Справа№751/7742/18
Провадження №1-кп/751/105/19
В и р о к
І м е н е м У к р а ї н и

12 квітня 2019 року м. Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова
в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0007401 від 19.09.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, українця, громадянина України, з професійно технічною освітою, непрацюючого, неодруженого, утриманців не має, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 18.06.2009 року Деснянським районним судом м. Чернігова за ч. 1 ст.186 КК України до 2 років позбавлення волі, відповідно до ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком два роки;

- 15.01.2010 року Новозаводським районним судом м. Чернігова за ч.2 ст.15 - ч.3 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70, ст.71 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі;

- 22.03.2016 року Деснянським районним судом м. Чернігова за ч.2 ст. 186, ч.3 ст.15-ч.2 ст. 186, 70 КК України до 4 років 8 місяців позбавлення волі;

- 13.07.2016 року Новозаводським районним судом м. Чернігова за ч. 1 ст. 309, 70 ч. 4 КК України до 4 років 8 місяців позбавлення волі;

- 15.08.2016 року Новозаводським районним судом м. Чернігова за ч. 2 ст. 186, 70 ч. 4 КК України до 5 років позбавлення волі;

- 18.11.2016 року Новозаводським pайонним судом м. Чернігова за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі; 06.08.2018 року звільнений умовно-достроково від відбування покарання на невідбутий строк покарання 1 рік 6 місяців 29 днів позбавлення волі згідно ухвали Менського районного суду Чернігівської області від 27.07.2018 року,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_3

В с т а н о в и в :

19.09.2018 року, близько 02 год 00 хв ОСОБА_3 , маючи злочинний умисел на заволодіння чужим майном, знаходячись неподалік магазину «Будмайдан», що за адресою: вул. Старобілоуська, буд. 77, м. Чернігів, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, шляхом ривку з руки ОСОБА_5 , відкрито заволодів мобільним телефоном марки «Huawei Tit u02», вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №4380-4382/18-24 від 25.10.2018 року, складає 2 844,78 грн, з карткою мобільного оператора «Лайфселл», вартість якої згідно висновку судово - товарознавчої експертизи №4380-4382/18-24 від 25.10.2018 року, складає 60 грн, карткою мобільного оператора «Водафон», вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 4380-4382/18-24 від 25.10.2018 року, складає 25 грн, а всього відкрито викрав майна на загальну суму 2 929,78 грн, що належать ОСОБА_5 , чим заподіяв останньому матеріальну шкоду на зазначену суму.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину визнав частково, не погодився з кваліфікацією своїх дій. Вказав, що заволодів мобільним телефоном потерпілого шахрайським шляхом, не вчиняв насильство по відношенню до потерпілого. Пояснив, що 18.09.2018 року близько 01 год 00 хв з потерпілим зустрівся біля заправки «Окко». Він запропонував випити пиво. Вони пішли в сторону Будмайдана. Спілкувалися з потерпілим та його товаришем близько півгодини, разом випивали. ОСОБА_5 дістав свій телефон. Він бачив, що потерпілий у стані алкогольного сп`яніння. Тому з метою заволодіння телефоном, вигадав причину зателефонувати на Viber керівнику. Він попросив телефон, потерпілий надав добровільно. Робив вигляд, що намагається телефонувати та почав з ним повільно відходити. За ним ніхто не біг, і не кричав. На телефон деякий час поступали дзвінки, тому він його вимкнув. В подальшому, телефон продав біля магазину «Дитячий світ» за 1 000 грн. Шкоду потерпілому не відшкодував. Просив суворо не карати.

Не зважаючи на часткове визнання своєї вини обвинуваченим в інкримінованому йому злочині, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, його винуватість підтверджується сукупністю зібраних в ході досудового розслідування та безпосередньо досліджених в судовому засіданні доказів.

Так, потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що 18.09.2018 року він разом з товаришем ОСОБА_7 були на роботі, після вирішили випити пиво. Біля заправки «Окко» 19.09.2018 року близько 01 год зустрілися із ОСОБА_8 та запросили до себе. Розмовляли на різні теми. Під час їх бесіди йому весь час телефонувала дружина. ОСОБА_9 побачив телефон, попросив подивитися, вихопив з його руки та почав від них повільно йти. ОСОБА_7 застеріг, що може відбутися крадіжка. Поки він відвернувся, обвинувачений почав швидко йти, а потім побіг разом з його телефоном. Він почав кричати та із товаришем побігли за ним, але не здогнали. Після того, що сталося він викликав поліцію. Телефон придбав у лютому 2018 року за 3 700 грн. Шкоду обвинувачений не відшкодував. До цього випадку ОСОБА_3 не знав. На суворій міри не наполягає, головне, щоб обвинувачений відшкодував йому вартість телефону та моральну шкоду.

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 також підтверджується й іншими доказами, а саме:

- протоколом про прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від потерпілого ОСОБА_5 від 19.09.2018 року по факту відкритого заволодіння мобільним телефоном (а.п.49);

- протоколом огляду місця події від 19.09.2018 року, ілюстративною таблицею та план-схемою до нього, в ході якого була оглянута ділянка місцевості по вул. Любецька, 60 та місце скоєння злочину по вул. Старобілоуській в м. Чернігові (а.п.54-58);

- висновком експерта за результатами судово-товарознавчої експертизи №4380-4382/18-24 від 25.10.2018 року, відповідно до якого вартість мобільного телефону марки «Huawei» модель Y6 Pro (TIT-U02), з урахуванням зносу станом на 19.09.2018 року складає 2 844,78 грн, середня ринкова вартість стартового пакету мобільного зв`язку «Водафон» станом на 19.09.2018 року складає 25 грн, середня ринкова вартість стартового пакету мобільного зв`язку «Лайфселл» станом на 19.09.2018 року складає 60 грн (62-64);

- протоколом огляду речей від 12.10.2018 року та оглянутим в судовому засіданні відеозаписом, відповідно до якого 19.09.2018 року о 01.44 год в приміщення АЗС «ОККО» заходять потерпілий та обвинувачений, розраховується на касі потерпілий за пиво та 01.45 год виходять з приміщення АЗС (а.п.66-69);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.10.2018 року, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_5 впізнав обвинуваченого, який 19.09.2018 року поблизу буд. № 77 по вул. Старобілоуській заволодів у нього з руки мобільним телефоном (а.п.70-72);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.10.2018 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_10 впізнав обвинуваченого, який 19.09.2018 року близько 02.00 год поблизу «Будмайдану» вихопив із рук потерпілого мобільний телефон і втік (а.п.73-75);

- протоколом проведення слідчого експерименту та ілюстративною таблицею до нього від 26.10.2018 року за участю підозрюваного ОСОБА_3 , в присутності понятих, в ході якого обвинувачений, добровільно погодившись на проведення цієї слідчої дії, в деталях продемонстрував про обставини скоєння ним злочину, як відкрито заволодів мобільним телефоном потерпілого, шляхом ривку з рук, вказав місце куди побіг з телефоном (а.п.76-79).

Порушень норм КПК України, які відповідно до ст. 86, 87 КПК України тягнуть за собою недопустимість зазначених доказів, в суді не встановлено.

Аналізуючи надані та досліджені в ході судового розгляду докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у інкримінованому йому злочині підтверджується наведеними вище доказами, які повністю узгоджуються між собою, що свідчить про їх достовірність.

Часткове визнання обвинуваченим вини у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, суд розцінює як засобом захисту з метою уникнути відповідальності або пом`якшити свою участь за вчинення злочину та дає критичну оцінку показанням обвинуваченого у судовому засіданні, оскільки вони спростовуються сукупністю доказів, досліджених судом.

Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 10 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності» якщо обман або зловживання довірою були лише способом отримання доступу до майна, а саме вилучення майна відбувалося таємно чи відкрито, то склад шахрайства відсутній. Такі дії слід кваліфікувати відповідно як крадіжку, грабіж або розбій.

Доводи сторони захисту про необґрунтовану кваліфікацію дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 186 КК України не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.

За вищевказаних обставин, суд вважає доведеною повністю винуватість ОСОБА_3 у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому повторно, а його дії кваліфікуються за ч.2 ст.186 КК України.

Призначаючи покарання суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. У відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що покарання має бути необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений не працює, неодружений, з 07.08.2007 року перебуває на обліку в Чернігівському обласному наркодиспансері, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, за останнім місцем проживання негативно не характеризується, до адміністративної відповідальності не притягувався, раніше неодноразово судимий, в тому числі за аналогічні злочини, вчинив злочин в період невідбутого покарання, будучи звільненим умовно-достроково. Крім того, судом враховується матеріальне становище, вік та стан здоров`я обвинуваченого.

Враховуючи вищенаведені обставини, характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, наслідки скоєного, особу обвинуваченого зокрема, його відношення до скоєного, не відшкодування обвинуваченим завданих збитків, позицію потерпілого щодо міри покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкцій статті інкримінованого йому злочину з реальним його відбуттям.

Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення, перевиховання обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Згідно ст. 69 КК України за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Підстав для призначення покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті обвинувачення, суд не вбачає з огляду на відсутність декількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, а також останній маючи не погашені судимості за вчинення попередніх умисних злочинів, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, в період умовно-дострокового звільнення вчинив новий злочин.

Оскільки ОСОБА_3 вчинив злочин в період невідбутого покарання, будучи звільненим умовно-достроково, тому остаточно слід призначити покарання за правилами ст.71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Новозаводського pайонного суду м. Чернігова від 18.11.2016 року.

Запобіжний захід обвинуваченому у даному провадженні не обирався. 03.04.2019 року ОСОБА_3 був затриманий за підозрою у вчиненні іншого кримінального правопорушення. Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м.Чернігова від 03.04.2019 року застосовано відносно ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з подальшим утриманням в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор», строк закінчення дії ухвали 01.06.2019 року.

З огляду на вищевикладене, строк відбування покарання ОСОБА_3 слід рахувати з дня його фактичного затримання 03.04.2019 року.

Цивільний позов у провадженні не заявлявся.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню в сумі 858 грн 00 коп, пов`язані з проведенням судових експертиз, підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд

Засудив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України і призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Новозаводського pайонного суду м. Чернігова від 18.11.2016 року і остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з дня фактичного затримання - 03.04.2019 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 858 (сімсот дев`яносто дві) грн 00 коп процесуальних витрат, пов`язаних з проведенням експертизи.

Речові докази:

- оптичний диск з відеозаписом з камер відеоспостереження АЗС «ОККО» залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд м. Чернігова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.

Суддя ОСОБА_1