізолятор» на строк 60 діб .
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив суд задовольнити його у повному обсязі.
У судовому засіданні підозрюваний та його захисник заперечували щодо задоволення клопотання слідчого, просили суд застосувати до підозрюваного запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. Адвокатом під час судового засідання було надано характеристику з місця роботи та копію свідоцтв про укладення шлюбу та народження двох дітей.
Суд, вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши думку осіб, які брали участь у розгляді справи, приходить до висновку що клопотання слідчого не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України(далі -КПК України) тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченимстаттею 177 КПК України.
Відповідно до ч. 1ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбаченістаттею 194 цього Кодексу.
Згідност. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді штрафу від двохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , підозра про вчинення ОСОБА_4 злочину є обґрунтованою, але при цьому слідчим та прокурором не наведено доказів, які б свідчили про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який є винятковим запобіжним заходом, не доведено, що жоден із більш мяких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, тому суд, враховуючи положення ст.ст.177,178 КПК України, приходить до переконання про необхідність застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобовязання з метою запобігання ризикам, передбаченими ст. 177 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 181, 193, 194, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя -
У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Києво-Святошинського відділу поліції ГУ Національної поліції України в Київській області капітана поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюванго ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні за № 0000100 від 04.01.2013 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України - відмовити.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:
1) Прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду, котрі будуть здійснювати розслідування чи розгляд по суті кримінального провадження щодо нього;
2) Не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований і проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця свого фактичного проживання або місця роботи.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.
Контроль за виконанням ухвали покласти на Києво-Святошинськоий ВП ГУНП в Київській області .
Строк дії ухвали два місяці.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1