Центральний районний суд м. Миколаєва
н/п 1-кс/490/459/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2019 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу - ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва зі скаргою на постанову слідчого СУ ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_4 від 30.10.2018 року про закриття кримінального провадження №0001557 від 22.06.2018 року.
В обґрунтування скарги вказав, що з постановою слідчого не згоден, вважає її незаконною та такою, що підлягає скасуванню з огляду на наступне. Слідчий ОСОБА_4 всупереч думці Печерського районного суду м. Києва та посадових осіб Генеральної прокуратури України, які вносили до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення кримінального правопорушення суддями, які розглядали кримінальну справу відносно нього, одразу виключив ряд осіб, зокрема колегію суддів Апеляційного суду Миколаївської області в складі суддів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , а також колегію суддів Вищого спеціалізованого суду України у складі суддів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Згідно оскаржуваної постанови, слідчий в ході досудового розслідування обмежився лише допитом ОСОБА_3 як потерпілого, допит осіб, причетних, на його думку, до вчинення кримінального правопорушення, не проводився. Наведене свідчить про відсутність всебічності, повноти та об`єктивності проведеного досудового розслідування.

В судовому засіданні ОСОБА_3 вимоги скарги підтримав та просив задовольнити. Додав, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості за фактом вчинення кримінального правопорушення декількома суддями, а з постанови вбачається, що досудове розслідування проводилося лише відносно судді Ленінського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_11 .

Слідчий у судове засідання не з`явився.

Заслухавши пояснення особи, яка подала скаргу, вивчивши скаргу та матеріали кримінального провадження, вважаю необхідним її задовольнити, виходячи з наступного.

Як було встановлено, 22.06.2018 року Генеральною прокуратурою України на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12.06.2018 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстровано кримінальне провадження №0001557 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 375 КК України, за заявою ОСОБА_3 від 23.04.2018 року про вчинення кримінального правопорушення суддями, які розглядали стосовно нього кримінальну справу. В подальшому, вказане кримінальне провадження було передано до прокуратури Миколаївської області для визначення підслідності.

04.07.2018 року постановою заступника прокурора Миколаївської області ОСОБА_12 визначено підслідність у кримінальному провадженні №0001557 за СУ ГУ НП в Миколаївській області.

30.10.2018 року слідчим СУ ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження №0001557 від 22.06.2018 року. При винесенні вказаної постанови слідчий виходив з того, що органом досудового розслідування не встановлено даних, які б свідчили про завідомо неправосудне рішення судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10.11.2010 року при відмові у задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід судді. Таким чином, кримінальне провадження було закрито у зв`язку з відсутністю в діях судді Ленінського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_11 ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 375 КК України.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, яким слідчий керувався під час винесення оскаржуваної постанови, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
При цьому, виходячи зі змісту положень ч. 2 ст. 9 КПК України, слідчий зобов`язаний був всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Частина 1 ст. 94 КПК України передбачає, що слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. При цьому, ч. 2 цієї статті зауважує, що жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого складається з вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.
Натомість, слідчий вказаних приписів не додержався в повному обсязі і не дослідив обставин, необхідних для прийняття законного і неупередженого рішення, та передчасно дійшов до висновку про необхідність закриття кримінального провадження.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що в ході проведення досудового розслідування ним було допитано в якості потерпілого ОСОБА_3 , а також в порядку ст. 93 КПК України витребувано з Ленінського районного суду м. Миколаєва копії рішень суду по справі 1-27/11 відносно ОСОБА_3 . Жодних інших слідчих (розшукових) та процесуальних дій для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення, слідчим виконано не було.

До того ж, вивченням заяви ОСОБА_3 від 23.04.2018 року, відомості з якої вносились до Єдиного реєстру досудових розслідувань, встановлено, що в ній останній вказував на можливе вчинення кримінального правопорушення не лише суддею Ленінського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_11 , а і суддями Апеляційного суду Миколаївської області ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та суддями Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , однак вказані обставини взагалі залишись поза увагою слідчого та жодним чином не перевірялись в ході проведення досудового розслідування.

З урахуванням викладеного,вважаю, що постанова про закриття кримінального провадження винесена безпідставно та передчасно, а за такого, виходячи зі змісту ст. 307 КПК України, підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 303, 306, 307, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Скаргу - задовольнити.
Скасувати постанову слідчого СУ ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_4 від 30.10.2018 року про закриття кримінального провадження №0001557.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали оголошено 31 січня 2019 року о 09 год. 00 хв.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_13