Провадження № 1-кп/522/1449/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарях - ОСОБА_2 , ОСОБА_3
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Херсонської області, громадянина України, українця, не одруженого, з середньою освітою, старшого комендора зенітного артилерійського відділення зенітної артилерійської команди зенітної артилерійської батареї ракетно-артилерійської бойової частини військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та фактично проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше не засудженого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 407 ч. 4 КК України, суд
за участю прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи її на посаді старшого комендора зенітного артилерійського відділення зенітної артилерійської команди зенітної артилерійської батареї ракетно-артилерійської бойової частини військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні матрос, діючи умисно, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, без поважних причин вчинив нез`явлення вчасно о 07 год. 30 хв. 04.07.2017 року на військову службу до військової частини НОМЕР_1 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 за адресою: АДРЕСА_2 , та ухилявся від проходження військової служби до 14.00 годин, 12.06.2018 року, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.
12.06.2018 року о 14.00 годин, ОСОБА_4 самостійно прибув до розташування військової частини НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , заявив про себе та приступив до виконання своїх службових обов`язків за посадою.
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 407 ч. 4 КК України, визнав повністю, підтвердивши обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, як вони викладені в обвинувальному акті, пояснивши, що був відсутній на військової служби у зв`язку із хворобою його матері.
За згодою учасників процесу, відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України, судом визнано недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_4 стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким із учасників процесу не оспорюються, при цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.
Обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники кримінального провадження погодились з тим, щоб судовий розгляд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого. ОСОБА_4 було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини правопорушення.
При цьому розгляд провадження відносно обвинуваченого проводився в межах пред`явленого йому обвинувачення.
При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що провина обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винуватим.
Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що своїми умисними діями, які виразились у самовільне залишення військової частини без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби), ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 407 ч. 4 КК України.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України, суд визнає: щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, суд не вбачає.
Враховуючи повне визнання провини ОСОБА_4 , наявність пом`якшуючих обставин, та відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_4 можливе без його ізоляції від суспільства і до нього при усіх зазначених обставинах, можливо застосувати вимоги ст. 75, 76 КК України, тобто звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 407 ч. 4 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі, строком на 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 76 ч. 1 п. 1, 2, ч. 2 п. 2 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
Міра запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за даним кримінальним провадженням, не обиралась.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя Приморського

районного суду м. Одеси ОСОБА_1

13.12.2018