РЕНІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Провадження № 1-кп/510/167/19

Справа № 510/1843/18

27.03.2019 року м. Рені Одеської області

Ренійський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000379 від 07 вересня 2018 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новосільське Ренійського району Одеської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, який зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1 , судимостей не маючого

за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України,

встановив:

12 липня 2018 року о 12 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , маючи умисел, спрямований на незаконний вилов риби, перебуваючи на озері Ялпуг біля с. Новосільське Ренійського району Одеської області, у порушенні вимог п. 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджений наказом Державного комітету рибного господарства України № 19 від 15 лютого 1999 року, здійснював незаконний лов риби забороненими знаряддями лову сітками лісковими у кількості 2 шт.

В результаті незаконних дій обвинуваченим було виловлено цінні породи риб: 50 шт. краснопірки, 25 шт. карася та 25 шт. окуня, чим завдано шкоду рибному господарству України на загальну суму 4 250 (чотири тисячі двісті п`ятдесят) грн.

У зв`язку з викладеним, прокурором було заявлено цивільний позов, відповідно до якого, він просив стягнути з обвинуваченого вищевказану майнову шкоду.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав в повному обсязі, у вчиненому розкаюється, проти задоволення цивільного позову не заперечував.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до положень ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність, чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Згідно з приписами ч. 1 ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку встановленому цим Кодексом.

За згодою учасників судового розгляду, судом визнано недоцільним допитувати свідків, оскільки їх пояснення ніким не оспорюються, і обмежено дослідженням документів кримінального провадження.

Отже, проаналізувавши та оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до наступних висновків.

Винність обвинуваченого ОСОБА_4 , окрім повного визнання ним своєї вини, підтверджується зібраними по справі доказами, а саме:

Протоколом про адміністративне правопорушення № 024899/1047 від 12 липня 2018 року, який було складено у відношенні ОСОБА_4 та, згідно з яким, було виявлено та вилучено 2 сітки ліскових білого кольору, вічко 30 мм, висотою 2 м, довжиною 50 м та виловлену рибу.

Приймальним актом № 157-4 від 12 липня 2018 року з описом вилучених знарядь лову, транспортних засобів, водних біоресурсів та іншого майна, відповідно до якого майно, вилучене у ОСОБА_4 було передано на зберігання.

Актом приймання-передачі № 77/4 від 12 липня 2018 року, згідно з яким працівник Управління Державного агентства рибного господарства в Одеській області передав на зберігання ТОВ «КЛЕСТ» в особі директора ОСОБА_5 виловлену ОСОБА_4 рибу.

Надав вказаним доказам оцінку згідно до ст. 94 КПК України, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 доведена та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 249 КК України як незаконне заняття рибним промислом, якщо воно заподіяло істотну шкоду.

Суд вважає за необхідне визнати пом`якшуючою покарання обставиною щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який на обліку у наркологічному та психіатричному кабінеті не перебуває, виховує неповнолітнього сина, відповідно до характеристики заступника голови Новосільської сільської ради Ренійського району Одеської області, за характером врівноважений, не конфліктний, характер та мотиви скоєного, а також обставину, що пом`якшує покарання.

Враховуючи викладене, суд вважає, що виправлення та перевиховування обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства та буде достатнім для попередження нових злочинів.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Частиною 3 ст. 128 КПК України передбачено, що цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором.

З огляду на те, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України знайшла своє підтвердження під час судового розгляду, а розмір шкоди підтверджується розрахунком шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування цінних видів водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах України, тому суд вважає, що цивільний позов має бути задоволено.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 96-1 КК України, спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 150, статтею 154, частинами другою і третьою статті 159-1, частиною першою статті 190, статтею 192, частиною першою статей 204, 209-1, 210, частинами першою і другою статей 212, 212-1, частиною першою статей 222, 229, 239-1, 239-2, частиною другою статті 244, частиною першою статей 248, 249, частинами першою і другою статті 300, частиною першою статей 301, 302, 310, 311, 313, 318, 319, 362, статтею 363, частиною першою статей 363-1, 364-1, 365-2 цього Кодексу.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України передбачено, що спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Таким чином, на підстави вимог ст. 100 КПК України, вилучені знаряддя лову підлягають спеціальній конфіскації.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України та призначити йому покарання у вигляді двох років обмеження волі.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на два роки, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме:

?періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

?повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

?не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Цивільний позов прокурора Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області в інтересах держави в особі Управління Державного агентства рибного господарства в Одеській області (Одеській рибоохоронний патруль) до ОСОБА_4 у порядку ст. 128 КПК України задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 ( НОМЕР_1 ) на користь держави в особі Управління Державного агентства рибного господарства в Одеській області (Одеській рибоохоронний патруль) завдану ними шкоду у розмірі 4 250 (чотири тисячі двісті п`ятдесят) грн. 00 коп.

Застосувати до речових доказів двох ліскових сіток довжиною 50 м, висотою 2 м, вічко 30 мм, що знаходяться у камері зберігання речових доказів Ренійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області спеціальну конфіскацію у дохід держави.

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Ренійський районний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано.

Копія вироку негайно, після його проголошення, вручається обвинуваченим та прокурору та, не пізніше наступного дня, надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_6