Дата документу 12.03.2019 Справа № 554/1040/19
Провадження №1-кс/554/2339/2019
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2019 року м.Полтава
Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 :

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої посадової особи Територіального Управління Державного бюро розслідувань у м.Полтаві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви , -

в с т а н о в и в :
В провадженні слідчого судді перебуває скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої посадової особи ТУ ДБР у м.Полтаві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви. В якій прохав: надати оцінку всім доводам та аргументам даної скарги; під час розгляду даної скарги по суті надати можливість поставити запитання представнику суб`єкта оскарження; визнати бездіяльність Державного бюро розслідувань Територіального управління у м. Полтава, яка полягає у невиконанні вимог ст. 214 КПК України, а саме не внесенні до ЄРДР відомостей, які містяться в його заяві про кримінальне правопорушення; зобов`язати уповноважену особу Державного бюро розслідувань Територіального управління у м. Полтава внести до ЄРДР відомості, які містяться в його заяві про кримінальне правопорушення; зобов`язати посадових осіб Державного бюро розслідувань Територіального управління у м. Полтава повідомити його про виконання судового рішення шляхом надання йому витягу з ЄРДР; зобов`язати посадових осіб Державного бюро розслідувань Територіального управління у м. Полтава на виконання вимог ч.4 ст. 535 КПК повідомити суд про виконання даного судового рішення.

В судове засідання скаржник ОСОБА_3 не з`явився, надіславши суду звернення. В якому прохав : засідання у справі провести без його участі, скаргу підтримує.

В судове засідання представник ТУ ДБР у м.Полтаві не з`явився, надавши суду заяву. В якій прохали : розглянути скаргу без без його участі, зазначивши що проти задоволення скарги заперечують.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність, яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст.107 КПК України.

Дослідивши матеріали скарги, приходжу до висновку про відмову у задоволенні скарги.

Згідно ч. 1 ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Статтею68 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Відповідно до ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Відповідно до п. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.
Системний аналіз положень ст.ст. 214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні, і вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.
Пунктом 1.2 розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України №69 від 17.08.2012, встановлено, що відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. До Реєстру підлягають внесенню відомості, які характеризують кримінальне правопорушення (п. 2.2 розділу ІІ положення).
Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах та повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо в заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатись такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.
Як вбачається з матеріалів справи, та встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_3 направив поштою заяву про кримінальне правопорушення до ТУ ДБР у м. Полтаві (а.с.3).

Зазначена заява отримана ТУ ДБР у м. Полтаві.

Листом ТУ ДБР у м. Полтаві №Т-584/02-1 від 14.02.2019 повідомлено ОСОБА_3 , що зі змісту його звернення не вбачається об`єктивних даних, які вказують на наявність ознак кримінального правопорушення. Роз`яснено, що у випадку незгоди із прийнятими рішеннями слідчого Дніпровського ВП Камянського ВП ГУНП в Дніпропетровській області та прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 має право оскаржити це до слідчого судді за процедурою передбаченою кримінальним процесуальним законодавством України. Таким чином підстави для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань відсутні. Роз`яснено, що відповідно до вимог ст.ст. 303-307 КПК України дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування , у тому числі щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, оскаржують ся до слідчого судді суду першої інстанції, в територіальній юрисдикції якого перебувають органи досудового розслідування та прокуратури.

На теперішній час відомості по заяві ОСОБА_3 до ЄРДР не внесено.
Оцінивши обставини справи, суд вважає, що правильним є висновок щодо відсутності підстав для внесення відомостей до ЄРДР за вказаним повідомленням, оскільки в даній заяві не наведено формальних ознак злочину, які заявник вважає вчиненим. При цьому, заявником в поданій заяві наводяться виключно власні міркування та припущення щодо вчинення, на його думку, злочину слідчим ОСОБА_4 та прокурором ОСОБА_5 .
Фактично заявника не влаштовує хід розслідування, проте він не позбавлений можливості оскарження в передбаченому кримінально-процесуальному порядку дій чи бездіяльності слідчого, в провадженні якого знаходиться вказане кримінальне провадження.
Так, відповідно до п. 29 рішення Європейського суду з прав людини в справі Павлюлінець проти України (Заява № 70767/01) від 06.09.2005 право на порушення кримінальної справи проти третьої особи як таке не гарантується Конвенцією (Kubiszyn v. Poland, ухвала від 21.09.1999, заява N 37437/97).
Відповідно до ст. 214 КПК України відомості про особу та попередню кваліфікацію її дій вносяться до ЄРДР слідчим або прокурором. Отже скаржнику не належить право на порушення кримінальної справи проти певної особи, в тому числі і внесення відомостей до ЄРДР щодо вчинення злочину певною особою, а також у нього відсутнє право на реєстрацію повідомлення про злочин за бажаною ним кваліфікацією дій особи за диспозицією КК України, оскільки право на кримінально-правове переслідування конкретної третьої особи із обраною самостійно кваліфікацією скаржнику не гарантується положеннями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод людини. Кримінально-правова кваліфікація обставин вчинення злочину особою є підставою для оголошення про підозру і здійснюється виключно в порядку ст. 22 КПК України органом досудового розслідування.
Відповідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, п. 57, Series A, № 93 право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням. Одним із таких обмежень є переслідування особи в кримінально-правовому порядку шляхом внесення повідомлення до ЄРДР щодо конкретної за бажаною кримінально-правовою кваліфікацією.
У справі Європейського суду з прав людини Preda and Dardari v. Italy (1999) Суд вказав, що метою цієї норми є запобігання використанню принципів, на яких ґрунтується Конвенція, щоб здійснювати будь-яку діяльність, спрямовану на скасування прав і свобод, визнаних цією Конвенцією.
Таким чином, суд вважає відмовити заявнику в задоволенні скарги за необґрунтованістю та безпідставністю.
Керуючись ст.ст.303, 304, 306, 307, 309, 336, 372, 376, 532 КПК України , -

у х в а л и в :
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність Державного бюро розслідувань Територіального управління у м. Полтава, яка полягає у невиконанні вимог ст.214 КПК України, щодо в невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання відповідної заяви відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1