печерський районний суд міста києва
Справа № 757/5229/19-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 лютого 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги ОСОБА_2 на бездіяльність Генеральної прокуратури України, -

В С Т А Н О В И В :
04.02.2019 у провадження Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга, та одночасно клопотання, як вказує заявник, ОСОБА_2 , яка передана слідчому судді для розгляду 05.02.2019 у якій він просив прийняти рішення про відмову у його видачі до Російської Федерації по запиту ГП РФ від 15.04.2015 та надати ОСОБА_2 та його захиснику адвокату ОСОБА_3 можливість ознайомитись з усіма наявними в ГПУ відомостями, які стосуються ОСОБА_2 та не являються державною чи іншою охоронюваною законом таємницею, включаючи матеріали екстрадиційної перевірки.

Вивчивши подані матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Статтею 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України. Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України.

Положення ч. 1 ст. 303 КПК України містить перелік рішень, дій чи бездіяльностей слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні, який є вичерпним.

Стаття 221 КПК України передбачає обов`язок слідчого, прокурора надання за клопотання сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надати їм матеріали досудового розслідування для ознайомлення, за виключенням матеріалів про застосування заходів безпеки щодо осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, а також тих матеріалів, ознайомлення з якими на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню.

Заявник, звертаючись до суду, посилається на ст. 220, 221, 303, 307, 308 КПК України. При цьому зазначеними статтями передбачено вирішення питань, які виникають під час досудового розслідування кримінальних проваджень. Натомість, як вбачається з матеріалів звернення до судді у формі клопотання і скарги, та власне їх змісту, кримінальне провадження не здійснюється, досудове розслідування не розпочиналось, а приводом для звернення до слідчого судді є проведення екстрадиційної перевірки по запиту ГП РФ від 15.04.2015 відносно ОСОБА_2 .

Відтак посилання на ст. 221 КПК України є безпідставним.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 581 передбачено право особи, стосовно якої розглядається питання про видачу (екстрадицію) в іноземну державу ознайомлюватися із запитом про видачу (екстрадицію) або одержати його копію.

В прохальній частині скарги заявник просить прийняти рішення про відмову у видачі ОСОБА_2 в Російську Федерацію по запиту ГП РФ від 15.04.2015 та надати йому та захиснику адвокату ОСОБА_3 можливість ознайомитись з усіма наявними в ГПУ відомостями, які стосуються ОСОБА_2 та не являються державною таємницею чи іншою охоронюваною законом таємницею, включаючи матеріали екстрадиційної перевірки.

У відповідності до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Відповідно до ст. 572 КПК України, особи, які вважають, що рішенням, діями або бездіяльністю органів державної влади України, їх посадовими особами, вчиненими у зв`язку з виконанням запиту про міжнародну правову допомогу, завдано шкоди їхнім правам, свободам чи інтересам, мають право оскаржити рішення, дії та бездіяльність до суду. Згідно з п. 18 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді суду першої інстанції належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 541 КПК України екстрадиційна перевірка - це діяльність визначених законом органів щодо встановлення та дослідження передбачених міжнародним договором України, іншими актами законодавства України обставин, що можуть перешкоджати видачі особи (екстрадиції), яка вчинила злочин.

У відповідності до ч. 2 ст. 574 КПК України, Генеральна прокуратура є центральним органом України щодо видачі (екстрадиції) підозрюваних, обвинувачених у кримінальних провадженнях під час досудового розслідування.

Згідно з ч. 1 ст. 587 КПК України, екстрадиційна перевірка обставин, що можуть перешкоджати видачі особи, проводиться центральним органом України або за його дорученням чи зверненням відповідною регіональною прокуратурою.

Слідчий суддя не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади. Під час проведення екстрадиційної перевірки вирішення питання щодо наявності підстав для відмови у видачі особи (екстрадиції) чинним кримінальним процесуальним законодавством України віднесено виключно до компетенції центральних органів України, які зазначені у ст. 574 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження за скаргою у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора, що не підлягає оскарженню.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, що є принципом диспозитивності розгляду.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 303, ч. 4 ст. 304, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність Генеральної прокуратури України.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1