Cправа № 700/512/19
Провадження № 1-кс/700/194/19
"18" травня 2019 р. Лисянський районний суд Черкаської області у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3 ,
захисника: ОСОБА_4 ,
підозрюваного: ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Лисянка погоджене з прокурором клопотання заступника начальника СВ Лисянського ВП Звенигородського ВП ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Мнишин Гощанського району Рівненської області, українець, громадянин України, освіта середня, не працюючий, не судимий, не військовозобов`язаний, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України,
Заступник начальника слідчого відділу Лисянського ВП Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області звернувся до суду з клопотанням про про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .
Дане клопотання мотивує тим, що 16 травня 2019 року приблизно о 22.20 годині, ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в м. Корсунь-Шевченківський в районі перехрестя вул. Ярослава Мудрого та вул. Шевченка, на ґрунті миттєво виниклих неприязних відносин, не маючи наміру позбавити життя потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не передбачаючи можливості настання його смерті від вчиненої ним дії, хоча повинен був і міг передбачити, наніс один удар кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_7 , який від нанесеного удару не втримався на ногах, впав з положення стоячи з наступним ударом правою лобною ділянкою голови об тротуарну плитку у результаті чого отримав тілесні ушкодження у вигляді набряку головного мозку, крововиливи в оболонки головного мозку, черепно-мозкова травма, від чого відразу ж помер.
За таких обставин, своїми діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 119 КК України, тобто вбивство, вчинене через необережність.
Отже, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України.
Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання слідчого обґрунтовуючи його тим, що підозрюваний може переховуватись від органів слідства, впливати на свідків, може продовжити злочинну діяльність, а тому наявні ризики передбачені ст. 177 КПК України.
Захисник та підозрюваний проти клопотання заперечували та просили відмовити в його задоволенні з підстав не доведення ризиків визначених ст. 177 КПК України, наявності стійких соціальних зв`язків, відсутність ухилення від слідства та суду підозрюваним.
Слідчий суддя встановив, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, на що вказують свідки та зібрані слідчим матеріали кримінального провадження. Інформація про вчинення вказаного кримінального правопорушення внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 17 травня 2019 року, ОСОБА_5 затримано 17 травня 2019 року в порядку ст. 208 КПК України.
Підозрюваний вину у вчиненні кримінального правопорушення, за яким йому оголошено підозру визнає повністю.
Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; наявність судимостей у обвинуваченого.
Відповідно до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. При цьому підставою для застосування такого запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 вказаної вище статті.
Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
З матеріалів клопотання та кримінального провадження вбачається, що підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є те, що підозрюваний може переховуватись від органів слідства, впливати на свідків, може продовжити злочинну діяльність.
Проте до клопотання та у судовому засіданні не надано жодних належних доказів того, що підозрюваний може продовжити злочинну діяльність, так-як раніше не судимий, сам злочин вчинено з необережності. Крім цього, відсутні докази яким чином та з якою метою може впливати на свідків.
Сам ОСОБА_5 позитивно характеризується за місцем проживання, має стійкі соціальні зв`язки, постійне місце проживання, дружину та на утриманні двох малолітніх дітей.
Проте, прокурором доведено обґрунтованість підозри у вчиненні підозрюваним злочину середньої тяжкості, та можливість перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Зокрема це полягає в тому, що підозрюваний офіційно не працевлаштований, зареєстрований в іншій області, що за певних обставин може викликати також ризик, визначений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Таким чином, прокурором не доведено недостатності застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.
Так, згідно позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у п. 79 рішення у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, не можна вирішувати абстрактно. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.
Саттею 194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Виходячи з наведеного, вважаю що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту забезпечить виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків, а також буде запобігати його спробам переховуватись від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 181, 184, 186, 194, 195, 196, 309 КПК України, слідчий суддя,
Клопотання заступника начальника СВ Лисянського ВП Звенигородського ВП ГУ НП України в Черкаській області ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 задовольнити частково.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту шляхом заборони підозрюваному залишати своє житло за адресою: АДРЕСА_2 у певний період доби:
з 22 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. кожної доби, окрім як з метою виконання обов`язків, покладених на нього цією ухвалою.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 на підставі ст. 194 ч. 5 КПК України такі обов`язки:
- прибувати за викликом слідчого до Лисянського ВП Звенигородського ВП ГУ НП України в Черкаській області за першою вимогою;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- носити електронний засіб контролю в разі його застосування слідчим чи органом поліції;
- здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон, а також інші документи, які дають право на виїзд з України;
- утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні, де він є підозрюваним;
- не відвідувати заклади дозвілля, де проводиться продаж алкогольних напоїв.
Роз`яснити підозрюваному підозрюваному, що відповідно до частини 5 статті 181 КПК України, працівники поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.
Визначити строк дії ухвали два місяці, до 18 липня 2019 року включно.
Виконання ухвали покласти на Корсунь-Шевченківський та Лисянський ВП Звенигородського ВП ГУ НП України в Черкаській області.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Черкаської області протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1