233 № 233/2876/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 травня 2019 року Слідчий суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , старшого слідчого СВ Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_3 , розглянув клопотання старшого слідчого СВ Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000552 від 08 травня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,
перевіривши надані матеріали клопотання у кримінальному провадженні №0000552 від 08 травня 2019 року, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, та, дослідивши докази по доданим матеріалам, заслухавши старшого слідчого ОСОБА_3 ,-
в с т а н о в и в :
10 травня 2019 до Костянтинівського міськрайонного суду надійшло клопотання ст. слідчого Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором ОСОБА_4 , про арешт тимчасово вилученого майна, посилаючись на те, що слідчим відділенням Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000552 від 08.05.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, за фактом хуліганських дій із застосуванням вогнепальної зброї.

В ході розслідування вказаного кримінального провадження встановлено, що 08 травня 2019 року, близько 17.30 год., ОСОБА_5 перебував за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 . Під час вживання спиртних напоїв за місцем мешкання у ОСОБА_5 виник злочинний намір, спрямований на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства і супроводженням особливою зухвалістю із застосуванням вогнепальної зброї.

Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_5 , 08 травня 2019 року близько 17.50 год. взяв наявний у нього пістолет, марка та модель, якого не встановлені, та разом із знайомим ОСОБА_6 , який керував автомобілем марки Wolksvagen Cadde, р/н НОМЕР_1 , та ОСОБА_7 вирушили вулицею Панфілова, м. Костянтинівка Донецької області.

Рухаючись вулицею Панфілова, м. Костянтинівка, Донецької області, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, а саме мешканців житлових будинків, демонстративно показав оточуючим наявний у нього пістолет.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, спрямований на грубе порушення громадського порядку, ОСОБА_5 рухаючись у якості пасажиру в автомобілі марки Wolksvagen Cadde, р/н НОМЕР_1 по вул. Панфілова м. Костянтинівка, де перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи, що знаходиться у громадському місці безпосередньо біля будинку № 88 по вул. Панфілова, з мотивів явної неповаги до суспільства, з особливою зухвалістю здійснив близько чотирнадцяти пострілів з пістолету у напрямку житлового будинку АДРЕСА_2 , всередені якого знаходився потерпілий ОСОБА_8 з дружиною ОСОБА_9 , чим створив реальну загрозу для їх життя та здоров`я, та пошкодив вікна та стіни будинку, спричинивши матеріальні збитки на суму 2000 грн. Після чого, ОСОБА_5 з місця вчинення злочину втік.

Під час проведення слідчо-розшукових дій, а саме під час затримання відповідно до вимог ст. 208 КПК України 09.05.2019 року у ОСОБА_5 було вилучено: одяг, а саме футболка зеленого кольору, та спортивні штани темно синього кольору, в які він був одягнутий 08.05.2019 року у другій половині дня. Також у ОСОБА_5 було відібрано змиви з обох рук за допомогою ватно-марлевого тампоні та дистильованої води.

Вилучений під час затримання відповідно до вимог ст. 208 КПК України, 09.05.2019 року у ОСОБА_5 речі та змиви, носять на собі сліди кримінального правопорушення, мають значення по даному кримінальному провадженню.

10 травня 2019 року вищевказані речі, а саме футболка зеленого кольору, та спортивні штани темно синього кольору, в які він був одягнутий 08.05.2019 року у другій половині дня, змиви з обох рук ОСОБА_5 було визнано по кримінальному провадженню речовим доказом і залучено до справи в якості речових доказів.

Беручи до уваги, що футболка зеленого кольору, та спортивні штани темно синього кольору, в які ОСОБА_5 був одягнутий 08.05.2019 року у другій половині дня, змиви з обох рук ОСОБА_5 мають суттєве значення речових доказів по кримінальному провадженню, так як вони носять на собі сліди кримінального правопорушення та з метою тимчасового позбавлення можливості особи, у володінні та власності якої перебуває вказані предмети відчужувати, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його, просив накласти арешт на вказане майно.

У судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 підтримав клопотання та просив його задовольнити, наклавши арешт на вказане майно з метою збереження їх як речових доказів, з метою тимчасового позбавлення можливості особи, у володінні та власності якої перебуває вказані предмети відчужувати, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Власник майна ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, проти задоволення клопотання не заперечував.
Клопотання про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000552 від 08 травня 2019 року відповідає вимогам ст. 171 КПК України.
Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а саме у рішенні по справі «Жушман проти України» зазначається - «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».
Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-ІІ). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series А N 52). Іншими словами, має існувати обгрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", п. 50, Series А N 98).
Згідно з ч.3 ст.233 КПК України, вказане майно є тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та /або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, достатні підстави вважати, що воно, зокрема, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно з ч.2 ст. 170 КПК України, з метою арешту майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається, зокрема, підозрюваний, треті особи.
Згідно з ч. 3 ст.170 КПК України з метою забезпечення збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, тобто є речовими доказами, а саме матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно з ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
Старшим слідчим доведено підстави необхідності накладення арешту на тимчасово вилучене майно, тому, вважаю, що клопотання старшого слідчого СВ Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000552 від 08 травня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, підлягає задоволенню та слід накласти арешт на майно, яке було вилучено під час

затримання відповідно до вимог ст. 208 КПК України 09.05.2019 року у ОСОБА_5 , а саме: футболку зеленого кольору та спортивні штани темно синього кольору, в які він був одягнутий 08.05.2019 року у другій половині дня, та два змива з обох рук ОСОБА_5 , яке знаходиться в Костянтинівському ВП по вул.Злагоди 2 м.Костянтинівка з метою тимчасового позбавлення можливості особи, у володінні та власності якої перебувають вказані предмети відчужувати, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його, оскільки останні мають суттєве значення речових доказів по кримінальному провадженню та носять на собі сліди кримінального правопорушення.

Керуючись ст.ст. 167,170-173 КПК України, -
п о с т а н о в и в:
Клопотання старшого слідчого СВ Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000552 від 08 травня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, - задовольнити.
Накласти арешт на: тимчасове вилучене майно, яке було вилучено у ОСОБА_5 під час його затримання відповідно до вимог ст. 208 КПК України 09.05.2019 року, а саме: футболку зеленого кольору та спортивні штани темно синього кольору, в які він був одягнутий 08.05.2019 року у другій половині дня, та два змива з обох рук ОСОБА_5 , яке знаходиться в Костянтинівському ВП по вул.Злагоди 2 м.Костянтинівка, з метою тимчасового позбавлення можливості особи, у володінні та власності якої перебували вказані предмети, відчужувати, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Вищевказане арештоване майно зберігати за адресою АДРЕСА_3 (Костянтинівський ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області).

Копію ухвали направити старшому слідчому ОСОБА_3 , прокурору ОСОБА_4 , власнику майна ОСОБА_5 .
На ухвалу слідчого судді учасниками процесу може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1