Справа № 199/9413/18
ВИРОК
іменем України
2019 року січня місяця 23 дня м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження у Єдиному реєстрі досудових розслідувань № 0000488 від 03.03.2018, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпро (Дніпропетровська), громадянина України, маючого середню освіту, офіційно не працюючого, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89КК не судимого,-
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст.28 ч. 2 ст. 125 КК України, -

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки с. Хутірське, Петриківського району, Дніпропетровської області, громадянки України, маючої середню освіту, заміжньої, не працюючої, маючої на утриманні двох неповнолітніх дітей сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,-
обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 125 КК України, -

за участю:

прокурора ОСОБА_7

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_8

потерпілого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань вказане кримінальне провадження,-

ВСТАНОВИВ:

24.02.2017 приблизно о 17-00 години ОСОБА_4 разом зі своєю дружиною ОСОБА_8 перебував біля будинку №39 по вулиці Торговій в м. Дніпро. В цей час до них підійшов раніше їм незнайомий ОСОБА_9 . В ході розмови між ОСОБА_4 та ОСОБА_9 виник словесний конфлікт, в результаті якого у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел спрямований на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 .

Реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , 24.02.2017 приблизно о 17-10 годині, продовжуючи перебувати за адресою: м. Дніпро, вул. Торгова, біля будинку №39, ОСОБА_4 діючи умисно, знаходячись у безпосередній близькості з ОСОБА_9 , стоячи до нього обличчям, утримуючи в своїй правій руці металевий лом (який був при ньому), здійснив спробу нанести удар зверху вниз в область голови останнього. Однак, ОСОБА_9 , з метою уникнення удару, схопив обома руками металевий лом за протилежний кінець.

Далі, між ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , які продовжували утримувати металевий лом своїми руками за протилежні кінці розпочалась штовханина, в наслідок якої останні не втримали рівновагу та впали з висоти власного зросту на землю, а саме ОСОБА_4 лівою частиною тіла, а ОСОБА_9 правою частиною тіла відповідно і в цей час ОСОБА_4 розуміючи, що самостійно не зможе довести свій злочинний намір до кінця, почав закликати третіх осіб з метою об`єднання зусиль для досягнення свого злочинного умислу, тобто на умисне спричинення тілесних ушкоджень, вчинене групою осіб гр. ОСОБА_9 .

Почувши прохання свого чоловіка ОСОБА_8 , утримуючи в своїй правій руці стамеску (яка була при ній), спираючись у своїх діях на дії ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що спільними діями вчиняють злочин, підійшла до ОСОБА_9 , який лежав правою частиною тіла на землі та нанесла вказаною стамескою останньому зверху вниз не менше трьох ударів в ліву частину голови. В наслідок вказаних дій потерпілий ОСОБА_9 відпустив кінець металевого лому та почав прикривати руками голову з метою уникнення отримання подальших тілесних ушкоджень від ОСОБА_8 . В результаті злочинних дій ОСОБА_8 згідно висновку судово-медичної експертизи № 3499е від 31.10.2018 потерпілому ОСОБА_9 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді: синця та садна в завушній області ліворуч з переходом на задню поверхню лівої вушної раковини, садна в вилочній області ліворуч відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

В цей час, співучасник злочину ОСОБА_4 , продовжуючи утримувати металевий лом в правій руці підвівся з землі та перебуваючи у безпосередній близькості від потерпілого ОСОБА_9 , стоячи над ним, відчуваючи підтримку своєї дружини ОСОБА_8 , наніс потерпілому два удари металевим ломом в область нижньої лівої кінцівки, спричинивши потерпілому ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді: масивного синця та садна лівого стегна відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, як такі, що спричиняють короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6 діб, але не більше, як три тижні (21 день), згідно висновку судово-медичної експертизи №3499е від 14.09.2018.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 свою вину у вчиненні злочину визнав в повному обсязі, заявив про щиросердне каяття у вчиненому і пояснив, що дійсно він при вищевикладених обставинах, місці і часу, а саме 24.02.2017 приблизно о 17-00 годині знаходився біля буд.39 по вул. Торговій в м. Дніпро разом зі своєю дружиною ОСОБА_8 , де зустрів ОСОБА_9 , з яким у нього виник словесний конфлікт. Він був обурений тим, що ОСОБА_9 ображав його та його жінку, розізлився та намагався здійснити спробу нанести удар металевим ломом в область голови ОСОБА_9 , однак ОСОБА_9 схопив обома руками лом та вони разом впали на землю. Він почав кликати на допомогу. На допомогу прибігла його дружина ОСОБА_8 , яка підбігла та, тримаючи в руці стамеску, нанесла ОСОБА_9 не менше трьох ударів в ліву частину голови, від чого ОСОБА_9 відпустив кінець металевого лому. В цей час він піднявся з землі та наніс ОСОБА_9 один удар металевим ломом в область нижньої лівої кінцівки. Не заперечує, що тілесні ушкодження у потерпілого виникли від його дій та дій його дружини. У скоєному щиро кається, ніяких інших злочинів не скоював.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_11 свою вину у вчиненні злочину визнала в повному обсязі, заявив про щиросердне каяття у вчиненому і пояснила, що дійсно вона при вищевикладених обставинах, місці і часу, а саме 24.02.2017 приблизно о 17-00 годині знаходилась біля буд. 39 по вул. Торговій в м. Дніпро разом зі своїм чоловіком ОСОБА_4 , де зустріли незнайомого їм ОСОБА_9 , з яким у них виник словесний конфлікт з приводу того, що вони справляли природні потреби біля зазначеного будинку. Вони в ході спілкування почали ображати один одного. Її чоловік ОСОБА_4 розізлився та намагався нанести удар металевим ломом в область голови ОСОБА_9 , але ОСОБА_9 схопив обома руками лом та вони разом впали на землю. ОСОБА_4 , будучі в різній весовій категорії з потерпілим, почав кликати на допомогу. Вона підбігла та, тримаючи в руці стамеску, нанесла ОСОБА_9 не менше трьох ударів в ліву частину голови, скільки точно не може сказати, оскільки не рахувала. Не заперечує, що тілесні ушкодження у потерпілого виникли від її дій та дій її чоловіка. Ні вона, ні її чоловік не скоїли нічого іншого. Вони дійсно спричинили тілесні ушкодження ОСОБА_9 після виниклого словесного конфлікту.

Крім пояснень ОСОБА_4 , ОСОБА_8 із визнанням винуватості, їх вина знайшла своє підтвердження в ході судового слідства та підтверджується:

-показами потерпілого ОСОБА_9 , який суду пояснив, що він 24.02.2018 приблизно о 17-00 годині попрямував за місцем розташування належного його сім`ї приміщення, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , для того щоб погодувати собак. Перебуваючи на ділянці за адресою: АДРЕСА_3 , він почув сторонній шум з нежитлової території домоволодіння АДРЕСА_4 і, так як раніше була крадіжка з цього приміщення, він попрямував на ділянку будинку АДРЕСА_4 з метою перевірити, що там відбувається. Зайшовши на ділянку будинку АДРЕСА_4 , він побачив трьох осіб, а саме: ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ще одного невідомого чоловіка, які перебували біля вікна належного йому приміщення. У ОСОБА_8 в руках була стамеска, а у ОСОБА_4 металевий ломик. Він запитав їх, що вони роблять на зазначеній території, на що ОСОБА_4 з ломиком в агресивній формі став його ображати та замахуватися в його сторону ломом. З метою уникнути удару він схопив лом руками та вони з ОСОБА_4 впали на землю. У цей момент ОСОБА_4 почав звати на допомогу. До них підбігла ОСОБА_8 та стала наносити йому удари в область голови стамескою. Він відпустив лом та почав захищати голову руками. В цей момент ОСОБА_4 піднявся с землі та ломом завдав йому два удару в область нижньої лівої кінцівки та тулубу. Від цих ударів він отримав тілесні ушкодження, які зафіксував судово-медичний експерт у своєму висновку. Йому спричинені легкі тілесні ушкодження. Лікувався він в домашніх умовах. Вважає, що ОСОБА_4 , ОСОБА_8 заслуговують на покарання, яке призначить їм суд. Також вважає, що ОСОБА_4 та ОСОБА_8 хотіли його обікрасти та повели себе похуліганські відносно нього;

-протоколом прийняття Заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 24.02.2017, відповідно до якого ОСОБА_9 просив правоохоронні органи вжити заходи до невідомих осіб, які 24.02.2017 приблизно о 17-00 годині за адресою: АДРЕСА_4 нанесли йому тілесні ушкодження;

-довідкою 6 МКЛ від 24.02.2017, згідно якої ОСОБА_9 звернувся до лікарні з тілесними ушкодженнями;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 23.10.2018, згідно якого потерпілий ОСОБА_9 надав пояснення по обставинам вчиненого діяння проти нього і вказав на механізм спричинення тілесних ушкоджень;

- висновком судово-медичної експертизи №3499е від 14.09.2018, згідно якого у ОСОБА_9 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді: синця на задньо-зовнішній поверхні лівого стегна від верхньої до нижньої третини з частковим переходом на внутрішню поверхню з садном по верхньому краю синця, синця та садна в завушній області ліворуч з частковим переходом на задню поверхню лівої вушної раковини, садна в виличній області ліворуч. Виявлені у нього тілесні ушкодження у вигляді синців та саден, не відображають на собі характерологічні особливості та розміри травмую чого предмету, яким були нанесені, можливо лише вказати, що вони спричинені від не менш як 3-х механічних дій тупого твердого предмету (предметів) з обмеженою контактуючою поверхнею, що діяв (діяли) в область голови, обличчя та лівого стегна. Враховуючи характер і локалізацію виявлених у нього тілесних ушкоджень, ступень ознак їх загоєння та наді медичної документації, можливо вказати, що вони отримані незадовго до звернення за медичною допомогою в 6МКЛ, тобто і в термін, на який вказує обстежений та слідчій у постанові. Виявлені у нього тілесні ушкодження у вигляді синця та садна в завушній області ліворуч з частковим переходом на задню поверхню лівої вушної раковини, садна в виличній області ліворуч відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. На підставі «п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 №6». За своїм характером виявлені у нього тілесні ушкодження у вигляді масивного синця та садна лівого стегна відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, як такі, що спричиняють короткочасний розлад здоровя, тривалістю понад 6 діб, але не більше, як три тижні (21 день). На підставі «п.2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 №6». Локалізація та характер у нього тілесних ушкоджень, механізм їх спричинення встановлений при проведенні судово-медичної експертизи, не суперечать механізму, локалізації та характеру на які вказує ОСОБА_9 в ході проведення слідчого експерименту за його участі;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 30.11.2018, де потерпілий ОСОБА_9 впізнав особу зображену на фото №1, яка 24.02.2018 біля будинку №39 по вул.. Торговій в м. Дніпро, спричинив йому тілесні ушкодження; На фото №1 зображений ОСОБА_10 ;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 30.11.2018, де потерпілий ОСОБА_9 впізнав особу зображену на фото №4, яка 24.02.2018 біля будинку №39 по вул. Торговій в м. Дніпро, спричинила йому тілесні ушкодження; На фото №4 зображена ОСОБА_11 ;

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 знайшла своє повне підтвердження в процесі судового розгляду.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_10 , в межах висунутого прокурором обвинувачення, правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 125 КК України, як такі, що виразилися в умисному спричиненні легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, вчинені групою осіб.

Умисні дії обвинуваченої ОСОБА_11 , в межах висунутого прокурором обвинувачення, правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 125 КК України, як такі, що виразилися в умисному спричиненні легких тілесних ушкоджень, вчинені групою осіб.

Судом встановлено, що всі докази, досліджені в судовому засіданні і покладені в основу вироку, є достовірними, допустимими і достатніми, які повною мірою підтверджують встановлені в суді фактичні обставини по справі. Об`єктивних підстав ставити під сумнів свідчення допитаних у суді обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та потерпілого ОСОБА_9 у суду немає.

Досліджені судом і покладені в основу вироку докази не суперечать одне одному і узгоджуються між собою.

Суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, відповідно до ст. 94 КПК України, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

При закінченні розгляду справи 26.12.2018 потерпілий ОСОБА_9 звернувся до суду зі скаргою, згідно якої просив суд викликати до суду слідчого ОСОБА_12 та процесуального керівника по даному кримінальному провадженню ОСОБА_13 для дослідження обставин злочину поза межами кримінального провадження. Ухвалою суду в судовому засіданні було відмовлено ОСОБА_9 у виклику зазначених осіб в судове засідання, від чого відмовився і сам потерпілий ОСОБА_9 . Однак суд вважає за необхідне у вироку суду надати оцінку обставинам, на які посилається ОСОБА_9 . Так, відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту. На підставі ч. 2 ст. 337 КПК України під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення. При розгляді в суді кримінального провадження стосовно ОСОБА_10 та ОСОБА_11 прокурор не вважав за необхідне пред`явити обвинувачення в іншому обсязі та обвинуваченим не висунув додаткового обвинувачення. Тому суд позбавлений можливості самостійно виходити за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Окрім цього, вирішення питань судом про інші ознаки злочинів та їх правової кваліфікації буде порушувати права обвинувачених на їх захист, ст. 62 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини. При цьому суд наголошує, що всі докази досліджені безпосередньо судом є допустимими, достатніми, достовірними, а в своєї сукупності достатніми для прийняття процесуального рішення, що дає суду правову підставу дійти висновку про винуватість ОСОБА_10 та ОСОБА_11 саме в межах пред`явленого прокурором обвинувачення.

Призначаючи покарання обвинуваченим ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , суд відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винних та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів.

Так, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_10 злочину, який скоєно умисно, і відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до злочинів невеликої тяжкості, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_10 , який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні щиро визнав, за місцем проживання скарг не надходило, на обліку в лікарів нарколога і психіатра не перебуває, має на утриманні двох неповнолітніх дітей ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Суд відносить визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину та каяття обвинуваченого до обставин, що пом`якшують покарання, оскільки він визнав свою вину, проявив дійове каяття, що характеризуючи суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого нею злочину, означає, що особа визнає свою вину за усіма пунктами висунутого проти нього обвинувачення, дає правдиві свідчення, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, бажає виправити ситуацію, яка склалася, демонструє готовність понести заслужене покарання.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Так, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченою ОСОБА_11 злочину, який скоєно умисно, і відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до злочинів невеликої тяжкості, дані про особу обвинуваченої ОСОБА_11 , яка раніше не судима, свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні щиро визнала, за місцем проживання скарг не надходило, на обліку в лікарів нарколога і психіатра не перебуває, має на утриманні двох неповнолітніх дітей ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Суд відносить визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину та каяття обвинуваченої до обставин, що пом`якшують покарання, оскільки вона визнала свою вину, проявила дійове каяття, що характеризуючи суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого нею злочину, означає, що особа визнає свою вину за усіма пунктами висунутого проти неї обвинувачення, дає правдиві свідчення, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, бажає виправити ситуацію, яка склалася, демонструє готовність понести заслужене покарання.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_8 згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи покарання, суд відповідно вимог ст.65 КК України, враховує вищенаведені обставини, позицію прокурора, потерпілого, обвинувачених, які просили суд суворо не карати, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченим, відсутність обставин, що обтяжують їм покарання, дані про їх особи, та вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_11 у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України, а ОСОБА_10 у виді громадських робіт в межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України.

При цьому, суд вважає, що саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 і попередження вчинення ними нових злочинів.
Керуючись ст.ст.370,374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_14 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 150 (сто п`ятдесят) годин.

ОСОБА_15 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 125 КК України і призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим, потерпілому та прокурору.

Суддя Амур-Нижньодніпровського

районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1

23.01.2019