ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/2483/19
провадження № 1-кс/753/1035/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"12" лютого 2019 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі
головуючого слідчого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
адвоката скаржника ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_4 , в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , щодо неповернення тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні внесеному № 0000246 від 10.12.2018,
В С Т А Н О В И В :
До Дарницького районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_4 , в інтересах ОСОБА_5 в якій останній просить зобов`язати слідчого негайно повернути ОСОБА_5 майно, вилучене відповідно до протоколу обшуку, проведеного 17.01.2019 року.
Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до ухвали слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 18.12.2018 року за місцем проживання ОСОБА_5 у квартирі АДРЕСА_1 був проведений обшук, в ході якого було вилучено майно ОСОБА_5 . Зазначив, що вилучене майно має статус тимчасово вилученого майна, оскільки не входить до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку та не відноситься до предметів, які вилучені законом з обігу, у відповідності до ч.7ст.236 КПК України.
Оскільки слідчий чи прокурор не звернулись до суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна в порядку ч.5ст.171 КПК України, просить повернути тимчасово вилучене майно.
В судовому засіданні захисник скаргу підтримав та просив її задовольнити, з викладених у ній підстав.
В судовому засіданні прокурор проти скарги заперечував та просив відмовити у її задоволені.
Дослідивши матеріали скарги, додані до неї докази, матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного.
В ч. 7 ст.236 КПК України, крім іншого, вказано про те, що вилучені під час обшуку слідчим, прокурором речі та документи, які не входять до переліку щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 18.12.2018 року про надання дозволу на проведення обшуку визначений перелік речей та документів, щодо яких надано судом дозвіл на їх відшукування та вилучення.
На підставі ухвали слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 18.12.2018 року слідчими було проведено обшук 17.01.2018 року, під час якого було вилучено речі, які не входять до переліку, щодо якого надано дозвіл.
Враховуючи те, що в ухвалі слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 18.12.2018 року не було надано дозволу на відшукання будь-яких речей і документів у відповідності до ст.ст.234-236 КПК України, вилучене майно має статус тимчасово вилученого майна.
Частина 1 ст.167 КПК України дає визначення підставам тимчасового вилучення майна, які зазначаються як фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Тобто, застосування інституту тимчасового вилучення майна можливе відносно підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене майно і лише до вирішення питання про арешт такого майна або до його повернення, що свідчить про конкретне визначення законодавцем можливої наступної долі тимчасово вилученого майна, при цьому можливість визнання такого майна речовим доказом без накладення на нього арешту відсутня.
Згідно з ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим майном може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо.
Випадки припинення тимчасового вилучення майна передбачені в ст. 169 КПК України, де вказано, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним ; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених ч.5 ст.171 та ч.6 ст.173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.
При цьому, в ч. 5 ст.171 КПК України вказано, що клопотання прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст. 235 КПК України, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом наступного дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
В даному випадку, зазначене в ч. 5 ст.171 КПК України клопотання про арешт тимчасово вилученого майна подано не було, при цьому слідчий не повернув тимчасово вилучене майно особі, у якої воно було вилучено.
Аналізуючи правовий зміст ч. 7 ст. 236, ч.1 ст. 98 КПК України, та ч.2 ст.168 КПК України, де вказано, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку або огляду, можливо зробити висновок про те, що речі і документи, вилучені при проведенні обшуку, мають один з двох процесуальних статусів: 1) речі та документи, які входять до переліку щодо якого прямо надано дозвіл на їх відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку і 2) речі та документи, які не входять до цього переліку, тобто, - тимчасово вилучене майно, яке перебуває в такому статусі відповідно до ч.1 ст.167 КПК України до вирішення питання про його арешт або повернення.
Таким чином, визнання речовими доказами можливо лише вилучених речей і документів, які входили до переліку щодо якого судом прямо надано дозвіл на їх відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, арештованого майна відповідно до правил ст. 98 КПК України, але визнання речовими доказами тимчасово вилученого майна за минуванням стадії накладення на нього арешту відповідно до правил ч.5 ст.171 КПК України, діючим КПК України не передбачено.
Такий процесуальний порядок щодо тимчасово вилученого майна узгоджується і з вимогами Глави 16 КПК України і ч.7 ст.236 КПК України.
В протилежному випадку втрачається сенс у вирішенні питання щодо припинення тимчасового вилучення майна згідно ст.169 КПК України, оскільки в такому процесуальному статусі воно перебуває лише до винесення постанови слідчим, прокурором про визнання його речовим доказом.
Оцінюючи зібрані по справі докази, аналізуючи правові позиції учасників процесу, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга є обґрунтованою і підлягає задоволенню, оскільки слідчий не накладаючи арешт на майно в кримінальному провадженні, яке розслідується по факту скоєння правопорушення, а не щодо конкретної особи, фактично вийшов за межі можливих варіантів щодо процесуальної долі такого майна, визначених ч.1 ст.167 КПК України (арешт або повернення), а також слідчим вилучено майно, яке не входить до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі від 18.12.2018 року.
Керуючись ст.ст. 167-169, 303-307, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В :
Скаргу адвоката ОСОБА_4 , в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , щодо неповернення тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні внесеному № 0000246 від 10.12.2018 задовольнити.
Зобов`язати старшого слідчого СВ Дарницького УПГУ НП в м. Києві ОСОБА_6 повернути ОСОБА_5 майно, що було тимчасово вилучене під час обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , а саме, зошити у кількості шість штук, документи ФОП ОСОБА_7 , три зошити з записами від руки, чотири модеми, вісім флешок, десять зошитів із записами від руки з підрахунками, ноутбук НР, інше майно.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: