№ 1-кп/243/283/2019
В И Р О К
Іменем України
15 квітня 2019 року м. Слов`янськ

Слов?янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

при секретарях судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_7 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

захисника адвоката ОСОБА_10 ,

представника цивільного відповідача ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Слов`янського міськрайонного суду матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0002175 від 10.10.2018 року по обвинуваченню:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Слов?янськ Донецької області, РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина України, освіта повна загальна середня, одруженого, фізичної особи-підприємця, раніше не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

09 жовтня 2018 року приблизно о 22 годині 00 хвилин, в темний час доби, водій ОСОБА_9 , керуючи автомобілем марки Honda Accord, реєстраційний номер НОМЕР_2 , здійснюючи рух по проїзній частині вулиці Ярослава Мудрого в м.Слов?янськ Донецької області з боку вул.Шевченко у напрямку вул.Лозановича зі швидкістю не більше 30 км/год, на Т-образному перехресті з вул.Василівською у м.Слов?янську Донецької області, виконуючи маневр лівого повороту на вул. Василівську, діючи в порушення вимог п.п. 10.1 та 16.13 Правил дорожнього руху України, відповідно до яких: п.10.1 перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, п.16.13 перед поворотом ліворуч водій нерейкового транспортного засобу зобов?язаний дати дорогу транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо чи праворуч, маючи об?єктивну можливість в умовах необмеженої видимості спостерігати за дорожньою обстановкою, а також станом дорожнього покриття та погодними умовами, не маючи перешкод технічного характеру, діючи необережно, проявляючи злочинну самовпевненість, не врахував дорожню обстановку, не впевнився в безпеці руху, не вжив заходів для надання переваги в русі транспортному засобу мотоциклу марки Honda AX 1, реєстраційний номер НОМЕР_3 , що рухався по рівнозначній дорозі по проїзній частині по своїй смузі руху по вул.Ярослава Мудрого в м.Слов?янськ Донецької області у зустрічному напрямку прямо, скоїв наїзд передньою правою частиною автомобілю на передню ліву кутову частину мотоциклу марки Honda AX 1, реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався зі швидкістю близько 60 км/год.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в результаті необережних дій водія ОСОБА_9 водій ОСОБА_12 отримав поєднану важку відкриту проникаючу черепно-мозкову травму з забієм головного мозку тяжкого ступеня з наявністю множинних контузионно-геморагічних вогнищ правої півкулі головного мозку з формуванням вогнища контузії в області базальних ядер з проривом в правий боковий шлуночок; субдуральною гематомою в правій півкулі головного мозку; втиснутим багатоуламковим переломом лобно-тім?яно-скроневої області справа з переходом на основу черепа; множинними переломами кісток лицьового скелета; переломом дуги сьомого шийного хребця зліва; пневмоцефалією, що ускладнилась розвитком набряка головного мозку, двосторонньої гипоастичної пневмонії, від яких ІНФОРМАЦІЯ_3 р. о 16-00 год. помер у приміщенні реанімаційного відділення ККЛПЗОЗ «Обласна травматологічна лікарня» в м.Лиман.

Відповідно до положень статті 337 КПК України судовий розгляд проводиться стосовно ОСОБА_9 лише в межах висунутого йому обвинувачення, викладеного у обвинувальному акті від 20 грудня 2018 року.

В судовому засіданні ОСОБА_9 свою вину в інкримінованому правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 286 КК України, визнав повністю та пояснив, що він працює приватним підприємцем у м.Святогірську, здійснює ремонт та обслуговування техніки, його робота не пов?язана з правом керування транспортними засобами, має водійський стаж 6-7 років.

09.10.2018 р. приблизно о 22-00 год. він керував технічно справним автомобілем Honda по вул.Ярослава Мудрого в напрямку вул.Лозановича, через Т-подібне перехрестя, рухаючись зі швидкістю 40-50 км/год. Під?їжджаючи до перехрестя він знизив швидкість, ввімкнув лівий світловий покажчик повороту і почав рухатися, коли відчув удар в правий бік автомобіля. Мотоцикл він не побачив, інших транспортних засобів на проїзній частині не було, від керування автомобілем він не відволікався, дорога була освітлена ліхтарями, чому не побачив мотоцикл, пояснити не може. Він зупинив автомобіль, вийшов з нього, побачив мотоцикл та потерпілого, ввімкнув на автомобілі аварійну сигналізацію та викликав швидку допомогу. Потерпілий був без свідомості. Через 4-5 хвилин приїхали працівники поліції, згодом і швидка допомога, у швидкій потерпілий почав дихати, а його відвезли до наркологічного диспансеру, де він здав необхідні аналізи, та повернули на місце ДТП. Зазначив, що його родичі поїхали до лікарні, куди відвезли потерпілого, вони почали шукати лікарів в м.Лиман. Згодом потерпілого перевезли до м.Лиман, приїжджали його друзі, здавали кров. Наступного дня потерпілому ОСОБА_12 зробили операцію, там він зустрівся з братом та дружиною потерпілого, давав гроші на лікування, він спілкувався з ОСОБА_6 телефоном щодо лікування ОСОБА_12 . Через тиждень він дізнався, що потерпілий ОСОБА_12 помер. Зазначив, що він телефонував дружині потерпілого, висловлював свої співчуття, давав гроші на поховання та сприяв розслідуванню. Просив вибачення у потерпілих, пояснив, що він не бачив мотоцикл, яким керував ОСОБА_12 , просив суворо не карати. Зазначив, що він відшкодував потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду в сумі 19000 грн., а 12.04.2019 р. ОСОБА_7 відшкодував моральну шкоду в сумі 15000 грн.

Просив призначити мінімальне покарання та не застосовувати додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами. Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 визнав частково, зазначив, що внаслідок його необережних дій дійсно було завдано моральної шкоди родичам загиблого, в частині матеріальної шкоди витрат на правову допомогу позов не визнав.

Окрім повного визнання своєї вини обвинуваченим, вина обвинуваченого ОСОБА_9 в скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами.

Так, допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що 09.10.2018 р. він разом з братом ОСОБА_12 був в кінотеатрі, алкоголь вони не вживали, ОСОБА_12 був здоровий. Після того як вони з братом розійшлися, йому протягом 40 хвилин зателефонували та повідомили, що ОСОБА_13 потрапив у ДТП. Він поїхав у лікарню, ОСОБА_13 був без свідомості, через 3-4 години його доставили до обласної неврології в м.Лиман. Мотоцикл Honda належав брату, він говорив, що має намір передати його майбутньому власнику для продажу. На наступний день він відвідав місце ДТП і з показань свідка йому стало відомо, що ОСОБА_12 рухався на мотоциклі прямо по головній дорозі, а зустрічний автомобіль його не пропустив і сталася ДТП. До цих подій він з обвинуваченим знайомий не був, після ДТП обвинувачений відшкодував йому 19000,00 грн., які він витратив на ліки, брат тоді ще знаходився в лікарні. Свій цивільний позов обґрунтував тим, що моральна шкода йому спричинена внаслідок смерті брата, суму моральної шкоди обрахував з розміру заробітної плати брата до його пенсії, зазначив, що позов заявив за всіх рідних сестру, його та дитину. Просив задовольнити цивільний позов у повному обсязі, призначити обвинуваченому покарання на розсуд суду.

Законний представник малолітньої потерпілої ОСОБА_14 ОСОБА_7 під час допиту у судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_12 був її цивільним чоловіком, з яким вони прожили разом більше 5 р., мають спільну дитину ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Зазначила, що 09.10.2018 р. вона бачила цивільного чоловіка за 2,5 год. до аварії, він ходив з братом у кіно. О 22-00 год. вона з дитиною лягли спати, чоловіка ще не було вдома. Згодом зателефонував його брат ОСОБА_15 та повідомив, що сталося ДТП, чоловік в лікарні. О 00-30 год. вона приїхала на місце ДТП, а потім у лікарню, де її чоловіку робили операцію. На місці ДТП вона бачила мотоцикл та автомобіль, у якого було пошкоджено лобове скло та капот з правого боку. Мотоцикл був пошкоджений з передньої частини. Водія автомобіля увезли працівники поліції. Наступного дня вона розмовляла з ОСОБА_9 , який говорив, що не знає, як його не побачив. Їй ОСОБА_9 нічого не виплачував, а брату чоловіка ОСОБА_15 він давав 19000 грн. На поховання грошей ОСОБА_9 не давав, поховання оплачувала вона та брат ОСОБА_15 . Додала, що дійсно 12.04.2019 р. ОСОБА_9 в рахунок відшкодування спричиненої їй моральної шкоди передав їй 15000,00 грн. Просила призначити ОСОБА_9 суворе покарання.

Свідок ОСОБА_16 суду пояснив, що він був очевидцем ДТП. 09.10.2018 р. близько 22-00 год. на вул.Ярослава Мудрого у м.Слов?янськ мотоцикл їхав прямо, а автомобіль повертав ліворуч. Він знаходився біля виходу з продуктового магазину, ДТП відбулась на відстані не більше 100 м. від нього. Інших автомобілей на проїзній частині не було, асфальт без ям, були ввімкнені вуличні ліхтарі, місце ДТП було достатньо освітлене, опадів не було. Мотоцикл рухався по своїй полосі руху, ближче до середини. Мотоцикл був без пасажира, швидкість руху становила до 60 км/год., зазначив, що він є водієм, має 3 роки водійського стажу. Автомобіль білого кольору, марку автомобіля не пам?ятає, легковий, іномарка. Автомобіль перед поворотом знизив швидкість до 30 км/год, в момент зіткнення автомобіль знижував швидкість. Після зіткнення водій автомобіля вийшов, підійшов до постраждалого та почав телефонувати, пасажирів в автомобілі він не бачив. Пояснив, що він до них не підходив, він телефонував на 102 та повідомив, що є очевидцем зіткнення на полосі руху мотоцикла. Він не бачив, щоб водій автомобіля надавав першу медичну допомогу потерпілому. Додав, що під час досудового розслідування з ним проводився слідчий експеримент, під час якого він все розповів та показав. Зазначив, що він має мотоцикл, а 09.10.2018 р. було вже холодно, щоб їздити на мотоциклі, тому він звернув увагу на цей транспортний засіб.

10.10.2018 р. до ЄРДР було внесено відомості за попередньою правовою кваліфікацією ч.1 ст.286 КК України, а саме: 09.10.2018 р. близько 22 год. 10 хв. на перехресті вул.Ярослава Мудрого та вул.Василівської м.Слов?янська стався наїзд на мотоцикл марки Honda AX-1, державний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , автомобілем Honda Accord державний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внаслідок чого водій мотоциклу Honda AX-1, державний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_12 зазнав тілесних ушкоджень (а.к.п.80).

Відповідно до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 09.10.2018 р. зі схемою та фототаблицею до нього слідчим зафіксовано місце скоєння ДТП в районі будинку № 12 по вул.Ярослава Мудрого на перехресті з вул.Василівською за участю автомобіля Honda Accord, реєстраційний номер НОМЕР_2 , та мотоцикла марки Honda AX 1, реєстраційний номер НОМЕР_3 , та положення транспортних засобів на місці пригоди (а.к.п.85-94).

Згідно з висновком КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м.Слов?янська» № 540, складеним 09.10.2018 р. о 23-20 год., за результатами огляду у ОСОБА_9 ознак сп?яніння не виявлено (а.к.п.198).

ОСОБА_9 має посвідчення водія категорії «В», серія НОМЕР_4 , яке видане ВРЕР м.Слов?янська при УДАІ ГУМВС України в Донецькій області 04.10.2011 р., строком дії до 04.10.2061 р. (а.к.п.199).

Як вбачається з полісу обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/4685345, відповідальність ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , водія автомобіля Honda Accord, реєстраційний номер НОМЕР_2 , застрахована у ПрАТ «СК АСКО ДС» у період з 00-00 год. 13.09.2018 р. по 12.09.2019 р. Страхова сума (ліміт відповідальності на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров?ю, становить 200000,00 грн., за шкоду, заподіяну майну 100000,00 грн., розмір франшизи 1000,00 грн. (а.к.п.201).

Постановою прокурора Слов?янської місцевої прокуратури від 06.11.2018 р. визначено підслідність по кримінальному провадженню № 0002175 від 10.10.2018 р. за слідчим відділом з розслідування ДТП СУ ГУНП в Донецькій області на підставі постанови слідчого від 16.10.2018 р. про зміну кваліфікації кримінального правопорушення з ч.1 ст.286 КК України на ч.2 ст.286 КК України, винесеної у зв?язку з тим, що ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_3 від отриманих тілесних ушкоджень помер у лікарні (а.к.п.81-82).

З протоколу огляду транспортного засобу від 18.10.2018 р. вбачається, що слідчим було оглянуто та вилучено автомобіль марки «Honda accord», державний номер НОМЕР_2 , на якому виявлено пошкодження, а саме механічні пошкодження локалізовані в передній правій частині кузова. В передній правій частині нашарування речовини синього кольору, в передній правій частині переднього бамперу нашарування речовини білого кольору (а.к.п.99-101).

Згідно з протоколом огляду транспортного засобу від 18.10.2018 р. слідчим було оглянуто та вилучено мотоцикл марки «Honda AX 1», державний номер НОМЕР_3 , на якому виявлено механічні пошкодження. Перша група локалізована в лівій боковій частині, а друга група механічних пошкоджень в правій боковій частині і відноситься до пошкоджень, що характерні при падінні мотоциклу на дорожнє покриття (а.к.п.104-106).

З протоколу огляду від 16.10.2018 р. з фототаблицею до нього вбачається, що слідчим оглянуто труп ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та виявлено на обличчі параорбітальну гематому, садно на верхній губі, чисельні садна на нижніх кінцівках в області колінних суглобів та гомілкових кісток спереду (а.к.п.109-112).

Відповідно до протоколу огляду від 22.11.2018 р. слідчим було оглянуто оптичний диск з відеозаписом, на якому зафіксовано проїзна частина по вул.Ярослава Мудрого в м.Слов?янську. З відеозапису вбачається рух мотоциклу та обставини наїзду на нього автомобіля марки Honda (а.к.п.170).

В судовому засіданні було досліджено зазначений відеозапис (а.к.п.171), з якого вбачається, що мотоцикл рухається по проїзній частині по вул.Ярослава Мудрого з ввімкненим ближнім світлом фар і на перехресті відбувається зіткнення.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 97 від 10.11.2018 р., проведеної на підставі ухвали слідчого судді від 09.11.2018 р., на трупі ОСОБА_12 малися тілесні ушкодження: забій головного мозку тяжкого ступеня з наявністю множинних контузионно-геморагічних вогнищ правої півкулі головного мозку з формуванням вогнища контузії в області базальних ядер з проривом в правий боковий шлуночок. Субдуральна гематома в правій півкулі головного мозку. Втиснутий багато уламковий перелом лобно-тім?яно-скроневої області справа з переходом на основу черепа. Множинні переломи кісток лицьового скелета. Перелом дуги сьомого шийного хребця зліва, без особливого зміщення. Пневмоцефалгія. Параорбітальні гематоми з 2-х сторін. Множинні забої, садна м?яких тканин голови, кінцівок. Забита рана м?яких тканин тім?яної області справи. Тупа травма грудної клітини, забій легень з обох сторін, закритий пневмоторакс зліва. Тупа травма живота. Наявні тілесні ушкодження могли утворитися від ударів о тупі предмети при падінні з мотоциклу під час ДТП, в строк та за обставин, вказаних в ухвалі і відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя. Між тілесними ушкодженнями та смертю постраждалого є прямий причинний зв?язок.

Смерть його настала ІНФОРМАЦІЯ_3 . Причиною смерті ОСОБА_12 стала поєднана важка відкрита проникаюча черепно-мозкова травма з забієм головного мозку тяжкого ступеня з наявністю множинних контузионно-геморагічних вогнищ правої півкулі головного мозку з формуванням вогнища контузії в області базальних ядер з проривом в правий боковий шлуночок; субдуральною гематомою в правій півкулі головного мозку; втиснутим багатоуламковим переломом лобно-тім?яно-скроневої області справа з переходом на основу черепа; множинними переломами кісток лицьового скелета; переломом дуги сьомого шийного хребця зліва; пневмоцефалгією, що ускладнилась розвитком набряка головного мозку, двосторонньої гипостатичної пневмонії. Первинний контакт з предметом травмуючої дії відбувся з головою постраждалого, спереду справа; передньою поверхнею грудної клітини та живота. В наданих медичних документах немає даних про наявність чи відсутність алкоголю в крові на час надходження постраждалого до лікарні (а.к.п.116-119). Судом приймається до уваги вказаний висновок експертизи, він зроблений компетентним спеціалістом, висновок узгоджується з іншими доказами по справі.

Згідно з протоколом проведення слідчого експерименту від 16.11.2018 р. проведеного зі свідком ОСОБА_9 та фототаблиці до нього, ОСОБА_9 на місці скоєння дорожньо-транспортної пригоди розповів та показав обставини ДТП. Свідок зазначив, що погодні умови та електричне освітлення на момент проведення слідчої дії співпадають з тими, що були на момент настання ДТП. Автомобіль-статист свідок ОСОБА_9 встановив на відстані 2,3 м. до правого краю проїзної частини вул.Ярослава Мудрого, що відповідало інтервалу його руху. Місце наїзду на мотоцикл свідок вказав на відстані 9,7 м. до правового краю проїзної частини вул.Ярослава Мудрого та на відстані 4,5 м. до умовної лінії. Місце зміни напрямку руху свідок вказав, встановивши автомобіль-статист на відстані 3,2 м. від правового переднього колеса до правого краю проїзної частини вул.Ярослава Мудрого та на відстані 1,3 м. до умовної лінії. В ході слідчої дії була заміряна відстань від місця зміни напрямку руху автомобіля до місця наїзду на мотоцикл, яка склала 7,7 м. Вказану відстань автомобіль-статист подолав за час: Т-1 = 2,1 с., Т-2 = 1,79 с., Т-3 = 2,3 с. із заданою швидкістю свідком ОСОБА_9 , при чому, як вказав свідок ОСОБА_9 до виконання маневру лівого повороту на вул.Василівську м.Слов?янська він знизив швидкість, але не зупиняв повністю автомобіль. В ході слідчого експерименту була заміряна максимальна видимість з робочого місця водія-статиста, що сидів на мотоциклі-статисті, яка склала 68,7 м. (а.к.п.123-127).

Оцінюючи зазначений протокол слідчої дії, суд зазначає, що недопустимими є докази, що були отримані з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні у відповідності до положень п.1 ч.3 ст.87 КПК України. Таким чином, з огляду на імперативну норму кримінального процесуального закону, суд визнає зазначений протокол слідчої дії недопустимим доказом.

Як вбачається з висновку експертизи технічного стану транспортного засобу № 2/19-387 від 27.11.2018 р., проведеної на підставі ухвали слідчого судді від 21.11.2018 р., рульове управління, гальмівна система, ходова частина автомобіля Honda accord, державний номер НОМЕР_2 , на момент виникнення події ДТП знаходились у працездатному стані і виконували покладені на них функції. Вузли та агрегати автомобіля, які могли вплинути на керованість та збереження курсової стійкості автомобіля, до виникнення події ДТП знаходились у працездатному стані і наявності їх непрацездатного перебування на момент скоєння даної дорожньо-транспортної події не встановлено. З технічної точки зору, в розглянутій дорожній ситуації, вибір швидкості і напрямку руху автомобіля Honda accord, державний номер НОМЕР_2 , визначалися не якимись зовнішніми або негативними чинниками, а діями самого водія автомобіля ОСОБА_9 , як особи, що безпосередньо керувала транспортним засобом (а.к.п.129-137).

Як вбачається з висновку експертизи технічного стану транспортного засобу № 2/19-388 від 27.11.2018 р., проведеної на підставі ухвали слідчого судді від 21.11.2018 р., рульове управління, гальмівна система, ходова частина мотоцикл Honda AX 1, державний номер НОМЕР_3 , на момент виникнення події ДТП знаходилися в працездатному стані і виконували покладені на неї функції. Вузли та агрегати мотоцикла, які могли вплинути на керованість та збереження курсової стійкості мотоцикла, до виникнення події ДТП знаходилися в працездатному стані і наявності їх непрацездатного перебування на момент скоєння даної дорожньо-транспортної події не встановлено. З технічної точки зору в розглянутій дорожній ситуації вибір швидкості і напрямку руху мотоцикла визначалися не якимись зовнішніми або негативними технічними чинниками, а діями самого водія мотоцикла ОСОБА_12 , як особи, що безпосередньо керувала транспортним засобом (а.к.п.139-146).

Згідно з висновком транспортно-трасологічної експертизи № 2/19-389 від 27.11.2018 р., проведеної на підставі ухвали слідчого судді від 21.11.2018 р., місце наїзду автомобіля Honda accord, державний номер НОМЕР_2 , на мотоцикл Honda AX 1, державний номер НОМЕР_3 , розташоване на Т-образному перехресті проїзних частин вул.Ярослава Мудрого вул.Василівської м.Слов?янська, на проїзній частині дороги вул.Ярослава Мудрого, на смузі руху транспортних засобів, що визначає напрямок руху автомобіля Honda accord, державний номер НОМЕР_2 , смузі руху, в області близької до координати 6,5 м., від правого з боку вул.Шевченка в напрямку вул.Лозановича, краю проїзної частини вул.Ярослава Мудрого, та на відстані близької до координати 4,8 м. за базовою лінією, яка являє собою лінію-перпендикуляр до повздовжньої вісі проїзної частини дороги вул.Ярослава Мудрого м.Слов?янська, що проходить через найближчий до перехрестя, край будинку № 12 вул.Ярослава Мудрого, який розташовано на лівій стороні дороги вул.Ярослава Мудрого м.Слов?янськ з боку вул.Шевченко.

В момент первинного контакту автомобіль Honda accord, державний номер НОМЕР_2 , і мотоцикл Honda AX 1, державний номер НОМЕР_3 , розташовувалися між собою таким чином, що передня права частина кузова автомобіля знаходилася напроти передньої лівої кутової частини мотоцикла, при цьому мотоцикл знаходився в робочому (вертикальному) положенні, тобто, мотоцикл був на колесах. Кут між поздовжніми осями автомобіля і мотоцикла в момент їх первинного контакту склав близько б = 180° - 20° = 160° ± 5° (кут розвернуто відносно повздовжньої вісі автомобіля в напрямку проти годинникової стрілки), тобто транспортні засоби в момент контактування рухалися в перехресному напрямку таким чином, що їх поздовжні вісі знаходилися під кутом, близьким до 160° (з похибкою ± 5°). Встановити кут, під яким розташовувалися повздовжні вісі автомобіля і мотоцикла відносно повздовжньої вісі проїзної частини дороги вул.Ярослава Мудрого м.Слов?янська в рамках проведення цієї експертизи не виявилося можливим (а.к.п.149-163).

Відповідно до висновку судово-автотехнічної експертизи № 2/19-390 від 27.11.2018 р., проведеної на підставі ухвали слідчого судді від 21.11.2018 р., в даній дорожній ситуації водій автомобіля Honda accord, державний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_9 повинен був діяти у відповідності з вимогами п.10.1 та п.16.13 Правил дорожнього руху України, тобто перед початком виконання маневру повороту ліворуч, повинен був переконатися в безпеці і надати дорогу мотоциклу, що рухався по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо. З технічної точки зору в розглянутій дорожній ситуації водій автомобіля ОСОБА_9 , виконуючи вимоги п.10.1 і 16.13 Правил дорожнього руху, мав технічну можливість запобігти даній дорожньо-транспортній пригоді. З технічної точки зору в діях водія автомобіля ОСОБА_9 вбачаються невідповідності вимогам п.10.1 і п.16.13 ПДР України. З технічної точки зору у розглянутій дорожній ситуації дії водія автомобіля ОСОБА_9 , які не відповідали вимогам п.10.1 і п.16.13 ПДР України, знаходилися у причинному зв?язку з настанням розглянутої дорожньо-транспортної пригоди. В даній дорожній ситуації водій мотоциклу повинен був керуватися вимогами п.12.3 ПДР України, тобто з моменту, коли зустрічний автомобіль почав змінювати напрямок руху вліво, водій мотоциклу повинен був застосувати гальмування.

Зі змісту вихідних даних, викладених в ухвалі слідчого судді та у висновку експерта, вбачається, що експертизу проведено в тому числі на підставі показань та слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_9 (а.к.п.165-169).

Зазначений доказ суд не може прийняти як допустимий з огляду на наступне. Європейський суд з прав людини застосовує у своїй практиці, зокрема у рішеннях в справах «Балицький проти України», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України», різновид доктрини «плодів отруєного дерева», яка полягає в тому, що коли визнаються недопустимими не лише докази, які безпосередньо отримані внаслідок порушення, а також і докази, які б не були отримані, якби не були отримані перші. Таким чином, допустимі самі по собі докази, отримані за допомогою відомостей, джерелом яких є недопустимі докази, стають недопустимими.

Оскільки протокол слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_9 судом був визнаний недопустимим доказом у відповідності до п.1 ч.3 ст.87 КПК України, а судово-автотехнічна експертиза проведена на підставі вихідних даних, встановлених, зокрема, і протоколом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_9 , суд визнає висновок судово-автотехнічної експертизи № 2/19-390 від 27.11.2018 р. недопустимим доказом.

З протоколу проведення слідчого експерименту від 29.11.2018 р. зі свідком ОСОБА_16 зі схемою та фототаблицею до нього вбачається, що свідок ОСОБА_16 на місці вказав на обставини ДТП, що мала місце 09.10.2018 р., свідком якої він став. Так, свідок пояснив, що він близько 22-00 год. 09.10.2018 р. знаходився поблизу магазину «0-24», що у будинку 10-А вул.Ярослава Мудрого в м.Слов?янськ Донецької області та пив каву. У цей час він звернув увагу на мотоцикл, марки і моделі якого він не запам?ятав, який здійснював рух у напрямку до Т-подібного перехрестя вул.Ярослава Мудрого та вул.Василівська м.Слов?янськ від вул.Лозановича на відстані 1,3 м. до правого краю проїзної частини вулиці зі швидкістю, що не перевищувала 60 км/год, далі свідок вказав, що він помітив автомобіль марки Honda, який рухався по вул.Ярослава Мудрого при наближенні до Т-подібного перехрестя з вул.Василівською, ввімкнув лівий покажчик повороту, зменшив швидкість приблизно до 30 км/год., рухався на відстані 2,2 м. від правого краю проїзної частини, в момент зміни напрямку руху (виконання маневру лівого повороту) знаходився на відстані 2,7 м. від правого заднього колеса, на відстані 3,1 м. від правого переднього колеса до правого краю проїзної частини та на відстані 1,2 м. до умовної лінії, проведеної перпендикулярно від кута буд.12 вул.Ярослава Мудрого в м.Слов?янськ, місце наїзду автомобілем на мотоцикл знаходиться на відстані 9,8 м. до правого краю проїзної частини та на відстані 4,3 м. до умовної лінії, відстань від місця зміни напрямку руху автомобіля до місця наїзду склала 7,8 м., експериментально вказану відстань автомобіль-статист подолав за Т-1 = 2,4 с., Т-2 = 2,1 с., Т-3 = 2,5 с. Видимість мотоциклу з робочого місця водія складає 69,3 м. (а.к.п.175-179).

Відповідно до ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Аналізуючи протокол вказаної слідчої дії у сукупності з наданими свідком ОСОБА_16 у судовому засіданні показаннями, суд зазначає, що показання свідка повністю узгоджуються з показаннями, наданими ним під час проведення слідчого експерименту. Суд приймає як достовірний та допустимий доказ протокол цього слідчого експерименту, оскільки він проведений у відповідності до норм КПК України.

Відповідно до висновку судово-автотехнічної експертизи № 2/19-404 від 14.12.2018 р., проведеної на підставі ухвали слідчого судді від 03.12.2018 р., в даній дорожній ситуації водій автомобіля Honda accord, державний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_9 повинен був діяти у відповідності з вимогами п.10.1 та п.16.13 Правил дорожнього руху України, тобто перед початком виконання маневру повороту ліворуч, повинен був переконатися в безпеці і надати дорогу мотоциклу, що рухався по рівнозначній дорозі, в зустрічному напрямку, прямо. З технічної точки зору в розглянутій дорожній ситуації водій автомобіля ОСОБА_9 , виконуючи вимоги п.10.1 і 16.13 Правил дорожнього руху, мав технічну можливість запобігти даній дорожньо-транспортній пригоді. З технічної точки зору в діях водія автомобіля ОСОБА_9 вбачаються невідповідності вимогам п.10.1 і п.16.13 ПДР України. З технічної точки зору у розглянутій дорожній ситуації дії водія автомобіля ОСОБА_9 , які не відповідали вимогам п.10.1 і п.16.13 ПДР України, знаходилися у причинному зв?язку з настанням розглянутої дорожньо-транспортної пригоди. В даній дорожній ситуації водій мотоциклу ОСОБА_12 повинен був керуватися вимогами п.12.4, 12.9«б» та п.12.3 ПДР України, тобто він повинен був рухатися з такою безпечною швидкістю, але не більше ніж 50 км/год, щоб була можливість контролювати рух мотоциклу, а з моменту, коли зустрічний автомобіль почав змінювати напрямок руху вліво, водій мотоциклу ОСОБА_12 повинен був застосувати гальмування. З технічної точки зору, в умовах даної дорожньо-транспортної пригоди водій мотоциклу ОСОБА_12 за умов руху мотоциклу з максимально дозволеної ПДР України швидкістю руху на даній ділянці дороги при своєчасному застосуванні гальмування мав технічну можливість запобігти даній дорожньо-транспортній пригоді. З технічної точки зору, в умовах розглянутої дорожньо-транспортної пригоди, в діях водія мотоциклу ОСОБА_12 вбачаються невідповідності п.12.4, п.12.9«б» та п.12.3 ПДР України. З технічної точки зору, в умовах розглянутої дорожньо-транспортної ситуації, дії водія мотоциклу ОСОБА_12 , які не відповідали вимогам п.12.4, п.12.9«б» та п.12.3 ПДР України, знаходилися у причинному зв?язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди (а.к.п.181-186).

Зі змісту вихідних даних, викладених в ухвалі слідчого судді та у висновку експерта, вбачається, що експертизу проведено на підставі протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, висновків експертиз технічного стану транспортного засобу та показань і слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_16 . Суд приймає до уваги вказаний висновок експертизи, він зроблений компетентним спеціалістом, висновок узгоджується з іншими доказами по справі показаннями обвинуваченого, свідка ОСОБА_16 , протоколами огляду транспортних засобів, протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди та протоколом огляду від 22.11.2018 р.

Аналізуючи вищезазначені докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що вказані вище докази є достовірними, доповнюють один одного, перебувають між собою у взаємозв`язку, тобто подія кримінального правопорушення мала місце, провину обвинуваченого ОСОБА_9 повністю доведено, а вчинене обвинуваченим суспільне небезпечне діяння правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_12 .

Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та наділяють суд правом вибору щодо розміру призначеного покарання, завданням якого є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки вищезазначених обставин, що впливають на покарання, а її реалізація становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість виправлення засудженого.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (справа «Довженко проти України») зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_9 у відповідності до ст. 65 КК України суд приймає до уваги конкретні обставини вчиненого обвинуваченим, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (вчинений злочин віднесений до категорії тяжких необережних злочинів), сукупність усіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, характер, ступінь його суспільної небезпеки; відомості про особу обвинуваченого (раніше не судимий, на диспансерному обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується позитивно, є особою молодого віку).

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_9 відповідно до ст. 66 КК України судом враховується щире каяття, яке виразилося у критичному ставленні до своєї протиправної поведінки та повному визнанні своєї вини, а також у добровільному відшкодуванні шкоди потерпілому ОСОБА_6 в сумі 19000 грн. та законному представнику малолітньої потерпілої ОСОБА_7 в сумі 15000 грн.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до досудової доповіді органу пробації від 11.01.2019 року ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як низький. Беручи до уваги інформацію, що характеризує обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, низьку ймовірність вчинення повторного правопорушення, Слов`янський МРВ з питань пробації вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у тому числі для окремих осіб).

Аналізуючи викладене, суд приходить до переконання, що виправлення ОСОБА_9 буде досягнуто при призначенні йому покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч.2 ст.286 КК України із застосуванням положень ст.75 КК України, оскільки вважає, що ОСОБА_9 вперше вчинив необережне кримінальне правопорушення у тверезому стані, має джерело доходу, стійкі соціальні зв?язки, з місця ДТП не зник, викликав швидку допомогу для потерпілого, частково відшкодував потерпілим спричинену шкоду, тому саме таке покарання буде необхідним і достатнім для попередження вчинення ним нових злочинів. Суд зазначає, що звільнення від відбування основного покарання з випробуванням відповідатиме загальним засадам призначення покарання, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Суд вважає необхідним встановити максимальний іспитовий строк тривалістю в 3 роки для того щоб ОСОБА_9 в умовах здійснення контролю за його поведінкою довів своє виправлення.

Враховуючи те, що ОСОБА_9 хоча і скоїв кримінальне правопорушення з необережності, керував транспортним засобом у тверезому стані, після дорожньо-транспортної пригоди з місця не зник, однак внаслідок порушення ним Правил дорожнього руху України настала смерть людини, окрім того, враховуючи характер цього порушення, суд вважає необхідним застосувати відносно нього додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

До початку судового розгляду потерпілий ОСОБА_6 заявив цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди у сумі 9123 грн. 23 коп. та моральної шкоди у сумі 3394000 грн. 00 коп., яка була завдана йому внаслідок протиправних дій ОСОБА_9 . На обґрунтування заявлених вимог зазначив, що на лікування та поховання ОСОБА_12 потерпілим та його родичами було витрачено гроші в сумі 23132,26 грн. Оскільки ОСОБА_9 відшкодував йому 19000 грн., він вважає, що залишок в сумі 4123,26 грн. йому має сплатити страховик ОСОБА_9 ПрАТ «СК АСКО-Донбас Північний», а ОСОБА_9 має відшкодувати йому витрати на правову допомогу в сумі 5000,00 грн. Окрім того, потерпілий ОСОБА_6 зазначає, що ОСОБА_9 і страхова компанія мають відшкодувати йому моральну шкоду, а саме зі страхової компанії просить стягнути 2500,00 грн., а з ОСОБА_9 3391500,00 грн., яку він розрахував з огляду на середньомісячний заробіток загиблого брата 10500,00 грн., який помножив на кількість місяців до його виходу на пенсію (323 місяці). На підтвердження своїх вимог потерпілим надано суду фіскальні чеки, а саме чеки на придбання лікарських засобів від 10.10.2018 р. на суму 1658,51 грн., від 11.10.2018 р. на суму 161,90 грн., 47,05 грн., 2389,95 грн., від 12.10.2018 р. на суму 1580,76 грн., 409,29 грн., від 14.10.2018 р. на суму 1584,75 грн., від 15.10.2018 р. на суму 1206,22 грн., 152,94 грн., 798,75 грн., 263,07 грн., 822,56 грн. Окрім того, потерпілим надано товарний чек № 0007/8 від 19.10.2018 р., з якого вбачається, що 19.10.2018 р. від ОСОБА_17 прийнято 3002,40 грн. за оплату речей, необхідних для поховання. З рахунків від 20.10.2018 р. та від 24.11.2018 р. вбачається, що за поминальні обіди прийнято 7200 грн. та 1577 грн. З чеку магазину «Коробейник» від 10.10.2018 р. вбачається, що придбано засоби побутової хімії на загальну суму 106,75 грн. (а.к.п.41-46).

Обвинувачений ОСОБА_9 позовні вимоги визнав частково, а саме визнав, що внаслідок його необережних дій настала смерть ОСОБА_12 , який є братом цивільного позивача. Заявлені вимоги щодо відшкодування матеріальної шкоди не визнав. Просив врахувати, що ДТП сталася як внаслідок порушення ним ПДР України, так і внаслідок порушення ОСОБА_12 ПДР України та залишив вирішення цивільного позову на розсуд суду.

Представник цивільного відповідача ПрАТ «СК АСКО-Донбас Північний» надав відзив на цивільний позов, в якому зазначив, що у зв?язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого, які мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров?я. Зазначає, що окрім товарних чеків документального підтвердження витрат відповідним закладом охорони здоров?я надано не було. Моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, страховик відшкодовує чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Страховик здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам?ятника, за умови надання страховику документів, що підтверджують такі витрати та пред?явлення оригіналу свідоцтва про смерть. З копії товарного чеку вбачається, що платіж прийнято від ОСОБА_18 свою чергу ОСОБА_7 було подано заяву про виплату страхового відшкодування, яка буде розглянута у порядку, передбаченому Законом України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Просив відмовити у позові з урахуванням заперечення.

Частиною 2 ст.1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об?єктом, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Положенням ст.1188 ЦК України визначено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоду, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Однак, у разі якщо деліктні відносини поєдналися з відносинами обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов?язанні в межах суми страхового відшкодування є страховик завдавача шкоди. Такий страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов?язаним суб?єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у порядку, передбаченому вищезазначеним законом. Після такої виплати деліктне зобов?язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього.

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо згідно із цим договором або вищезазначеним законом у страховика не виникло обов?язку з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. У такому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов?язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності. Такий висновок відповідає правовим позиціям Великої Палати Верховного Суду, висловленим 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц та 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц.

Розглядаючи вимоги позивача щодо відшкодування матеріальної шкоди суд враховує, що цивільним позивачем документально підтверджені витрати на лікування брата ОСОБА_12 у сумі 11244,11 грн. та витрати на поминальні обіди у сумі 8777,00 грн. Чек магазину «Коробейник» від 10.10.2018 р. на суму 106,75 грн. суд не приймає до уваги, оскільки ним підтверджується придбання засобів побутової хімії, які не мають відношення до витрат на поховання та лікування.

З врахуванням положень Закону України «Про поховання та похоронну справу» витрати, понесені на проведення поминальних обідів, які проводяться після поховання, не відносяться до витрат на поховання в розумінні статті 1201 ЦК України.

Судом не приймаються від цивільного позивача товарний чек щодо придбання речей для поховання у сумі 3002,40 грн., оскільки зі змісту чеку вбачається, що грошові кошти прийнято від ОСОБА_17 , яка звернулася до ПрАТ «СК АСКО ДС» з заявою на виплату за договором ОСЦПВВНТЗ 03.01.2019 р.

Таким чином, цивільним позивачем доведено перед судом, що діями відповідача ОСОБА_9 йому завдано матеріальної шкоди у сумі 11244,11 грн. Однак, як пояснив обвинувачений ОСОБА_9 у судовому засіданні і зазначена обставина визнана цивільним позивачем ОСОБА_6 , ОСОБА_9 було добровільно відшкодовано витрати на лікування у сумі 19000 грн. Оскільки сума добровільно відшкодованої шкоди цивільному позивачеві перевищує суму документально підтверджених витрат на лікування, підстав для стягнення матеріальної шкоди, пов?язаної з витратами на лікування, суд не вбачає.

За змістом ч.2 ст.120 КПК України витрати, пов?язані з правовою допомогою представника потерпілого та цивільного позивача, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий та цивільний позивач. Згідно з ч.1 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що адвокат ОСОБА_8 надає правову допомогу ОСОБА_6 на підставі договору про надання правової допомоги (ордер АА № 108726). Таким чином, цивільним позивачем підтверджено факт надання йому правової допомоги адвокатом, однак жодних доказів на підтвердження розміру витрат на правову допомогу суду не надано. За таких обставин при відсутності документального підтвердження витрат на правову допомогу суд позбавлений можливості стягнути з обвинуваченого витрати на правову допомогу.

Розглядаючи вимоги цивільного позивача про відшкодування моральної шкоди суд виходить з наступного.

Положеннями ч.1-3 ст.23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв?язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров?я. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ч.2 ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім?єю.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки (пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК України).

Підсумовуючи наведене, суд зазначає, що цивільним позивачем, який є братом загиблого ОСОБА_12 , не надано доказів проживання з ним однією сім?єю, навпаки, під час судового розгляду встановлено, що загиблий ОСОБА_12 проживав однією сім?єю з ОСОБА_7 та донькою ОСОБА_14 , тому саме ці особи мають право на відшкодування моральної шкоди, спричиненої смертю ОСОБА_12 . Законним представником малолітньої потерпілої ОСОБА_7 подано заяву про відшкодування шкоди до страховика, яка має бути розглянута у передбаченому законом порядку. Таким чином, вимоги цивільного позивача ОСОБА_6 в цій частині задоволенню не підлягають.

Процесуальні витрати за проведення експертиз технічного стану транспортного засобу, транспортно-трасологічної експертизи та судово-автотехнічних експертиз відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Відповідно до положень статті 100 КПК України речовий доказ по справі оптичний диск з відеофайлом «moto» слід залишити в матеріалах кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373-374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 (два) роки.

В силу ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням протягом 3 (трьох) років іспитового строку, якщо він протягом визначеного судом строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов?язки.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України зобов?язати ОСОБА_9 періодично з?являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Заходи забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_9 не застосовувались.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 до ОСОБА_9 , приватного акціонерного товариства «СК АСКО ДС» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_9 процесуальні витрати за проведення експертизи технічного стану транспортного засобу № 2/19-387 від 27.11.2018 р. у сумі 858 грн. 00 коп., експертизи технічного стану транспортного засобу № 2/19-388 від 27.11.2018 р. у сумі 858 грн. 00 коп., транспортно-трасологічної експертизи № 2/19-389 від 27.11.2018 р. у сумі 858 грн. 00 коп., судово-автотехнічної експертизи № 2/19-390 від 27.11.2018 р. у сумі 858 грн. 00 коп. та судово-автотехнічної експертизи № 2/19-404 від 14.12.2019 р. у сумі 858 грн. 00 коп. на користь держави.

Речовий доказ: оптичний диск з відеофайлом «moto» залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Слов?янський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя
Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1