Справа № 202/4/19
Провадження № 1-кс/202/268/2019
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

10 січня 2019 року м. Дніпро

слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 ,

слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Миколаїв, громадянин України, одружений, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002242 від 14.11.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.
Згідно з матеріалами клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що 14.11.2018 року у ОСОБА_5 разом з двома невстановленими чоловіками, виник спільний злочинний умисел направлений на вчинення нападу на водія автомобіля ВАЗ 21124 чорного кольору номерний знак НОМЕР_1 служби таксі «Форсаж» ОСОБА_8 , який перевозив їх на вказаному автомобілі, з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу та з погрозою застосування такого насильства (розбій).

Реалізуючи свій злочинний умисел 14.11.2018 року приблизно о 06.15 годин ОСОБА_5 разом з двома невстановленими чоловіками прибули на територію за адресою: м. Павлоград, вул. І.Богуна, 142, де розташована будівля у якій знаходиться офіс служби таксі «Форсаж» та побачили автомобіль таксі марки ВАЗ 21124 чорного кольору номерний знак НОМЕР_1 , у якому знаходився водій ОСОБА_8 та пасажир ОСОБА_9 . Знаходячись біля вказаного автомобіля, заздалегідь розподіливши ролі, з метою реалізації злочинного умислу, направленого на вчинення розбійного нападу, з погрозою застосування ножа, який був у невідомого чоловіка, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_5 відчинив водійські дверцята вказаного автомобіля де на водійському сидінні знаходився ОСОБА_8 . Після того ОСОБА_5 керуючись злочинним, протиправним умислом, спрямованим на скоєння нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу та з погрозою застосування такого насильства (розбій), за попередньою змовою групою осіб, наніс не менше 12 ударів кулаком по голові ОСОБА_8 . В той час невстановлений чоловік наніс два удари ногою ОСОБА_8 зі сторони пасажирських дверей. Після того ОСОБА_5 продовжуючи реалізацію спільного, злочинного умислу за одяг витягнув ОСОБА_8 з автомобіля та знаходячись біля автомобіля наніс йому не менше 5 ударів кулаком по голові, від яких останній впав на землю. Після того до ОСОБА_8 підійшли двоє невстановлених чоловіків, один з яких тримав у руці ножа, та разом з ОСОБА_5 нанесли ОСОБА_8 не менше 7 ударів ногами по голові, рукам, животу та спині. Під час нанесення ударів ногами чоловіки вимагали у ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 6000 гривень. В процесі нанесення ударів ОСОБА_8 вдалося вирватися та він почав тікати від нападників. Один з невстановлених нападників почав бігти за ОСОБА_8 з ножем у руці та погрожувати його застосуванням. Не наздогнавши ОСОБА_8 невстановлений чоловік з ножем повернувся до автомобіля ВАЗ 21124 номерний знак НОМЕР_1 , на територію служби таксі «Форсаж». Після того, продовжуючи реалізацію спільного, злочинного умислу на незаконне збагачення за рахунок майна, яке їм не належить, розуміючи, що майно, яке знаходиться в автомобілі є чужим майном ОСОБА_5 разом з двома невстановленими чоловіками за попередньою змовою проникли до салону автомобіля ВАЗ 21124 номерний знак НОМЕР_1 , звідки заволоділи мобільним телефоном LENOVO A536 чорного кольору, imei1: НОМЕР_2 , imei2: НОМЕР_3 та паспортом громадянки України на ім`я ОСОБА_10 . В подальшому, продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_5 за попередньою змовою з двома невстановленими чоловіками ножем прорізали шини чотирьох коліс та палицею розбили заднє скло автомобіля ВАЗ 21124 номерний знак НОМЕР_1 , після чого зникли з місця злочину у невідомому напрямку.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_5 кваліфікуються за ч.2 ст. 187 КК України.

14.11.2018 року слідчим відділом Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області відомості про вказане кримінальне правопорушення було внесено до ЄРДР за №0002242 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

14.11.2018 року о 12.40 годин ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України було затримано за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

15.11.2018 рокуОСОБА_5 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України.

16.11.2018 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 12 січня 2019 року до 12 години 40 хвилин.

Слідчий в обґрунтування необхідності продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 зазначив, що під час проведення досудового розслідування необхідно завершити ряд слідчих дій на території Дніпропетровської області, а саме: провести негласні слідчі (розшукові) дії;встановити двох осіб, які вчинили розбійний напад, повторно допитати потерпілого ОСОБА_8 , провести слідчий експеримент із встановленими свідками.

Крім цього, посилався на існування ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме на те, що підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, та, знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, з метою уникнення відповідальності за вчинений ним злочин може переховуватися від органу досудового розслідування та, в подальшому, від суду. Крім того, підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, шляхом підбурювання, вмовляння чи залякування, а також вчинити інші кримінальні правопорушення.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав.

Захисник в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання, посилаючись на необґрунтованість підозри та просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний період часу з 22:00 год. до 06:00 години ранку, із застосуванням електронного засобів контролю.
Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника.
Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, кримінальне провадження № 0002242, заслухавши думку прокурора, слідчого, захисника, підозрюваного, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що 14.11.2018 року о 12.40 годин ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України було затримано за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

15.11.2018 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України підтверджується наступними доказами: протоколом огляду місця події від 14.11.2018 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 ; протоколом впізнання особи за участю ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом огляду предмету; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ; протоколом впізнання за участю свідка ОСОБА_9 .

Слідчий суддя не приймає до уваги посилання підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника щодо необґрунтованості підозри з огляду на наступне.
Так, згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.
Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що у рішенні ЄСПЛ у справі «Соловей і Зозуля проти України» останній зазначив, що суд має перевірити не лише дотримання процесуальних норм національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої особу взято під варту.
Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «К.Ф. проти Німеччини» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.
Отже, слідчий суддя, враховуючи стадію досудового розслідування, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fох, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), п. 32, Series A, № 182).
Слідчий суддя вважає, що посилання захисника та підозрюваного на необґрунтованість підозри є суб`єктивною оцінкою сторони захисту, зумовленою вибірковим висвітленням інформації з матеріалів кримінального провадження та наведенням протиріч. Разом з цим, матеріали клопотання та кримінального провадження підтверджують існування обґрунтованої підозри на тому етапі розслідування під час якого слідчий звернувся із клопотанням про продовження строку запобіжного заходу, та із врахуванням обсягу проведених та не проведених слідчих дій.
При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.
Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи лише з фактичних даних, що містяться в матеріалах клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин та із врахуванням обсягу проведених слідчих дій.
З приводу доведення існування ризиків зазначених слідчим у клопотанні, передбачених п. 1, п. 3, п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя зазначає наступне.
Згідно зі змістом клопотання, слідчий в обґрунтування наявності ризиків, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, зазначив, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, а тому, підозрюваний ОСОБА_5 , знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, з метою уникнення відповідальності за вчинений ним злочин може переховуватися від органу досудового розслідування та, в подальшому, від суду.

Слідчий в своєму клопотанні вказував на наявність ризику, передбаченого п.п. 3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні шляхом підбурювання, вмовляння чи залякування, а також вчинити інші кримінальні правопорушення.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що зазначені ризики, передбачені п.1, п.3, п.5 ч.1 ст. 177 КПК України є обґрунтованими та мотивованими.
Ухвалою слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 листопада 2018 року відносно ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 12 год. 40 хв. 12 січня 2019 року.
Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10.01.2019 року строки досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002242 було продовжено до чотирьох місяців.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Враховуючи викладене, слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, обґрунтованість існування ризиків, передбачених п. 1, п. 3, п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та встановлені під час судового розгляду обставини, слідчий суддя вважає, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки на даний час по зазначеному кримінальному провадженню ще не проведено усіх слідчих дій, спрямованих на перевірку отриманих доказів.

Крім цього, слідчий суддя, при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, враховує дані про особу ОСОБА_5 , який одружений, має на утриманнімалолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вважає, що прокурором доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного, у зв`язку з чим дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 176, 182, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, до 15 години 00 хвилин 10 березня 2019 року.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1