Справа № 538/182/17
Провадження №1-кп/549/2/18
УХВАЛА
28 грудня 2018 року Чорнухинський районний суд Полтавської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Чорнухи кримінальне провадження №0000843 від 03.11.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.2 ст.307, ч.2 ст.309, ч.1 ст.317 КК України,

встановив:

В провадженні суду знаходиться кримінальне провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.2 ст.307, ч.2 ст.309, ч.1 ст.317 КК України.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, обґрунтовуючи його тим, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_5 є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також, запобігання спробам обвинуваченого вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому він обвинувачується.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав заявлене клопотання та просив його задовольнити.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечували проти заявленого клопотання та просили змінити запобіжний захід на домашній арешт із забороною залишати місце проживання з 22 год 00 хв. до 06 год 00 хв наступного дня, зазначивши, що у обвинуваченого є постійне місце проживання, впливати на свідків він не зможе, так як вони вже були допитані в судових засіданнях, раніше від суду не переховувався та з`являвся за викликом до суду.

Суд, вислухавши думки учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження прийшов до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Як наголошено в ст.ст. 181, 202 КПК України домашній арешт полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суд, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження.

Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних з виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваний, який був затриманий: 1) негайно доставляється до місця проживання і звільняється з-під варти, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому забороняється залишати житло цілодобово.

Обвинувачений ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років, має постійне місце проживання, за місцем мешкання характеризується посередньо, раніше від органів досудового розслідування та суду не переховувався, даних про те, що може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином чи вчинити інше кримінальне правопорушення у суду відсутні.

Враховуючи, що п. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно, суд вважає клопотання прокурора таким, що відповідає нормам КПК України, є обгрунтованим та таким, що підлягає до задоволення.

Отже, для досягнення мети застосування запобіжного заходу, яка вказана у ст.177 КПК України, тобто забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання ризикам передбаченим у п.п.1-5 ч. 1 цієї статті, відносно обвинуваченого ОСОБА_5 слід продовжити запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною залишати цілодобово житло, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 на строк два місяці, зобов`язати його прибувати за кожною вимогою суду.

Керуючись ст. 177, 181, 195, 369-372 КПК України, суд,

ухвалив:

Клопотання прокурора ОСОБА_6 про продовження строку застосування запобіжного заходу ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту задовольнити .

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з використанням електронних засобів контролю із забороною обвинуваченому цілодобово залишати житло, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , на строк два місяці.

Зобов`язати ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою суду.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання Лохвицькому відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області.

Визначити строк дії ухвали тривалістю два місяці до 24 години 00 хвилин 25 лютого 2019 року.

Лохвицькому відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області негайно поставити на облік ОСОБА_5 та повідомити про це Чорнухинський районний суд Полтавської області.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники Лохвицького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвала оскарженню на підлягає.

Суддя: