Справа № 577/488/19
Провадження № 1-кп/577/193/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2019 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м. Конотопі кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000032 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Попівка Конотопського району Сумської області, мешканки АДРЕСА_1 , зареєстрованої в АДРЕСА_2 , українки, громадянки України, освіта професійно-технічна, незаміжньої, не працюючої, має на утриманні малолітню дитину, раніше в силу ст. 89 КК України не судимої,

в скоєнні злочину, передбаченого ст. 190 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачена ОСОБА_4 в кінці серпня 2018 року, переслідуючи злочинний корисливий умисел, направлений на незаконне заволодіння грошовими коштами знайомого ОСОБА_5 , шляхом обману та зловживання довірою, звернулась до знайомої ОСОБА_6 з проханням здати в найм належну їй однокімнатну квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_3 , нібито для тимчасового проживання у ній ОСОБА_5 , на що остання погодилась, та, не здогадуючись про злочинні наміри ОСОБА_4 , передала їй ключі від вхідних дверей до квартири. У подальшому 29.08.2018 року близько 13 год. ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, зателефонувала ОСОБА_5 і, зловживаючи його довірою та шляхом обману запропонувала придбати вказану квартиру, повідомивши завідомо неправдиву інформацію про те, що зазначене житло належить їй і вона має намір терміново за помірною ціною в сумі, еквівалентній 7000 доларів США продати його. Для переконливості своєї пропозиції ОСОБА_4 запросила ОСОБА_5 оглянути квартиру ОСОБА_6 , після чого він, довіряючи ОСОБА_4 , помилково вважаючи, що вона є дійсною власницею квартири, погодився придбати житло, а також сплатив завдаток та одразу ж, перебуваючи у зазначеній квартирі, передав їй грошові кошти в сумі 2000 доларів США, що відповідно до офіційного курсу Національного банку України станом на 29.08.2018 року складало 56102,43 грн. Отримавши гроші, ОСОБА_4 , бажаючи ввести в оману ОСОБА_5 щодо правомірності своїх злочинних дій, склала та передала останньому письмову розписку про отримання зазначених коштів в якості оплати за купівлю квартири, а також ключі від неї.

У подальшому 18.10.2018 року ОСОБА_4 , продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння грошовими коштами ОСОБА_5 шляхом обману та зловживання довірою, усвідомлюючи, що вона не має будь-якого права розпорядження житлом, зателефонувала останньому та, посилаючись на скрутне матеріальне становище, попросила терміново перерахувати на картку «Приватбанк» № НОМЕР_1 , відкриту на ім`я ОСОБА_7 , яка на той час знаходилась в її тимчасовому користуванні, частину грошей в рахунок оплати за купівлю вказаної квартири, на що останній погодився та, довіряючи ОСОБА_4 , будучи впевненим у добросовісності її дій, перерахував цього ж дня о 13:40 год. та о 15:41 год. за допомогою терміналу самообслуговування ПАТ КБ «Приватбанк», розташованого в м. Конотоп, вул. Шевченка, 73 на зазначену картку гроші в сумі 5600 гри. та 4400 грн., які ОСОБА_4 в той же день зняла в банкоматі ПАТ КБ «Приватбанк», розташованому в м. Бахмач Чернігівської області. 02.11.2018 року близько 12 год. ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого злочинного корисливого умислу, використовуючи для цього в якості приводу вигадану потребу у тимчасовому проживанні в квартирі ОСОБА_6 , прибула за вищевказаною адресою, де, зустрівшись з ОСОБА_5 , шляхом обману та зловживання довірою, переконала останнього сплатити їй ще 1200 грн. за купівлю квартири та, отримавши дану суму, бажаючи надати своїм злочинним діям вигляду законних, склала та передала ОСОБА_5 письмову розписку про отримання грошових коштів в сумі, еквівалентній 400 доларам США, до якої також включила грошові кошти, отримані нею 18.10.2018 року. Заволодівши шахрайським шляхом грошовими коштами ОСОБА_5 на загальну суму 67302,43 грн., ОСОБА_4 , не маючи наміру на їхнє повернення, розпорядилась ними на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 винною себе визнала повністю і показала, що вона, в кінці серпня 2018 року, шляхом обману та зловживання довірою, звернулась до знайомої ОСОБА_6 з проханням здати в найм належну їй однокімнатну квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_3 , нібито для тимчасового проживання у ній ОСОБА_5 , на що остання погодилась, та передала їй ключі. У подальшому 29.08.2018 року близько 13 год. вона, реалізуючи свій злочинний умисел, зателефонувала ОСОБА_5 і, зловживаючи його довірою та шляхом обману запропонувала придбати вказану квартиру, повідомивши завідомо неправдиву інформацію про те, що зазначене житло належить їй і вона має намір терміново за помірною ціною в сумі, еквівалентній 7000 доларів США продати його. Для переконливості своєї пропозиції вона запросила ОСОБА_5 оглянути квартиру ОСОБА_6 , після чого помилково вважаючи, що вона є дійсною власницею квартири, погодився придбати житло, а також сплатив завдаток та одразу ж, перебуваючи у зазначеній квартирі, передав їй грошові кошти в сумі 2000 доларів США. Отримавши гроші, вона склала та передала останньому письмову розписку про отримання зазначених коштів в якості оплати за купівлю квартири, а також ключі від неї. У подальшому 18.10.2018 року вона, продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння грошовими коштами ОСОБА_5 шляхом обману та зловживання довірою, усвідомлюючи, що вона не має будь-якого права розпорядження житлом, зателефонувала останньому та, посилаючись на скрутне матеріальне становище, попросила терміново перерахувати на картку «Приватбанк» № НОМЕР_1 , відкриту на ім`я ОСОБА_7 , яка на той час знаходилась в її тимчасовому користуванні, частину грошей в рахунок оплати за купівлю вказаної квартири, на що останній погодився та перерахував цього ж дня о 13:40 год. та о 15:41 год. за допомогою терміналу самообслуговування ПАТ КБ «Приватбанк» на зазначену картку гроші в сумі 5600 гри. та 4400 грн., які вона в той же день зняла в банкоматі ПАТ КБ «Приватбанк», розташованому в м. Бахмач Чернігівської області. 02.11.2018 року близько 12 год. вона, продовжуючи реалізацію свого злочинного корисливого умислу, використовуючи для цього в якості приводу вигадану потребу у тимчасовому проживанні в квартирі ОСОБА_6 , прибула за вищевказаною адресою, де, зустрівшись з ОСОБА_5 , шляхом обману та зловживання довірою, переконала останнього сплатити їй ще 1200 грн. за купівлю квартири та, отримавши дану суму, бажаючи надати своїм злочинним діям вигляду законних, склала та передала ОСОБА_5 письмову розписку про отримання грошових коштів в сумі, еквівалентній 400 доларам США, до якої також включила грошові кошти, отримані нею 18.10.2018 року. Заволодівши шахрайським шляхом грошовими коштами ОСОБА_5 на загальну суму 67302,43 грн., вона розпорядилась ними на власний розсуд. Щиро розкаюється у вчиненому. Цивільний позов визнала в повному обсязі.

Показання обвинуваченої відповідають фактичним обставинам справи і нею не оспорюються.

Крім повного визнання обвинуваченою своєї вини в скоєнні злочину, її вина доводиться показаннями потерпілого ОСОБА_5 , який підтвердив, що 29.08.2018 року близько 13 год. ОСОБА_4 зателефонувала йому і, зловживаючи його довірою та шляхом обману запропонувала придбати однокімнатну квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_3 , повідомивши завідомо неправдиву інформацію про те, що зазначене житло належить їй і вона має намір терміново за помірною ціною в сумі, еквівалентній 7000 доларів США продати його. Для переконливості своєї пропозиції ОСОБА_4 запросила його оглянути квартиру ОСОБА_6 , після чого він, довіряючи ОСОБА_4 , помилково вважаючи, що вона є дійсною власницею квартири, погодився придбати житло, а також сплатив завдаток та одразу ж, перебуваючи у зазначеній квартирі, передав їй грошові кошти в сумі 2000 доларів США. Отримавши гроші, ОСОБА_4 , склала та передала йому письмову розписку про отримання зазначених коштів в якості оплати за купівлю квартири, а також ключі від неї. У подальшому 18.10.2018 року ОСОБА_4 , шляхом обману та зловживання довірою, усвідомлюючи, зателефонувала йому, посилаючись на скрутне матеріальне становище, попросила терміново перерахувати на картку «Приватбанк» № НОМЕР_1 , відкриту на ім`я ОСОБА_7 , яка на той час знаходилась в її тимчасовому користуванні, частину грошей в рахунок оплати за купівлю вказаної квартири, на що він погодився та, довіряючи ОСОБА_4 , будучи впевненим у добросовісності її дій, перерахував цього ж дня о 13:40 год. та о 15:41 год. за допомогою терміналу самообслуговування ПАТ КБ «Приватбанк», розташованого в м. Конотоп, вул. Шевченка, 73 на зазначену картку гроші в сумі 5600 гри. та 4400 грн. 02.11.2018 року близько 12 год. ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого злочинного корисливого умислу, використовуючи для цього в якості приводу вигадану потребу у тимчасовому проживанні в квартирі ОСОБА_6 , прибула за вище вказаною адресою, де, зустрівшись з ним та переконала його сплатити їй ще 1200 грн. за купівлю квартири та, отримавши дану суму, бажаючи надати своїм злочинним діям вигляду законних, склала та передала йому письмову розписку про отримання грошових коштів в сумі, еквівалентній 400 доларам США, до якої також включила грошові кошти, отримані нею 18.10.2018 року. Заволодівши шахрайським шляхом його грошовими коштами на загальну суму 67302,43 грн., ОСОБА_4 , не маючи наміру на їхнє повернення, розпорядилась ними на власний розсуд. Цивільний позов підтримує та просить його задовольнити. При призначенні покарання ОСОБА_4 покладається на розсуд суду.

Згідно вимог ч.3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому суд впевнився в правильному розумінні учасниками судового провадження змісту цих обставин і у суду немає сумнівів в добровільності і істинності їх позиції, а також судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати у апеляційному порядку ті фактичні обставини справи, які не досліджувались у суді.

Таким чином вина обвинуваченої ОСОБА_4 повністю доведена і її дії суд кваліфікує за ст. 190 ч.1 КК України заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

При призначенні покарання обвинуваченій суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що обтяжує покарання, суд не вбачає.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд вважає щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину.

При обранні виду та міри покарання для ОСОБА_4 суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів.

Враховуючи всі ці обставини, думку потерпілого, який при призначенні покарання обвинуваченій покладається на розсуд суду, обвинувачена раніше в силу ст. 89 КК України не судима, а також виходячи з принципів індивідуалізації і співмірності заходів примусу характеру вчинених дій, суд вважає, що необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження нових злочинів буде покарання у виді громадських робіт.

При цьому, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченої, складену Бахмацьким районним відділом філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області, відповідно до якої орган пробації, вважає, що виправлення особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства. Виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень. У разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладання на правопорушника обовязків: періодично зявлятися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти упорвноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов, заявлений ОСОБА_5 про стягнення з ОСОБА_4 67302,43 грн. матеріальних збитків у відповідності зі ст. 128 КПК України підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки вина ОСОБА_4 в завданні шкоди на вказану суму повністю доведена зібраними по справі доказами. (а.с.4).

Керуючись ст.ст. 126, 368, 370, 371 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винною за ст. 190 ч. 1 КК України і призначити покарання у виді 160 годин громадських робіт.

Стягнути з ОСОБА_4 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , зареєстрованої в АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_4 ) 67302 (шістдесят сім тисяч триста дві ) грн 43 коп. матеріальних збитків.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Конотопський міськрайонний суд, а для обвинуваченої в той же строк після вручення їй копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1