Справа №: 671/124/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2019 року м. Волочиськ

Волочиський районний суд Хмельницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000423 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, із середньою спеціальною освітою, непрацюючого, раніше не судимого,

за ст. 335 КК України,

встановив:

На виконання Указу Президента України №33/2018 від 15 лютого 2018 року Про звільнення в запас військовослужбовців строкової служби, строки проведення чергових призовів та чергові призови громадян України на строкову військову службу у 2018 році, розпорядження голови Хмельницької обласної державної адміністрації №278/2018 від 07 березня 2018 року Про організацію в області чергового призову громадян на строкову військову службу у 2018 році, розпорядження голови Волочиської районної державної адміністрації №681/2018 від 10 серпня 2018 року Про організацію в районі чергового призову громадян України на строкову військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 проводився призов на строкову військову службу громадян.

З 28 січня 2015 року ОСОБА_4 , являючись громадянином України, у встановленому законом порядку перебував на військовому обліку призовників ІНФОРМАЦІЯ_3 та достовірно знав про те, що відповідно до ст. 65 Конституції України, ст. 1 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу від 25 березня 1992 року захист Батьківщини, незалежності і територіальної цілісності України є його конституційним обов`язком як громадянина України.

Окрім того, ОСОБА_4 був ознайомлений із положеннями статті 15 зазначеного Закону, яка передбачає, що на строкову військову службу призиваються придатні для цього за станом здоров`я громадяни України чоловічої статі, яким до дня відправлення у військові частини виповнилося 18 років, та старші особи, які не досягли 27-річного віку і не мають права на звільнення або відстрочку від призову на строкову військову службу. Призов громадян України на строкову військову службу включає проходження ними призовної комісії і відправку їх у військові частини. Організація підготовки та проведення призову громадян України на строкову військову службу здійснюється міськими (районними) державними адміністраціями (виконавчими органами місцевих рад) при взаємодії з міськими (районними) військовими комісаріатами. Після вступу в силу Указу Президента України про проведення чергового призову призовники, яким надійшла повістка районного (міського) військового комісаріату про прибуття на призовну дільницю для проходження призовної комісії, зобов`язані прибути в строк, вказаний у повістці. У випадку неявки призовника без поважних причин за викликом районного (міського) військового комісара на призовну комісію він несе відповідальність, встановлену законом.

Поважними причинами неявки призовників на призовні дільниці в строк, встановлений військовим комісаріатом, які підтверджуються відповідними документами, відповідно до статті 15 цього ж Закону є: перешкода стихійного характеру, хвороба призовника та інші обставини, які залишили його можливості особисто прибути у зазначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини, дитини, рідного брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини.

В подальшому, а саме 01 жовтня 2018 року, під час проведення призову на строкову військову службу громадян, рішенням призовної комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 , відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, п. 77 Положення про підготовку і проведення призову громадян України на строкову військову службу та прийняття призовників на військову службу по контракту, затвердженого 21 березня 2002 року постановою Кабінету Міністрів України №352, ОСОБА_4 визнано придатним за віком, станом здоров`я до проходження строкової військової служби в Збройних Силах України, особою, яка не має права і законних підстав, передбачених ст.ст. 17, 18 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу від 25 березня 1992 року на звільнення або відстрочку від призову на строкову військову службу в Збройних Силах України.

08 жовтня 2018 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_5 , що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , призовник ОСОБА_4 , особисто ознайомившись, отримав під розпис повістку, яка зобов`язувала його 29 жовтня 2018 року о 08 годині 00 хвилин з`явитись у ІНФОРМАЦІЯ_6 за адресою: АДРЕСА_3 для відправки на збірний пункт в територіальний центр комплектування, а звідти у військову частину.

Однак, незважаючи на вказані вище обставини, 29 жовтня 2018 року призовник ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомленим про рішення призовної комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 , достовірно знаючи про день та час явки до призовного пункту у ІНФОРМАЦІЯ_6 за адресою: АДРЕСА_3 , а саме для відправки на збірний пункт в територіальний центр комплектування, а звідти у військову частину для проходження ним строкової військової служби, діючи умисно, в порушення вимог Закону України Про військовий обов`язок і військову службу від 25 березня 1992 року, Положення про підготовку і проведення призову громадян України на строкову військову службу та прийняття призовників на військову службу по контракту, затвердженого 21 березня 2002 року постановою Кабінету Міністрів України №352, не бажаючи виконувати свій конституційний обов`язок, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою ухилення від проходження строкової військової служби, без поважних причин не з`явився у вказаний в повістці день та час до ІНФОРМАЦІЯ_4 для подальшої відправки на збірний пункт в територіальний центр комплектування, а звідти у військову частину, що призвело до неповного комплектування команди призовників, тим самим ухилившись від призову на строкову військову службу.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ст. 335 КК України як ухилення від призову на строкову військову службу.

20 лютого 2019 року між прокурором Городоцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 у відповідності до вимог ст. 472 КПК України була укладена угода про визнання винуватості, згідно якої істотними умовами для даного кримінального провадження визнано наступне: - обвинувачений беззастережно і повно визнає свою винуватість у зазначеному кримінальному правопорушенні, погоджується з його правовою кваліфікацією за ст. 335 КК України, який відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості; - у даному провадженні потерпілий участі не бере, матеріальної шкоди не заподіяно; - умови угоди та її укладання не суперечать інтересам суспільства, дозволять уникнути часових та матеріальних витрат, пов`язаних з провадженням кримінального провадження, сприяють забезпеченню швидкого судового провадження без порушення прав сторін та заподіяння шкоди будьчиїм інтересам; - відсутні обставини, які обтяжують покарання; - обставини, які помякшують покарання: щире каяття, повне і беззаперечне визнання вини; - сторони погодили міру покарання, яку має понести обвинувачений, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (3400 грн.).

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 335 КК України, який відповідно до ст. 12 цього ж Кодексу є злочином невеликої тяжкості, внаслідок якого шкода завдана лише суспільним інтересам. Обвинувачений свою вину у вчиненні злочину визнає повністю, цілком розуміє права, що визначені п. 1 ч. 4 ст.474 КПК України, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, що передбачені п. 1 ч. 2 ст. 473 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.

Суд переконався, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що зміст угоди про визнання винуватості, умови та порядок її укладення відповідають вимогам ст.ст. 469, 472 КПК України, підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 цього Кодексу, для відмови в затверджені угоди не встановлено.

Узгоджена прокурором і обвинуваченим міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, інтересам суспільства не суперечить, є справедливою, необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_6 та запобігання вчинення ним нових злочинів. При цьому враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують йому покарання. Зокрема, враховано відсутність обтяжуючих обставин та те, що ОСОБА_4 повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, що пом`якшує йому покарання.

Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку вчиненого злочину, особу винного, який є особою молодого віку, раніше не судимий, а також наявність обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого, суд дійшов висновку, що укладену угоду про визнання винуватості необхідно затвердити та призначити ОСОБА_7 узгоджене сторонами покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ст. 335 КК України у виді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374-376, 745 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000423 по обвинуваченню ОСОБА_4 за ст. 335 КК України, укладену 20 лютого 2019 року між прокурором Городоцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 335 КК України і призначити йому покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 3400 грн.

Речові докази по справі: документи особової справи призовника ОСОБА_4 залишити при матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Волочиський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: