Справа № 355/474/19
Провадження № 1-кс/355/245/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2019 року слідчий суддя Баришівського районного суду Київської області ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

начальника СВ Баришівського відділення поліції Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області капітан поліції ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с. Баришівка клопотання начальника СВ Баришівського відділення поліції Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області капітана поліції ОСОБА_3 погоджене з прокурором Баришівського відділу Бориспільської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_4 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000122 від 22.03.2019 за ч. 1 ст. 240 КК України про арешт майна

ВСТАНОВИВ:
Начальника СВ Баришівського відділення поліції Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області капітана поліції ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням про накладення арешту на майно.

В обґрунтування поданого клопотання зазначає, що 22.03.2019 до чергової частини Баришівського ВП Переяслав- Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області надійшов письмовий рапорт інспектора СРПП № 4 Баришівського ВП, про те що в ході патрулювання виявлено факт незаконного видобутку піску.

Виїздом СОГ Баришівського ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області, та проведеним оглядом місця події, на місці події, на пустирі поблизу ТОВ «Комплектсервіс», що по вул. Богдана Хмельницького, 135-а, в смт. Баришівка, Київської області виявлено піщану яму розміром близько 15x10 м, глибиною близько 10 м. Поруч із вказаною ямою, виявлено, вантажний автомобіль марки «КАМАЗ» помаранчевого кольору н.з. НОМЕР_1 , в кузові якого знаходиться пісок. За вказаним вантажним автомобілем розміщений екскаватор жовтого кольору н.з. НОМЕР_2 ковш якого опущений. В подальшому вказані автомобілі поміщено на майданчик до Баришівського ВП.

Відомості про кримінальне правопорушення відповідно до вимог ч. 1 та ч. 4 ст. 214 КПК України внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.03.2019 року за № 0000122 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 240 КК України.

22.03.2019 року начальником СВ Баришівського ВП Переяслав- Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області автомобіль марки «КАМАЗ» помаранчевого кольору н.з. НОМЕР_1 та екскаватор жовтого кольору н.з. НОМЕР_3 визнано речовими доказами та приєднано до матеріалів кримінального провадження.

Разом з тим, орган досудового розслідування вважає, що автомобіль марки «КАМАЗ» помаранчевого кольору н.з. НОМЕР_1 , який відповідно до тимчасового реєстраційного талону серія НОМЕР_4 належить ОСОБА_5 та екскаватор жовтого кольору н.з. НОМЕР_3 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію ТЗ серія НОМЕР_5 належить ОСОБА_6 використовували як засіб пересування з метою вчинення протиправних дій, а саме незаконний видобуток піску, що створило небезпеку довкіллю.

Просить суд накласти арешт на майно вантажний автомобіль марки «КАМАЗ» помаранчевого кольору н.з. НОМЕР_1 , який відповідно до тимчасового реєстраційного талону серія НОМЕР_4 належить ОСОБА_5 та екскаватор марки «ЕО-2621В-3 н.з. НОМЕР_3 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію ТЗ серія НОМЕР_5 належить ОСОБА_6 , для заборони будь-кому відчужувати, розпоряджатися та користуватися даним майном будь-яким чином.

Виходячи з вимог ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, одним із яких є арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідальність за ч. 1 ст. 240 КК України передбачено за Порушення встановлених правил охорони надр, якщо це створило небезпеку для життя, здоров`я людей чи довкілля.

Разом з тим, в суді не доведено наявності обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення такого ступеню тяжкості, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого КК України, коли в матеріалах клопотання вістуні будь-які докази щодо спричинення вказаним у клопотанні діянням небезпеки для життя чи здоров`я людей чи довкілля.

Сам по собі факт находження піску в кузові автомобіля не свідчить про загрозу настання наслідків передбачених ч. 1 ст. 240 КК України, що за певних обставин може потягнути настання відповідальності передбаченої ст. 53-4 КУпАП.

Отже з наявних у клопотанні матеріалів неможливо переконатися в обґрунтованості підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, який може стати підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Суд зазначає, що до речей, які зберегли на собі сліди злочину, відносяться предмети з матеріальними слідами злочину, які неможливо відокремити від їх поверхні.

Водночас слід зазначити, що згідно п.п. 1,4 ч. 6 ст. 100 КПК України речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню:

повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження;

передаються для їх технологічної переробки або знищуються за рішенням слідчого судді, суду, якщо вони відносяться до вилучених з обігу предметів чи товарів, а також якщо їх тривале зберігання небезпечне для життя чи здоров`я людей або довкілля.

У випадках, передбачених цією частиною, речові докази фіксуються за допомогою фотографування або відеозапису та докладно описуються. У разі необхідності може бути збережений зразок речового доказу, достатній для його експертного дослідження або інших цілей кримінального провадження.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні ;

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Як вбачається з матеріалів доданих до клопотання, жодної підозри у вчиненні кримінального правопорушення не пред`явлено.

З матеріалів клопотання та доводів слідчого не можна дійти висновку, які саме цілі слідчий переслідує вимагаючи накласти арешт на майно.

З огляду на сукупність викладених обставин, в суді не доведено необхідності такого ступеню втручання в права і свободи власника й користувачів вказаного майна, яке фактично призведе до тимчасового позбавлення прав щодо нього, що є невиправданим.

Таким чином заявлене клопотання є недостатньо обґрунтованим та задоволеним бути не може.

Відповідно до ч. 3 ст.170 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

На підставі викладеного і керуючись статтями 132, 170-175, 371-372 КПК України, -

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання начальника СВ Баришівського відділення поліції Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області капітана поліції ОСОБА_3 погоджене з прокурором Баришівського відділу Бориспільської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_4 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000122 від 22.03.2019 за ч. 1 ст. 240 КК України про арешт майна відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду через Баришівський районний суд Київської області.

Слідчий суддя Баришівського районного суду ОСОБА_1