Справа № 1-кп/593/192/2018
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Бережанський районний суд Тернопільської області
"14" грудня 2018 р.
у складі: головуючого - судді - ОСОБА_1

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2

з участю:

прокурора - ОСОБА_3

захисника ( адвоката) - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бережани Тернопільської області кримінальну справу (кримінальне провадження) №- 0000203 від 23 серпня 2018 року про обвинувачення:

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нараїв Бережанського району Тернопільської області, українця, громадянина України, розлученого, утриманців немає, з професійно-технічною освітою, непрацюючого, депутатом не обирався, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Бережанського районного суду Тернопільської області від 14 грудня 2017 року за ч.1 ст. 185 КК України до штрафу в розмірі 850,00 грн., який сплачено 07 травня 2018 року; судимого вироком Бережанського районного суду Тернопільської області від 09 жовтня 2018 року за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі терміном на 3 (три) роки, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком в 1 (один) рік, покладено обов`язки відповідно до п.п. 1, 2 ч.1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
23 серпня 2018 року близько 12 години у ОСОБА_5 , у сквері по вул. Міцкевича, у м. Бережани, Тернопільської області, виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), а саме мобільного телефону, який належить ОСОБА_6 .

Реалізовуючи свій злочинний намір, близько 12 години 23 серпня 2018 року ОСОБА_5 , перебуваючи у сквері, що по вул. Міцкевича у м. Бережани, Тернопільської області, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконної наживи, спрямованої на заволодіння чужим майном, шляхом обману, умисно повідомивши ОСОБА_6 неправдиву інформацію про необхідність зателефонувати, попросив у нього мобільний телефон для здійснення дзвінка. ОСОБА_6 , будучи обманутим ОСОБА_5 , добровільно надав йому свій мобільний телефон марки «Nokia» синьо-фіолетового кольору, із ІМЕІ: НОМЕР_1 , вартістю 195 гривень 00 копійки.

ОСОБА_5 , умисно заволодівши майном ОСОБА_6 шляхом обману, покинув місце вчинення кримінального правопорушення, чим завдав майнової шкоди потерпілому ОСОБА_6 на загальну суму 195 гривень 00 копійки.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України визнав повністю, запевнив суд про своє щире каяття, просить його суворо не карати. Також у судовому засіданні пояснив, що дійсно за обставин зазначених в обвинувальному акті, 23 серпня 2018 року, близько 12 години він гуляв із потерпілим ОСОБА_7 у парку в м.Бережани Тернопільської області. Розпив з ним пляшку спиртного. Потім запитав чи є у потерпілого телефон і коли той відповів ствердно, вирішив заволодіти ним. А тому, обманув, що йому треба зателефонувати і попросив у потерпілого телефон для дзвінка. Той йому повірив і віддав свій телефон, це була старенька Нокія. Тоді сів в автобус і поїхав з телефоном додому в с. Нараїв. Наступного дня, усвідомивши, що вчинив погано, вирішив повернути телефон і приїхавши в поліцію добровільно його видав. Телефоном заволодів, бо хотів його привласнити. Розкаюється у вчиненому, запевнив суд, що більше такого вчиняти не буде, вартості телефону не оспорює.

Потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання по розгляду даного кримінального провадження не з`явився, подав суду заяву про розгляд даної справи за його відсутності, претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченого у нього немає; заподіяна йому шкода відшкодована обвинуваченим повністю; щодо міри покарання просить обвинуваченого суворо не карати і волі не позбавляти, загалом у цьому покладається на думку суду. (а.с. 18);

Обвинувачений ОСОБА_5 також подав до суду письмову заяву, яку підтримав у судовому засіданні, згідно якої повідомив суд, що повністю визнає свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст. 190 КК України, просить розглянути справу у спрощеному провадженні відповідно до ст. 349 КПК України і вважає недоцільним дослідження доказів, наслідки передбачені ч.3 ст. 349 КПК України йому відомі та зрозумілі. ( а.с. 35);

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 із клопотанням обвинуваченого погодилася й щодо його задоволення не заперечила.

Прокурор погодилася із заявою обвинуваченого, заперечень щодо її задоволення не має.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст. 190 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи і судом встановлено, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та розглянув справу у відповідності до ч.3 ст. 349 КПК України.

З огляду на вищевикладене, суд вважає правильною кваліфікацію органом досудового розслідування дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.2 ст. 190 КК України заволодіння чужим майном шляхом обману ( шахрайство), вчинене повторно.

За вчинене кримінальне правопорушення обвинувачений ОСОБА_5 підлягає покаранню.

Відповідно до ст. ст.50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Характеристика вих. №-1264 від 17 вересня 2018 року видана сільським головою с.Нараїв Бережанського району Тернопільської області стосовно ОСОБА_5 не містить відомостей, які його компрометують, а відтак приймається судом, як задовільна. ( а.с.40).

При призначенні виду та терміну покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України класифікується як середньої тяжкості. Також, судом враховується і особа обвинуваченого, а саме те, що обвинувачений раніше судимий за вчинення умисного корисливого злочину, його вік, задовільну характеристику за місцем проживання, повне визнання своєї вини у скоєному злочині, активне сприяння органам слідства у розкритті злочину. Суд також враховує й думку потерпілого ОСОБА_6 , який фактично просить обвинуваченого суворо не карати і волі не позбавляти.

Усі вище перелічені судом обставини, в їх сукупності, враховуються судом при призначенні обвинуваченому покарання і їх наявність, як вважає суд дає підстави вважати, що перевиховання та виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та досягнення мети запобігання вчинення ним нових злочинів, є можливим без його ізоляції від суспільства і йому можливо призначити покарання в межах санкції ч.2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі мінімальним терміном, а також застосувати щодо обвинуваченого кримінальну пільгу у виді звільнення від відбування такого покарання з випробуванням, де іспитовий строк обвинуваченому слід визначити середнім терміном.

Окрім цього суд зазначає, що вироком Бережанського районного суду від 09 жовтня 2018 року (а.с. 50-51), ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, за яким йому призначено покарання у виді позбавлення волі терміном на 3 (три) роки), на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком в 1 (один) рік, покладено обов`язки відповідно до п.п. 1, 2 ч.1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України.

Як вбачається із змісту зазначеного вироку, кримінальне праворушення було вчинено засудженим 14 березня 2018 року. Вирок набрав законну силу 09 листопада 2018 року.

Отже, за фактом вчинення обвинуваченим ОСОБА_5 23 серпня 2018 року кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, яке є предметом цього вироку, обвинуваченому слід призначити покарання за правилами ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів згідно даного вироку та вироку суду від 09 жовтня 2018 року.

Долю речових доказів та процесуальних витрат по справі вирішити відповідно до положень кримінально-процесуального законодавства.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 368, 373, 370-374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України за яким призначити йому основне покарання у виді позбавлення волі терміном на 2 (два) роки.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю вчинених злочинів, передбачених ч.2 ст. 190 КК України за новим вироком суду від 14 грудня 2018 року (призначене покарання у виді 2 ( двох) років позбавлення волі) та за ч.3 ст. 185 КК України, згідно вироку Бережанського районного суду Тернопільської області від 09 жовтня 2018 року (призначене покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі), шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Остаточно вважати ОСОБА_5 засудженим до основного покарання у виді 3 ( трьох) років позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного йому основного покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк в 1 (один) рік 6 ( шість) місяців.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч.1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_5 в користь держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судової товарознавчої експертизи №-6-722/18 від 13 вересня 2018 року в розмірі 572 ( п`ятсот сімдесят дві) гривні 00 коп.;

Речовий доказ мобільний телефон «Nokia» синьо-фіолетового кольору, із ІМЕІ: НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні у камері схову речових доказів Бережанського ВП ГУНП в Тернопільській області (а.с. 38) повернути потерпілому ОСОБА_6 .

Апеляція на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду через Бережанський районний суд Тернопільської області. Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Обвинуваченому також роз`яснюється його право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області ОСОБА_1