Справа №639/558/19
Провадження №1-в/639/144/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
5 березня 2019 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання засудженого ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання відповідно до вимог ст.72 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
До Жовтневого районного суду м. Харкова надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про зарахування строку тримання в місцях попереднього ув`язнення в строк відбування покарання, відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України.

Засуджений подав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

У судовому засіданні прокурор заперечувала проти задоволення вказаного клопотання, оскільки засуджений не утримувався під вартою як попередньо ув`язнена особа під час дії Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України (щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання)», а також вчинив інкримінований йому злочин також поза часовими межами дії вказаного Закону.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши матеріали особової справи засудженого, суд дійшов до наступних висновків.

24.12.2015 року набрав чинності Закон України №838-VIII від 26.11.2015 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України (щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання)».

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України у редакції вказаного закону, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Цей Закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цього Закону вступив в законну силу обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуте повністю.

Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18.05.2017 року № 2046-VIII (далі за текстом - Закон № 2046-VIII), яким частину 5статті 72 Кримінального кодексу України викладено в новій редакції, яка встановлює, що попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 02.10.2017 р. ОСОБА_4 засуджений за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки.
Відповідно до вказаного вироку суду інкриміновані йому злочини ОСОБА_4 вчинив в період 02.06.2017 07.06.2017 р.
В подальшому, вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 15.03.2018 р. ОСОБА_4 засуджений за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ст. 70, ч. 5 ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі. При цьому остаточне покарання призначено шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 02.10.2017 р.
Відповідно до вказаного вироку суду інкриміновані йому злочини ОСОБА_4 вчинив в період 02.11.2017 18.11.2017 р.
Вказаний вирок суду набрав законної сили 21.08.2018 р.
Відповідно до протоколу затримання, ОСОБА_4 фактично взятий під варту 18.11.2017 року.

Згідно статті 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» №3352-XII від 30.06.1993 року, попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Суд зазначає, що у розумінні положень статті 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення закінчується з моменту набрання вироком законної сили. При цьому, не підлягають зарахуванню у строк попереднього ув`язнення термін слідування під вартою засудженої особи із слідчого ізолятора до установи виконання покарання.

Таким чином, з моменту фактичного затримання з 18.11.2017 року по день набрання вироком суду законної сили 21.08.2018 р. ОСОБА_4 перебував під вартою як попередньо ув`язнена особа.

Посилання засудженого на те, що суд повинен зарахувати йому час попереднього ув`язнення і за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 02.10.2017 р.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в редакції від 26 листопада 2016 року зарахування судом строку попереднього ув`язнення здійснюється в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення.

На теперішній час ОСОБА_4 відбуває покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 15.03.2018 р., ухваленим у відповідному провадженні.

Окрім того, зарахування строку попереднього ув`язнення за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 02.10.2017 р.з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі може потягти за собою зміну невідбутої частини покарання, яка була приєднана на підставі ст. 71 КК України вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 15.03.2018 р., а втручання в порядок призначення покарання та розмір покарання за вироком, який набрав чинності, суд вважає неприпустимим.

Крім того, при складанні покарань за сукупністю вироків суд відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України призначає покарання, яке не повинно бути меншим за нове покарання та за невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Тому, у разі перебування особи під вартою до постановлення вироку, цей строк зараховується у строк відбуття покарання в межах того ж кримінального провадження та не може бути доданий до остаточного покарання при сукупності вироків.

Отже, за таких обставин у задоволенні клопотання засудженого належить відмовити.

На підставі викладеного, керуючись вимогами Закону України «Про попереднє ув`язнення» №3352-XII від 30.06.1993, Закону України №838-VIII від 26.11.2015, ст.ст.5, 72 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова, а для особи, яка утримується під вартою - з моменту вручення копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1