Справа № 456/2742/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/76/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2018 року м. Львів

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

Головуючої-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарях: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000226 від 12.02.2015р. за апеляційними скаргами прокурора ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_9 та в його інтересах захисників ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 22.05.2017р. щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ярушичі Стрийського району Львівської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України,
за участю: прокурорів ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

потерпілої ОСОБА_16 ,

представника потерпілої ОСОБА_17

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області 22.05.2017р. ОСОБА_9 визнано винуватим та засуджено за ч.1 ст. 115 КК України на 9 років позбавлення волі.
Обраний ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишено без змін.
Строк відбуття покарання ОСОБА_9 постановлено рахувати з 15.02.2015р., тобто з часу обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_9 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 15.02.2015р. до 22.05.2017р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Постановлено стягнути з ОСОБА_9 у дохід держави судові витрати за проведення експертиз в розмірі 22 679 грн. 04 коп.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_16 задоволено частково та постановлено стягнути з ОСОБА_9 на користь потерпілої 400 000 грн. моральної шкоди.
Вирішено питання про речові докази.

За вироком суду, ОСОБА_9 , будучи мисливцем з 1997р., достовірно знаючи «Положення про правила проведення полювань, поводження із зброєю та порядок видачі ліцензій на добування мисливських тварин», затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України №549 від 17.10.2011р., добре володіючи мисливською зброєю та маючи у власності гладкоствольну мисливську рушницю Німецького виробництва марки WERK HAENEL SUHI № НОМЕР_1 , калібру 16 мм, 12.02.2015р. приблизно о 18 год., знаходячись поблизу села Щасливе Дашавської селищної ради Стрийського району Львівської області, за межами населеного пункту, грубо порушуючи правила полювання, а саме: п.п.1.3, 1.4, 1.5, 1.13, 4.1, 4.2 вищевказаного Положення, здійснюючи незаконне полювання, за допомогою вказаної рушниці вчинив два постріли у лисицю. Саме у цей час потерпілий ОСОБА_18 , який перебував у лісі в цьому ж районі, почувши звуки пострілів, пішов у їх сторону, маючи за мету встановити особу що здійснює незаконне полювання. Перезарядивши рушницю двома патронами, та залишаючи рушницю у бойовому положенні, не ставлячи таку на запобіжник вистрілу, обвинувачений ОСОБА_9 виходячи з лісу побачив, що до нього наближається ОСОБА_19 та його протиправні дії викриті. Боячись бути затриманим, ОСОБА_9 , намагався втекти, однак потерпілий ОСОБА_19 наближався до нього і приблизно через 700-800м наздогнав обвинуваченого, схопивши за плече розвернув його, у процесі чого обвинувачений нехтуючи правилами поводження з вогнепальною зброєю, а саме: п.п. 3.7, 3.8 вищевказаного Положення, направив на потерпілого ОСОБА_19 заряджену мисливську рушницю зняту із запобіжника Німецького виробництва марки WERK HAENEL SUHI № НОМЕР_1 , калібру 16 мм., однак ОСОБА_18 відбив рукою направлений на нього ствол рушниці у сторону. У цей момент ОСОБА_9 , натиснувши на один з пускових гачків, здійснив постріл, в результаті чого, потерпілий спіткнувся і присів на землю. В подальшому ОСОБА_9 , боючись бути затриманим, почав втікати тримаючи рушницю в одній руці, а ОСОБА_19 наздоганяв його, намагаючись встановити особу та затримати обвинуваченого. Пробігши ще близько 100-150 метрів по польовій дорозі, та бачачи, що не взмозі втекти і те, що потерпілий наближається до нього і знімає його на камеру мобільного телефону, ОСОБА_9 , відганяв потерпілого нецензурною лайкою, а коли потерпілий наблизився до нього то ОСОБА_9 розуміючи, що він викритий потерпілим під час вчинення неправомірних дій по незаконному полюванню та незаконному застосуванню відносно потерпілого зброї, розвернувся у сторону потерпілого ОСОБА_20 , став у положення для стрільби, приклав праву руку на рукоятку рушниці, скерував заряджену мисливську рушницю Німецького виробництва марки WERK HAENEL SUHI № НОМЕР_1 , калібру 16 мм. зняту із запобіжника, у ділянку життєво важливого органу голову потерпілого, натиснувши на другий пусковий гачок, здійснив постріл у нещільний притул в обличчя потерпілого, тим самим спричинивши останньому одне вхідне вогнепальне дробове пошкодження голови з ушкодженням кісток черепа та тканини головного мозку, яке згідно з висновком судово-медичної експертизи за №26/2013 від 16.03.2015р., є тяжким тілесним ушкодженням небезпечним для життя у момент спричинення, та перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням смерті. Після цього, ОСОБА_9 , не надавши допомогу потерпілому, покинув місце події. Крім цього, з метою приховання слідів злочину забрав з місця події мобільний телефон, яким потерпілий знімав його на камеру вмонтовану у телефон, та спалив вдома свій одяг в якому був одягнутий та знищив пижі від патронів.
Не погоджуючись із даним вироком апеляційні скарги подали прокурор ОСОБА_8 , обвинувачений ОСОБА_9 та в його інтересах захисники ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеність вини обвинуваченого та вірність кваліфікації його дій, просить оскаржуваний вирок скасувати у зв`язку із невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_9 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначити йому покарання у виді 12 років позбавлення волі. У решті вирок суду залишити без змін.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог прокурор покликається на те, що судом першої інстанції належним чином не враховано тяжкість вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, яке є особливо тяжким, пов`язане із позбавленням життя людини. Окрім цього, судом першої інстанції залишено поза увагою факт приховування обвинуваченим вчиненого злочину з метою уникнення відповідальності за скоєне, та надання неправдивих показань про обставини події. Зазначає, що обвинувачений покинув місце події після скоєного, не пересвідчившись чи потрібна потерпілому медична допомога. Окрім цього, при призначенні ОСОБА_9 покарання судом не у повній мірі враховано позицію потерпілої, яка просила призначити обвинуваченому максимальне покарання, оскільки вона залишилась без чоловіка, а їхня дитина без батька, який утримував їхню сім`ю. Спричинену потерпілій шкоду не відшкодовано.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_9 , не погоджуючись із оскаржуваним вироком, заперечив свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. Вказує, що подія, яка відбулася, була спровокована потерпілим, який хотів відібрати у нього зброю. Зазначає, що не натискав на спускові гачки та не мав наміру вбивати потерпілого, який його переслідував та нападав на нього, затримував, розвертав до себе, брав рушницю за ствол.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_10 просить оскаржуваний вирок скасувати повністю та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. В обґрунтування своїх апеляційних вимог покликається на незаконність та необґрунтованість оскаржуваного вироку. Зазначає про неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження, істотні порушення норм кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Вважає, що оскаржуваний вирок було постановлено незаконним складом суду. Так, під час підготовчого засідання було прийнято ухвалу про призначення запасного судді. Разом з тим, розгляд кримінального провадження здійснювався визначеною колегією суддів, а визначення запасного судді так і не відбулось. Окрім цього, вважає, що всупереч положенням ст. 131-1 Конституції України, прокурор у судовому засіданні підтримував державне обвинувачення, а не публічне обвинувачення. Публічне обвинувачення ОСОБА_9 не висувалось.

У доповнення до апеляційної скарги захисник ОСОБА_10 зазначає про те, що органом досудового розслідування та прокурором під час відкриття провадження не було роз`яснено ОСОБА_9 права про можливість розгляду кримінального провадження щодо нього судом присяжних. Не було таке право роз`яснено обвинуваченому і судом першої інстанції. Стверджує, що у кримінальному провадженні не доведено вини обвинуваченого, мотив, мета, і доказів про їх доведеність немає. Усі клопотання захисту, подані з метою усунення суперечливих даних, судом не задоволено. Окрім цього, матеріали кримінального провадження та докази, надані стороною обвинувачення, у більшій частині є недопустимими та неналежними, оскільки зібрані всупереч вимогам КПК України, зокрема, не уповноваженими особами, та із порушенням права ОСОБА_9 на захист. Наведені доводи судом першої інстанції не спростовано. У ході судового розгляду залишились недослідженими обставини, з`ясування яких має істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого рішення.

Покликається на те, що у день затримання ОСОБА_9 , під час оголошення йому підозри та його допиті як підозрюваного було порушено право на захист останнього, з огляду на те, що дані слідчі дії по часу проводились раніше від години, на яку слідчим викликалась захисник. Разом з тим, клопотання захисту про витребування необхідних документів із слідчого підрозділу та прокуратури судом першої інстанції безпідставно відхилено.

Оскільки обвинувачення ґрунтується на відеозапису та його огляді, вважає, що є необхідність у допиті учасників даної слідчої дії, зокрема слідчого та понятих, про що і клопотала сторона захисту.

Покликається на наявність у матеріалах кримінального провадження документів, які протирічать один одному. Так, зазначає про відсутність у матеріалах кримінального провадження даних про те, що іншим слідчим, окрім ОСОБА_21 , було доручено проведення досудового розслідування у даному провадженні. Разом з тим, іншими слідчими органу досудового розслідування починаючи з 2 год. 13.02.2015р. проводились слідчі дії допит свідків, тощо. У матеріалах кримінального провадження є постанова т.в.о. Начальника СУ ГУ МВС України у Львівській області про створення слідчої групи від 13.02.2015р. (поновлення слідчої групи), до якої включено особи різних слідчих підрозділів. При цьому, постанова прокурора про доручення здійснення досудового розслідування іншому органу відсутня у матеріалах провадження. Відсутні і дані що обов`язкові до внесення до ЄРДР. За таких обставин захист звертався із клопотанням про допит певних слідчих та осіб, але у такому безпідставно було відмовлено. Окрім цього, судом було відмовлено і у задоволенні клопотання захисту про витребування та дослідження відомостей про розмови потерпілого перед настанням події, які, на думку апелянта, мають істотне значення для ухвалення законного рішення. У матеріалах кримінального провадження відсутня постанова про відібрання зразків крові у ОСОБА_9 , як від 16 так і від 20 лютого 2015р., а також відсутні відповідні протоколи.

Вказує, що судом першої інстанції не було прийнято рішення щодо допустимості доказів.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_11 просить скасувати оскаржуваний вирок та призначити новий розгляд у суді першої інстанції із стадії підготовчого судового засідання, в іншому складі суду. В обґрунтування своїх вимог покликається на незаконність та необґрунтованість оскаржуваного вироку, який постановлено із неправильним застосування закону України про кримінальну відповідальність, з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, невідповідністю висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження. Викладені у вироку обставини події не підтверджені жодним належним та допустимим доказом, не встановлено очевидців події. Покликається на відсутність в обвинуваченого прямого умислу на позбавлення життя потерпілого, який, згідно показань ОСОБА_9 , поводив себе неправомірно, переслідував обвинуваченого, відбирав у нього зброю, підбив лівою рукою стволи, тим самим направивши їх собі в ділянку голови, внаслідок чого пролунав постріл. Зазначає, що суд першої інстанції не надав правильної оцінки висновку експерта № 52, згідно якого у ОСОБА_9 було виявлено множинні лінійні подряпини тильної поверхні правої кисті, які могли утворитись і від гілок кущів, що на думку захисту, підтверджує показання обвинуваченого про те, що у момент коли потерпілий забирав у нього рушницю, яка була заряджена, у заведеному стані та не поставлена на запобіжник, а на курки могли подіяти як трава чи гілки кущів, так і зірватись його пальці, які були на запобіжній скобі.

Звертає увагу, що висновок ситуативної балістичної експертизи № 1464 від 19.05.2015р. та показання експерта ОСОБА_22 при першому складі суду спростовують наведенні в обвинувальному акті та у вироку суду обставини щодо вчинення ОСОБА_9 умисного вбивства потерпілого. Разом з тим, суд першої інстанції, дослідивши вказаний висновок експертизи, всупереч вимогам КПК України, не покликався на нього як на доказ та не спростував його. Окрім цього, суд безпідставно та незаконно відмовив у допиті експерта, який проводив дану експертизу, а також у допиті експертів психолога та психіатра, експертизи яких були оголошені у судових засіданнях. Вважає, що висновок судово-психіатричного експерта № 56 від 08.04.2015р. є недопустимим доказом, оскільки такий отримано з істотними порушеннями прав людини та основоположних свобод, а клопотання сторони захисту про призначення судової психологічної експертизи судом першої інстанції відхилено. Інші письмові клопотання сторони захисту так і не були вирішені. Покликається на те, що суд першої інстанції незаконно прийняв як доказ та покликався на такий у вироку заяву ОСОБА_9 від 15.02.2015р., у якій останній надав певні пояснення, будучи у невідомому процесуальному статусі, без захисника та без роз`яснення йому права відмовитись від дачі показань.

Вважає, що суд першої інстанції не взяв до уваги порушення стороною обвинувачення права на захист, що виразилось у відмові надати матеріали кримінального провадження для ознайомлення, а також те, що обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні не відповідає вимогам закону, оскільки у такому не чітко та не конкретно викладено формулювання обвинувачення у частині спрямованості умислу обвинуваченого, мети та мотиву його діянь. Окрім цього, зазначає, що суд першої інстанції незважаючи на письмове клопотання сторони захисту, всупереч вимогам КПК України, усно, необґрунтовано відмовив у допиті заявлених стороною захисту експертів, свідків, захисника ОСОБА_23 , а також у допиті понятих і слідчих, які проводили слідчі дії, протоколи яких оголошувались у судовому засідання.

Заслухавши доповідь судді, виступ прокурорів, які підтримали апеляційну скаргу прокурора та заперечили апеляційні скарги інших учасників судового провадження, виступ захисниківОСОБА_10 , ОСОБА_11 , обвинуваченого ОСОБА_9 , які підтримали апеляційні скарги, подані в інтересах обвинуваченого та заперечили апеляційні вимоги прокурора, думку потерпілої ОСОБА_16 та її представника ОСОБА_17 , які підтримали апеляційну скаргу прокурора та заперечили апеляційні скарги інших учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що такі до задоволення не підлягають, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Колегія суддів вважає, що дані вимоги закону судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного вироку дотримані.

Вирок суду ухвалений на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом першої інстанції відповідно до положень ст. 94 КПК України в їх сукупності, з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. На переконання колегії суддів, у вироку суду наведено належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини кримінального провадження, навівши такі у вироку, та прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у діях обвинуваченого ОСОБА_9 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, тобто у вчиненні умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині.
Дані обставини підтверджуються наявними у матеріалах кримінального провадження доказами, яким суд першої інстанції надав належну правову оцінку та вірно взяв до уваги, обґрунтувавши своє рішення.

Так, вина ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за наведених у вироку суду обставин, стверджується, зокрема, показаннями свідка ОСОБА_24 , який у судовому засіданні суду першої інстанції зазначив, що 12.02.2015р. близько 17 год. він, ОСОБА_25 та ОСОБА_19 поїхали у ліс біля хутора Щасливий перевірити, чи є сліди звірів. Зупинилися біля пасіки. Зброю з собою не брали, зупинилися біля пасіки, де пішли дорогою попри ліс. Пройшовши кілька метрів побачили свіжі людські сліди. Продовживши рух у напрямку підземки вони почули два постріли і пішли на їх звук щоб подивитися, хто стріляв. Вони йшли разом. Він йшов посередині, ОСОБА_25 йшов зліва до підземки, а ОСОБА_19 з права до виходу з лісу. Він рухався з ОСОБА_25 рівномірно, а ОСОБА_26 постійно віддалявся. У цей момент біля них пробіг пес, а потім він побачили відсутність ОСОБА_26 . Зателефонувавши ОСОБА_26 той відповів, що він на виході з лісу недалеко від автомобіля. Через певний час до нього подзвонив ОСОБА_19 та повідомив, що якийсь чоловік тікає від нього у сторону сажового заводу і це не ОСОБА_27 про якого вони думали. Вони повернулися до машини, а ОСОБА_19 не було. Він спробував ще раз додзвонитися до ОСОБА_26 , але той трубки не піднімав, тому запропонував ОСОБА_25 піти за ним. Знайшовши сліди ОСОБА_26 і сліди, які йому не належали, пішли цими слідами та вийшли на дорогу, де помітили ОСОБА_26 , який лежав на землі на спині у крові. Він взяв його за плечі і звернув на бік, щоб той не захлинувся. ОСОБА_25 провірив пульс і сказав, що ОСОБА_26 не живий. Вони викликали швидку та міліцію;
-аналогічними за змістом показаннями свідка ОСОБА_25 , наданими останнім у судовому засіданні суду першої інстанції;
-показаннями свідка ОСОБА_28 , який у судовому засіданні суду першої інстанції зазначив, що 12.02.2015р. він з ОСОБА_29 близько 15 год. 20 хв. пішли у ліс вигулювати собак. Пострілів не чули і нікого у лісі не бачили. Слідів не бачили. Звук компресорної станції було чути у лісі. Біля ОСОБА_19 знайшли його собаку;
-показаннями свідка ОСОБА_29 , який у судовому засіданні суду першої інстанції зазначив, що 12.02.2015р. він разом з ОСОБА_28 близько 15 год. пішли у ліс з боку «підземки» вигулювати собак. Пострілів вони не чули, було чути шум від підземки. Близько 17-17:30 год. вони виїхали з лісу. Як поверталися, одного з собак ОСОБА_28 не дочекалися, бо були близько від дому. В 22-23 год. приїхали працівники міліції, від яких йому стало відомо, що вбили чоловіка;
-показаннями свідка ОСОБА_30 , який у судовому засіданні суду першої інстанції зазначив, що 12.02.2015р. близько 19 год. йому зателефонував ОСОБА_31 і повідомив, що вбили ОСОБА_19 біля Сажового заводу. Вони поїхали на місце, де вже були ОСОБА_24 , ОСОБА_25 та знаходилось тіло ОСОБА_19 , на щоці якого він бачив рану, і у нього був відсутній пульс та були ознаки закоченіння. Було видно, що це вогнепальне поранення. На місці він зловив собаку ОСОБА_28 , про яку говорив ОСОБА_24 ;
-показаннями свідка ОСОБА_31 , який у судовому засіданні суду першої інстанції зазначив, що 12.02.2015р. близько 19 год. йому зателефонував ОСОБА_24 і повідомив, що у районі сажового заводу травмовано ОСОБА_19 . Зателефонувавши ОСОБА_32 , він разом з ним та ОСОБА_33 поїхали на місце події, де виявили потерпілого, який лежав та не рухався, у нього був відсутній пульс, була наявна рана на голові. На місці були ОСОБА_24 та ОСОБА_25 . Медична допомога, яка приїхала на виклик, констатувала смерть ОСОБА_19 ;
-показаннями свідка ОСОБА_34 , працюючого заступником начальника СВ Стрийського МВ, який у судовому засіданні суду першої інстанції зазначив, що він проводив огляд місця події це було поле між селами. На місці події протокол він писав ручкою, а потім передруковував. Обставин огляду місця події він не пригадує. При огляді були присутні поняті, експерт, який проводив огляд трупа, здійснювалося фотографування експертом-криміналістом. Особу, яка вчинила злочин, встановили через декілька днів, телефон потерпілого знайшли по дзвінку;
-показаннями свідка ОСОБА_35 , який у судовому засіданні суду першої інстанції зазначив, що він проводив слідчий експеримент з свідками безпосередньо на місці події, неподалік лісу. Фіксування здійснювалося на відеокамеру. На місце вказали свідки. Всі обставини слідчого експерименту зазначені у протоколі;
-показаннями судово-медичного експерта ОСОБА_36 , який у даному кримінальному провадженні проводив судово-медичну експертизу № 26 від 16.03.2015р., і який у судовому засіданні суду першої інстанції зазначив, що 16.03.2015р. він проводив дослідження, а саме огляд трупа. Описував всі тілесні ушкодження. У висновках він констатував факти, а не керувався припущеннями, посилався на висновок судово-медичної криміналістики. Травматичний чинник містив свинець. Був опік на шкірі, крові не було;
-показаннями свідка ОСОБА_37 , який у судовому засіданні суду першої інстанції зазначив, що йому зателефонували на мобільний телефон і повідомили про те, що щось трапилося з його братом ОСОБА_26 . Близько 9 год. він прибув на місце події. Коли вилучали зброю брата, вона знаходилася у сейфі. Він її працівникам міліції не видавав, а був лише присутній при вилученні і спостерігав, щоб вона не зникла. Зброю оглянули, опечатали та опломбували. Моменту вилучення телефону він не бачив.
На переконання колегії суддів, суд першої інстанції вірно взяв до уваги вищенаведені показання, обґрунтувавши такими своє рішення, оскільки дані показання узгоджуються із іншими належними та допустимими доказами, які підтверджують доведеність вини обвинуваченого в інкримінованому йому злочині, а саме:
-даними витягу з кримінального провадження, з якого вбачається про внесення до ЄРДР відомостей про вчинення кримінального правопорушення (правова кваліфікація ч.1 ст. 115 КК України) (Т.1 а.к.п.1);
-даними протоколів огляду місця події від 13.02.2015р., фототаблиць та схеми місця події, які містять відомості про місце виявлення трупа ОСОБА_19 , про положення його тіла та про отримані ним тілесні ушкодження; про місце виявлення транспортного засобу «Сітроен-Немо», д.н.з. НОМЕР_2 , та речі, які виявлені та вилучені з даного транспортного засобу (Т.1 а.к.п. 8-14, 15-16, Т.4 а.к.п.160, Т.1 а.к.п. 17-59, 60);
-даними протоколу огляду предмета від 15.02.2015р. та постанови про визнання та прилучення до кримінального провадження речового доказу, з яких вбачається, що оглянутий мобільний телефон марки «Самсунг», білого кольору, типу слайдер, на якому міститься відеозапис подій, що мали місце 12.02.2015р. за участю ОСОБА_19 та ОСОБА_9 прилучений до кримінального провадження у якості речового доказу (Т.1 а.к.п. 62, Т.1 а.к.п. 63);
-даними протоколу слідчого експерименту від 13.02.2015р., з якого вбачається, що свідок ОСОБА_24 розповів про обставини, які мали місце 12.02.2015р. та показав на місцевості, які дії вчинялися ним, ОСОБА_19 та ОСОБА_25 за цих обставин (Т.1 а.к.п. 79-80);
-даними протоколу слідчого експерименту від 13.02.2015р., з якого вбачається, що свідок ОСОБА_25 розповів про обставини, які мали місце 12.02.2015р. та показав на місцевості, які дії вчинялися ним, ОСОБА_19 та ОСОБА_24 за цих обставин (Т.1 а.к.п. 84-86);
-даними протоколу огляду місця події від 13.02.2015р. і постанови про визнання та прилучення до кримінального провадження речового доказу, щодо передачі ОСОБА_38 працівникам міліції вогнепальної мисливської зброї, яка належала його брату ОСОБА_19 та визнання цієї зброї речовими доказами (Т.1 а.к.п. 91-92, Т.1 а.к.п.94);
-даними заяви ОСОБА_9 від 15.02.2015р., у якій останній власноручно зазначив, що 12.02.2015р., перебуваючи на незаконному полюванні, намагався втекти від невідомого, який його виявив. Невідомий наздогнав його та намагався сфотографувати на свій мобільний телефон, і тоді, вирішивши відірватися від переслідування, він розвернувся лицем до невідомого, під час чого стався постріл і він побачив, як невідомий присів і впав. На обличчі невідомого побачив пару краплин крові, і піднявши його телефон, він почав з ним тікати, але через декілька метрів викину його, подумавши, що людина ще жива. Наступного дня він спалив свій одяг у бочці біля хати, оскільки чув, що людина померла (Т.1 а.к.п.95);
-даними протоколу обшуку від 15.02.2015р. та постанови про визнання та прилучення до кримінального провадження речового доказу, з яких вбачається, що під час обшуку будинку у с. Загірне Стрийського району Львівської області, у якому проживає ОСОБА_9 , виявлено і вилучено предмет з металу невідомого походження, у якого з однієї сторони є отвір круглої форми радіусом 20 см, на якому є сліди корозії та кіптяви, та залишки згорілого невідомого матеріалу, та визнано цей предмет речовим доказом (Т.1 а.к.п. 101-103, Т.1 а.к.п.104);
-даними протоколу проведення слідчого експерименту від 16.02.2015р., з якого вбачається, як ОСОБА_39 розповів про обставини, які мали місце 12.02.2015р. та показав на місцевості, які дії вчинялися ним та ОСОБА_19 за цих обставин (Т.1 а.к.п. 132-136);
-даними висновку експерта № 26, проведеного з 13.02.2015р. по 16.03.2015р., з якого вбачається, що з урахуванням даних судово-медичної експертизи трупа, даних додаткових лабораторних експертиз, причиною смерті громадянина ОСОБА_19 стало вогнепальне дробове поранення голови з ушкодженням кісток черепа та тканини головного мозку. При проведенні судово-медичної експертизи, з урахуванням результатів медико - криміналістичної експертизи, на тілі трупа гр. ОСОБА_19 виявлено одне наскрізне вхідне вогнестрільне ушкодження, яке заподіяне ранячим снарядом (чи снарядами), до складу якого входив свинець, постріл було проведено у нещільний притул, відноситься до тяжкого тілесного ушкодження по ознаці небезпеки для життя у момент спричинення. Усі ушкодження являються прижиттєвими, наскрізне вхідне вогнестрільне ушкодження перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням смерті. При проведенні судово-медичної експертизи у гр. ОСОБА_19 будь-яких захворювань, які б перебували упричинному зв`язку зі смертю виявлено не було (Т.2 а.к.п.2-4);
-даними висновку експерта № 515/2015 у період з 24.02.2015р. по 02.03.2015р., з якого вбачається, що при проведенні судово-медичної експертизи шматочків внутрішніх органів трупа гр. ОСОБА_19 виявлено крововиливи у головному мозку з початковими ексудативними змінами. Помірний набряк головного мозку. Вогнищева емфізема геморагії у легенях. Початкова жирова дистрофія печінки. Помірний ліпоматоз підшлункової залози. Нерівномірне кровонаповнення внутрішніх органів (Т.2 а.к.п.5);
-даними висновку експерта № 515/2015-т у період з 20.02.2015р. по 23.02.2015р., з якого вбачається, що у крові з трупа ОСОБА_19 не виявлено етилового, метилового, пропілового, бутилового та амілового спиртів (Т.2 а.к.п.6);
-даними висновку експерта № 234/2015-ім від 18.02.2015р., з якого вбачається, що кров від трупа ОСОБА_19 відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В за ізосерологічною системою АВ0 (Т.2 а.к.п.7-8);
-даними висновку експерта № 44/2015-мк у період з 13.03.2015р. по 16.03.2015р., з якого вбачається, що на клапті шкіри з обличчя трупа ОСОБА_19 зліва одне наскрізне вхідне вогнестрільне ушкодження, яке заподіяне ранячим снарядом (чи снарядами), до складу якого входив свинець, постріл було проведено у нещільний притул; на клапті шкіри з тильної поверхні лівої кисті поверхневе ненаскрізне ушкодження, яке утворилось від дії високої температури внаслідок можливого контактування з частиною дульного зрізу зброї в момент пострілу, на що вказує відкладання свинцю майже по всій поверхні клаптя та наявність зерен пороху (Т.2 а.к.п.9-13);
-даними протоколу огляду трупа від 13.02.2015р. та фототаблиць до нього, у якому описано ушкодження, які виявлені на трупі гр. ОСОБА_19 під час його огляду в морзі (Т.2 а.к.п.14-17, Т.2 а.к.п.19-21);
-даними лікарського свідоцтва про смерть № 26 від 13.02.2015р., з якого вбачається, що причиною смерті ОСОБА_19 ІНФОРМАЦІЯ_2 є вогнепальне дробове поранення голови з ушкодженням кісток черепа та тканин головного мозку (Т.2 а.к.п.18);
-даними висновку експерта № 52 у період з 16.02.2015р. по 19.02.2015р., з якого вбачається, що на тілі гр. ОСОБА_9 було виявлено множинні лінійні подряпини тильної поверхні правої кисті, які могли утворитися від дії тупого(их) твердого(их) предмета(ів), не виключено гілок кущів, може відповідати даті утворення 12.02.2015р. і відноситься до легкого тілесного ушкодження (Т.2 а.к.п.23);
-даними висновку експерта № 3/224 від 26.03.2015р., з якого вбачається, що на двох тканинних чохлах, вилучених 15.02.2015р. при проведенні санкціонованого обшуку у будинку ОСОБА_9 у с. Загірне Стрийського району виявлено дистилятне нафтове мастило, яке використовується для чищення та змащування деталей та механізмів зброї (Т.2 а.к.п.50-51);
-даними висновку № 713/714 балістичної експертизи від 19.05.2015р., з якого вбачається, що гладкоствольна мисливська рушниця 16 калібру Російського виробництва моделі «ИЖ-58» № НОМЕР_3 і гладкоствольна мисливська рушниця 16 калібру Німецького виробництва (бувша німецька демократична республіка) виробник «WERK HAENEL SUHI» №43152, 1948 року випуску (вказані у постанові про призначення експертизи як «предмети схожі на рушниці з маркуванням «Д0750ЛТ»,«43152») є мисливською гладкоствольною вогнепальною зброєю. Мисливська рушниця Російського виробництва моделі «ИЖ- 58» № НОМЕР_3 справна і придатна до стрільби штатними мисливськими патронами 16 калібру. Мисливська рушниця Німецького виробництва «WERK HAENEL SUHI» № НОМЕР_1 має несправності ударно-спускового механізму, але придатна для проведення пострілів штатними мисливськими патронами 16 калібру. Предмети кулястої форми, картонні прокладки, пиж, вилучені при судово-медичному розтині трупа потерпілого ОСОБА_20 , є складовими частинами мисливських дробових патронів 16 калібру і можуть бути відстріляні з вказаної мисливської зброї. Проведення пострілів із наданої на дослідження зброї ( «ИЖ- 58» № НОМЕР_3 ; «WERK HAENEL SUHI» № НОМЕР_1 ) без натискання на спускові гачки, при нанесенні ударів по зброї, при падінні зброї на поверхню неможливе (Т.2 а.к.п.55-60);
-даними висновку № 716/717 балістичної експертизи від 25.03.2015р., з якої вбачається, що предмети, вилучені 15.02.2015р при проведенні санкціонованого обшуку у будинку ОСОБА_9 у с. Загірне Стрийського р-ну Львівської області: 13 патронів 16 калібру, які знаходились у патронтажі, є боєприпасами до гладкоствольної мисливської вогнепальної зброї 16 калібру, придатні до стрільби; 1 патрон до гвинтівки Мосіна калібру 7,62мм, який знаходився у картонній коробці є боєприпасом, але непридатний до стрільби із-за значної корозії; 140 гільз мисливських патронів 16 калібру (металевих, пластмасових, папкових), які знаходились у господарській сумці; 5 картонних прокладок, 10 металевих кульок у стандартному полімерному пакеті з логотипом експертної служби МВС України № 2253155; 6 металевих і 1 картонна коробки з порохом для спорядження мисливських патронів, 2 металеві і 1 картонна коробки з дробовими снарядами для спорядження мисливських патронів, 1 металева банка з кулями для спорядження мисливських патронів 16 калібру, 2 картонні коробки і 1 скляна пляшка з капсулями центробой та жевело у загальній кількості близько 500 штук, 25 картонних прокладок і 82 полімерні пижі для спорядження мисливських патронів 16 калібру; саморобним способом виготовлений дробовий (картечний) заряд, який знаходився у стандартному полімерному пакеті з логотипом експертної служби МВС України №3129022 - є складовими частинами боєприпасів, окремо до боєприпасів не відносяться; 2 приклади для мисливської вогнепальної зброї (один виготовлений саморобним способом) є складовими частинами вогнепальної зброї, окремо не є вогнепальною зброєю; закрутка для ручного спорядження мисливських патронів 16 калібру, пристрій для ручного спорядження капсулів мисливських патронів, 2 висічки для виготовлення пижів (прокладок) мисливських патронів 16 калібру, 3 калібровочні ключі для мисливських патронів 20,16 калібру, патронтаж і пристрій для чищення мисливської гладкоствольної зброї, кулелійка для виготовлення свинцевих куль, пластмасова ємність з маслянистою речовиною, є пристосуваннями для експлуатації вогнепальної зброї і боєприпасів, до вогнепальної зброї і боєприпасів не відносяться. Металеві предмети кулястої форми, вилучені у будинку ОСОБА_9 є однаковими за своїми фізичними характеристиками з предметами кулястої форми, вилученими з трупа ОСОБА_19 при проведенні судово-медичного розтину. Картонні прокладки є однаковими за своїми фізичними характеристиками з прокладками, вилученими з трупа ОСОБА_19 при проведенні судово-медичного розтину. Фрагмент войлоку не є однаковим за своїми фізичними характеристиками з пижем, вилученим з трупа потерпілого ОСОБА_19 при проведенні судово-медичного розтину (Т.2 а.к.п.63-69);
-даними висновку експерта № 3/308 від 07.04.2015р., з якого вбачається, що на двох марлевих тампонах із змивами з лівої руки виявлено присутність слідів продуктів пострілу (незгорівших частинок двохосновного бездимного пороху) (Т.2 а.к.п.78-80);
-даними висновку № 846 судової експертизи комп`ютерної техніки та програмних продуктів від 31.03.2015р., з якого вбачається, що у пам`яті представленого на дослідження мобільного телефону «Samsung Galaxy Star Plus S7262» виявлено інформацію про 3 контакти телефонної книги, 206 пропущених дзвінків, 556 вихідних дзвінків, 208 вхідних дзвінків та 49 SMS повідомлень. У пам`яті мобільного телефону «Samsung S7262» міститься 40 папок та 40 файлів. Виявлені файли та відновлені знищені файли зі збереженням структури папок записано на компакт-диск «Axent DVD+R». Пам`ять SIM-картки «МТС» містить інформацію про 46 контактів телефонної книги. Пам`ять SIM-картки «Київстар» містить інформацію про 176 контактів телефонної книги. За допомогою зазначеного спеціалізованого програмного забезпечення відновити інформацію, яка була видалена, у пам`яті представленого на дослідження мобільного телефону «Samsung Galaxy Star Plus S7262» не виявилось можливим. У пам`яті картки microSD "Арасег" відновлено 617 знищених файлів. Виявлені файли зі збереженням структури папок записано на компакт-диск «Ахет DVD+R» (Т.2 а.к.п.89-90);
-даними висновку судово-психіатричного експерта № 56 від 08.04.2015р., з якого вбачається, що ОСОБА_9 під час інкримінованих йому дій не перебував у стані фізіологічного афекту, та не перебував у будь-якому іншому емоційному стані як психологічної підстави сильного душевного хвилювання. Дії потерпілого не могли викликати у ОСОБА_9 стану фізіологічного афекту чи будь-якого іншого подібного емоційного стану як психологічної підстави сильного душевного хвилювання (Т.3 а.к.п.22-24);
-даними протоколів огляду речей від 20.05.2015р., 27.05.2015р., 05.06.2015р., фототаблиць, постанови про визнання речей речовими доказами, у яких містяться відомості про речі, які виявлені, оглянуті та опечатані під час проведення: огляду місця події від 13.02.2015р. ділянки території, що прилегла до хутора Щасливе Стрийського району Львівської області; під час проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_9 від 14.02.2015р. у с. Загірне Стрийського району Львівської області; під час проведення огляду автомобіля марки «Сітроен-Немо», д.н.з.: НОМЕР_2 , потерпілого ОСОБА_19 від 13.02.2015р.; під час проведення огляду від 13.02.2015р. у потерпілого ОСОБА_19 , та які саме з цих речей визнані речовими доказами (Т.3 а.к.п.61-63, Т.3 а.к.п.66, Т.3 а.к.п.67-76, Т.3 а.к.п.64-65);
-даними відеоматеріалів, вилучених з телефону потерпілого ОСОБА_19 , відтворення яких здійснювалося в судовому засіданні суду першої інстанції, і у яких відображені обставини подій, які мали місце 12.02.2015р., коли потерпілий наздоганяє обвинуваченого говорячи при цьому, щоб той зупинився, оскільки поранив його підчас першого пострілу , а обвинувачений тікаючи тримав рушницю у лівій руці за «цивйо» у ділянці стволів;
-даними відеоматеріалів огляду місця події з свідками ОСОБА_25 , ОСОБА_24 , ОСОБА_28 , відтворення яких здійснювалося в судовому засіданні суду першої інстанції, і у яких згадані свідки описали обставини, які мали місце 12.02.2015р.;
-даними проведеного у судовому засіданні суду першої інстанції огляду речових доказів, а саме двохствольної рушниці з маркуванням номер « НОМЕР_1 » клейма заводу виробника 124 HAENEL, у розібраному стані, з двома спусковими гачками та запобіжником, та рушниці з маркуванням номер « НОМЕР_4 » моделі «ИЖ-58» № НОМЕР_3 , під час проведення якого обвинувачений ОСОБА_9 вказав, що 12.02.2015р., під час полювання, він мав при собі одну з наявних рушниць з маркуванням номер « НОМЕР_1 » клейма заводу виробника 124 HAENEL, іншу рушницю було вилучено у нього вдома.
На переконання колегії суддів вищенаведені у сукупності докази, які обґрунтовано визнано судом першої інстанції допустимими, належними, достатніми та достовірними, повністю доводять винуватість ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому злочину, та спростовують апеляційні доводи обвинуваченого та його захисників щодо відсутності у діях обвинуваченого складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. Окрім цього, колегія суддів враховує і поведінку обвинуваченого ОСОБА_9 після скоєного злочину.
При цьому, судом першої інстанції було з належною повнотою перевірено версію обвинуваченого ОСОБА_9 про відсутність у його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та встановлено, що показання обвинуваченого у заперечення своєї вини спростовані відеоматеріалом з телефону потерпілого, згідно якого, не встановлено жодної боротьби між потерпілим та обвинуваченим, відсутність контакту між ними, оскільки при наближенні потерпілого до обвинуваченого, останній нецензурною лайкою відганяв потерпілого, а коли потерпілий наздогнав обвинуваченого, той приклав праву руку на рукоятку рушниці для проведення пострілу, розвернувся до потерпілого, став у положення стрільби, направив на потерпілого заряджену і зняту із запобіжника рушницю і провів постріл у нещільний притул.
Суд першої інстанції обґрунтовано не взяв до уваги показання ОСОБА_9 про те, що постріл міг відбутися у процесі боротьби між потерпілим і обвинуваченим, і можливим дотиком спускового гачка об траву чи кущі, оскільки із відеоматеріалу з телефону потерпілого, протоколу огляду місця події та протоколу проведення слідчого експерименту за участю обвинуваченого вбачається, що місцем події заподіяння пострілом із рушниці потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, що призвели до смерті, є чиста від кущів та високої трави польова дорога.
Колегія суддів визнає необґрунтованими апеляційні доводи сторони захисту про те, щосудом першої інстанції не було прийнято рішення щодо допустимості доказів, оскільки, як вбачається з оскаржуваного вироку, судом першої інстанції досліджені у судовому засіданні докази визнано належними, допустимими та достовірними, з огляду на те, що такі підтверджують існування обставин, які підлягають доказування у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, отримані у порядку, встановленому КПК України, а у своїй сукупності є достатніми, і за своїм змістом та послідовністю узгоджуються між собою та відповідають дійсним обставинам кримінального провадження.
З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що обставини, встановлені під час кримінального провадження, судом першої інстанції досліджено повно та із дотриманням вимог чинного законодавства. Обставин, які залишились недослідженими судом першої інстанції, і які б мали істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та мотивованого судового рішення у даному кримінальному провадженні, не вбачається.
Ураховуючи вищенаведене, конкретні обставини кримінального провадження та положення ст. 332 КПК України, колегія суддів визнає не мотивованими клопотання сторони захисту про призначення судової криміналістичної експертизи відеозвукозапису за 12.02.2015р. з телефону потерпілого ОСОБА_19 та клопотання про проведення судової психологічної експертизи ОСОБА_9 , оскільки не вбачає наявність підстав, передбачених ст. 242 КПК України.
Окрім цього, колегією суддів визнається не мотивованим клопотання сторони захисту про виклик у судове засідання суду апеляційної інстанції та допит як свідків ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 та інших, з огляду на повноту судового розгляду та відсутність сумнівів щодо доведеності вищенаведеними доказами вини ОСОБА_9 в інкримінованому йому злочині.
З приводу апеляційних доводів сторони захисту про те, що органом досудового розслідування та прокурором під час відкриття провадження було допущено порушення, яке полягало у тому, що ОСОБА_9 не було роз`яснено права про можливість розгляду кримінального провадження щодо нього судом присяжних, і таке право не було роз`яснено обвинуваченому і судом першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

ОСОБА_9 у даному кримінальному провадженні обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років.
Згідно ч. 2 ст. 31 КПК України кримінальне провадження щодо злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років, у суді першої інстанції, здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів.
Щодо здійснення кримінального провадження судом присяжних, то таке, відповідно до вимог ч.3 ст. 31 КПК України, передбачено у кримінальному проваджені щодо злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі, за наявності клопотання обвинуваченого.
При цьому, колегія суддів враховує те, що матеріали кримінального провадження свідчать про те, що під час здійснення кримінального провадження щодо ОСОБА_9 , останній був належним чином забезпечений правом на захист.
Захисники ОСОБА_10 , ОСОБА_11 подали клопотання з проханням визнати обґрунтованим відвід колегії суддів у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_43 та ОСОБА_44 . Зазначили, що судді ОСОБА_1 та ОСОБА_45 , які брали участь в ухваленні оскаржуваного вироку, незаконно відмовили у відводі судді ОСОБА_46 , який входив до попереднього складу суду. Вказують, що колегії суддів у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_43 та ОСОБА_47 було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді.

Колегія суддів визнає дане клопотання сторони захисту немотивованим, з огляду на те, що відвід даному складу суду було заявлено з підстав відмови у задоволенні колегією суддів ряду клопотань сторони захисту, разом з тим, у матеріалах кримінального провадження відсутні відомостей про наявність обставин, передбачених ст.ст. 75, 76 КПК України.

Під час апеляційного провадження, було досліджено і апеляційні доводи сторони захисту про ухвалення оскаржуваного вироку незаконним складом суду, з огляду на відсутність запасного судді, та встановлено апеляційним судом наступне.

Колегія суддів Стрийського міськрайонного суду Львівської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_43 та ОСОБА_47 для здійснення кримінального провадження щодо ОСОБА_9 була визначена у порядку ст. 35 КПК України.

13.06.2015р. колегією суддів Стрийського міськрайонного суду Львівської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_43 та ОСОБА_47 було ухвалено ухвалу про призначення у даному провадженні запасного суддю, який визначається відповідно до вимог ст. 35 КПК України.

Згідно протоколу щодо неможливості автоматизованого розподілу справи № 456/2742/15-к між суддями та звіту про неможливість розподілу справи запасного судді (Т.5 а.м.п. 249-250) у даному провадженні неможливо було призначити запасного суддю.

За таких обставин, колегія суддів враховує те, що дане кримінальне провадження здійснено законним складом суду, визначеним у порядку ст. 35 КПК України. Відсутність можливості визначити у порядку ст. 35 КПК України запасного суддю, не вплинула на законність складу суду, з огляду на, те що запасний суддя при наявності повного складу суду фактично не здійснює судове провадження, і лише за необхідності замінює суддю, який входить до складу суду.

Отже, колегія суддів вважає, що кримінальне провадження щодо ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 115 КК України здійснено законним та належним складом суду, із дотриманням прав обвинуваченого.
Призначене ОСОБА_9 покарання, на думку колегії суддів, відповідає вимогам ст. 65 КК України.
Так, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_9 покарання, судом першої інстанції у повній мірі враховано ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, сукупність усіх обставин, що його характеризують, а саме форму вини, мотив, спосіб, характер вчиненого діяння, ступінь здійснення злочинного наміру, тяжкість заподіяних кримінальним правопорушенням наслідків у вигляді позбавлення життя молодої людини, шляхом застосування зброї, а також те, що обвинувачений раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, вік обвинуваченого, думку потерпілої, відсутність обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.
На переконання колегії суддів, призначене обвинуваченому ОСОБА_9 покарання, у межах санкції ч. 1 ст. 115 КК України, у вигляді 9 років позбавлення волі, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
За таких обставин, колегія суддів визнає безпідставними апеляційні вимоги прокурора про необхідність призначення ОСОБА_9 більш суворого покарання.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, колегією суддів не встановлено.

За наведених обставин, колегія суддів визнає подані апеляційні скарги необґрунтованими, та вважає вирок суду щодо обвинуваченого ОСОБА_9 законним, обґрунтованим та мотивованим, підстав для його скасування не вбачається.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що на підставі ч.5 ст.72 КК України у редакції Закону від 26.11.2015р. обвинуваченому ОСОБА_9 слід зарахувати у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 15.02.2015р. по 20.12.2018р., з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

апеляційні скарги прокурора ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_9 та в його інтересах захисників ОСОБА_10 та ОСОБА_11 залишити без задоволення, а вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 22.05.2017р. щодо ОСОБА_9 без змін.
На підставі ч.5 ст.72 КК України у редакції Закону від 26.11.2015р. зарахувати обвинуваченому ОСОБА_9 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 15.02.2015р. по 20.12.2018р., з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, у той самий строк з дня отримання копії ухвали.

С у д д і

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .