Справа № 761/5015/19
Провадження № 1-кс/761/3672/2019
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 лютого 2019 року cлідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , представника володільця майна ТзОВ «Дельта актив груп» - адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання представника ТзОВ «Дельта актив груп» - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна-
в с т а н о в и в :
до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва звернувся представник ТзОВ «Дельта актив груп» - адвокат ОСОБА_4 із клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного м. Києва від 16.01.2019 року у справі № 761/980/19.
В обгрунтування заявленого клопотання зазначає, що СУ ФР ГУДФС у м. Києві здійснює досудове розслідування кримінального провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000053 від 19.04.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16.01.2019 року задоволено клопотання старшого слідчого 1-го ВРКП СУ ФР ГУДФС у м. Києві ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, а саме на: «газ природній», який надійшов на адресу ТОВ «ДЕЛЬТА АКТИВ ГРУП» (код ) та який зберігається у підземному сховищі газу (ПСГ) ПАТ «Укртрансгаз» () у розмірі 1 986,426 тис. куб. м.
Товариство з обмеженою відповідальністю "ДЕЛЬТА АКТИВ ГРУП" вважає, що постановлена 16 січня 2019 року у кримінальній справі № 761/980/19 (провадження № 1-кс/761/1222/2019) ухвала є незаконною/необґрунтованою та такою, що постановлена з неправильним застосуванням норм процесуального права та із порушенням норм КПК України, що, в свою чергу, призвело до поспішного та передчасного постановлення зазначеної ухвали та порушення прав власника арештованого майна.
Вказує, що «газ природній», який надійшов на адресу ТОВ «ДЕЛЬТА АКТИВ ГРУП», та яких зберігається у підземному сховищі газу «ПСГ» ПАТ «Укртрансгаз» у розмірі 1 986, 426 тим.куб.м. не є доказом злочину та не може зберегти на собі сліди злочину або містять інші відомості , які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Майно, на яке накладено арешт не є об`єктом кримінально протиправних дій, в тому числі, грошима, що набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Зазначає, що звертаючись до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, старший слідчий 1-го ВРКП СУ ФР ГУДФС у м. Києві не навів достатніх підстав і мету відповідно до положень статті 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, а слідчий суддя, постановляючи ухвалу від 16 січня 2019 року (кримінальна справа № 761/980/19), об`єктивно не врахував наведені обставини та постановив ухвалу, яка, по суті, суперечить вимогам кримінального процесуального законодавства.
Надана слідчим постанова від 07.11.2018 року, якою «природній газ», який надійшов на адресу ТОВ «ДЕЛЬТА АКТИВ ГРУП» та зберігається в ПСГ (підземних сховищах газу) ПАТ «Укртрансгаз» у розмірі 1 986,426 тис.куб.м. - визнано речовими доказами, не є належним та допустимим при вирішенні питання щодо накладення арешту, оскільки не вбачається - з яких саме підстав та обставин органом досудового розслідування була винесена дана постанова.
До того ж, посадові особи ТОВ «ДЕЛЬТА АКТИВ ГРУП» не є підозрюваними, обвинуваченими у кримінальному провадженні №0000053 від 19.04.2018 року.
Враховуючи вищевикладене просить скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16.01.2019 року у справі № 761/980/19 (провадження № 1-кс/761/1222/2019).
В судовому засіданні представник володільця майна ТзОВ «Дельта актив груп» - адвокат ОСОБА_4 вимоги клопотання підтримав, надав пояснення аналогічні його доводам, просить таке задовольнити.
Слідчий щодо скасування арешту майна заперечив, вважає клопотання безпідставним, а раніше накладений арешт обґрунтованим та таким, в якому не відпала потреба. Вказує, що адвокат ОСОБА_4 не має повноваження представника ТОВ «ДЕЛЬТА АКТИВ ГРУП», а тому не може подавати такого роду клопотання.
Заслухавши пояснення представника володільця майна, думку слідчого, ознайомившись із доводами клопотання, дослідивши надані учасниками докази та матеріали, оцінивши їх в сукупності за своїм внутрішнім переконанням, слідчий суддя зазначає наступне.
СУ ФР ГУДФС у м. Києві здійснює досудове розслідування кримінального провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000053 від 19.04.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.
Згідно фабули внесеного до реєстру провадження, вбачається, що відповідно до отриманих матеріалів ОУ ГУ ДФС у м. Києві та повідомлення Енергетичної митниці ДФС про протиправне діяння, що містить ознаки злочинів встановлено, що службові особи ТОВ «ДЕЛЬТА АКТИВ ГРУП» () в порушення встановленого Митним Кодексом Українита іншими актами законодавства України порядку переміщення товарів через митний кордон України при здійсненні імпорту товару «Газ природний у газоподібному стані», придбаного у компанії «DXT Commodities SA» (Швейцарія), у березні 2018 році за митними деклараціями №UA903010/2018/003351, №UA903010/2018/003700, №UA903010/2018/003352 та №UA903010/2018/003699, не сплатили митних платежів з податку на додану вартість у загальній сумі 84 398 043,64 грн., що є особливо великим розміром.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16.01.2019 року у справі № 761/980/19 накладено арешт на «газ природній» який надійшов на адресу ТОВ «ДЕЛЬТА АКТИВ ГРУП» () та який зберігається у підземному сховищі газу (ПСГ) ПАТ «Укртрансгаз» () в об`ємі 1 986,426 тис.куб.м.
Як вбачається із вказаної ухвали, арешт на майно накладено з огляду на те, що з урахуванням обставин згаданого кримінального провадження, вилучене майно цілком відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а відтак обґрунтовано має правовий статус речових доказів, а тому з метою забезпечення їх збереження, слідчий суддя дійшов висновку про доцільність арешту цього майна.
Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотання, а також здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить із наступного.
За приписами ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно ст. 7 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, а також недоторканості права власності, відповідно до якої позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Так, відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.
За вимогами ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку . Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення, в тому числі, збереження речових доказів; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно вимог ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
У відповідності до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
За приписами ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Виходячи з вказаної процесуальної норми, саме на заявника покладається обов`язок довести ті обставини, які можуть стати підставою для скасування арешту.
Отже, власник майна повинен навести докази того, що на цій стадії розслідування втратив свою актуальність вищезазначений захід забезпечення або ж під час його застосування таке рішення прийняте безпідставно, тобто без урахування певних суттєвих обставин.
Незважаючи на вказане, заявником не наведено достатніх доводів на підтвердження поданого клопотання.
В судовому засіданні представник ТОВ «ДЕЛЬТА АКТИВ ГРУП» не заперечив, що необхідні збори та платежі за імпортований газ сплачено не у повному розмірі.
Виходячи із вищевказаних встановлених обставин, арештоване майно відповідає критеріям речового доказу, що передбачені ст. 98 КПК України, досудове розслідування кримінального провадження ще не завершено, відтак потреба у арешті майна не відпала, актуальність арешту майна та відповідно збереження речових доказів, не зникла.
З врахуванням наведеного, слідчий суддя приходить до висновку, що заявлене клопотання є безпідставним та задоволенню не підлягає.
Доводи слідчого про відсутність повноважень у захисника ОСОБА_4 на представництво інтересів ТОВ «ДЕЛЬТА АКТИВ ГРУП» слідчим суддею до уваги не приймаються, оскільки повноваження адвоката підтверджено відповідним ордером та договором про надання правової допомоги, укладеним між ним та ОСОБА_5 , який в свою чергу є представником ТОВ «ДЕЛЬТА АКТИВ ГРУП» за довіреністю від 23.10.2018 року, засвідченої нотаріусом Держави Ізраїль А. Койеном. Окрім цього, адвокатом надано докази скасування довіреності на представника ТОВ «ДЕЛЬТА АКТИВ ГРУП» ОСОБА_6 , на якого слідчий вказував, як на представника ТОВ «ДЕЛЬТА АКТИВ ГРУП».
Керуючись ст. 7-9, 170, 174, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :
в задоволенні клопотання представника ТзОВ «Дельта актив груп» - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1