Справа № 438/286/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/38/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2019 року м. Львів
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №438/286/17 з участю,
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Бориславського міського суду Львівської області від 07.12.2018 року,

встановила:
цим вироком,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз вироком Бориславського міського суду Львівської області від 17 грудня 2010 року за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді трьох років позбавлення волі,
визнано винним та призначено покарання: за ч.2 ст.185 КК України один рік шість місяців позбавлення волі; за ч.3 ст.185 КК України три роки шість місяців позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України призначено ОСОБА_7 остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим три роки шість місяців позбавлення волі.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу залишено без змін.
Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_7 рахується з моменту взяття його під варту із залу суду, тобто з 17 жовтня 2018 року.
Цивільний позов ОСОБА_8 задоволено частково, стягнуто із ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 завдану майнову шкоду у розмірі 39 гривень та моральну шкоду у розмірі 5000 гривень.
Вирішено питання з речовими доказами.
Згідно вироку суду, ОСОБА_7 , 27 грудня 2016 року, приблизно о 03 годині 30 хвилин, перебуваючи на подвір`ї будинку АДРЕСА_2 , умисно, з корисливих мотивів, повторно, таємно викрав продовжувач кустарного виробництва довжиною 50 метрів, вартістю 300 грн., який належить потерпілому ОСОБА_9 , чим спричинив майнову шкоду останньому на вказану суму.
Крім цього, 16 лютого 2017 року близько 23 год. 00 хв., ОСОБА_7 з метою таємного викрадення чужого майна, шляхом розбиття скла проник у будинок АДРЕСА_3 , де проживає потерпіла ОСОБА_8 , звідки повторно таємно викрав 10 кілограмів муки вартістю 10 гривень за один кілограм, всього на суму 100 гривень, 7 кілограмів цукру вартістю 16 гривень за один кілограм, всього на суму 112 гривень та інші продукти харчування і речі потерпілої чим заподіяв останній майнову шкоду на загальну суму 937 гривень.
На даний вирок обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить суд об`єктивно проаналізувати його скаргу, скасувати оскаржуваний вирок та зменшити йому міру покарання.

Вважає, що при ухваленні вироку судом першої інстанції не було враховано усі характеризуючі дані про його особу та пом`якшуючі обставини.

Так, у вироку єдиною пом`якшуючою обставиною вказано щире каяття, хоча є ряд обставин на які також необхідно звернути увагу. Зокрема, під час його затримання, він визнав повністю вину у вчиненому і не ухилявся від слідства та повернув потерпілій всю завдану шкоду.

Також, просить врахувати активне сприяння у розкритті злочину.

Крім цього, звертає увагу суду на те, що хворіє на легеневе захворювання туберкульоз та у нього хвора печінка, тому в місцях позбавлення волі йому буде важко лікуватися. До взяття під варту працював водієм та мав можливість отримувати кошти та купляти ліки. У місцях позбавлення волі належного лікування не отримує, не заважаючи на неодноразові звернення у медичну частину. Являється сиротою, тому не може розраховувати на допомогу рідних.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 апеляційну скаргу підтримав, покликаючись на викладені в ній мотиви, та просить таку задоволити.

Прокурор ОСОБА_6 вважає вирок суду законним і обґрунтованим та просить залишити такий без зміни.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого та прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Апеляційний суд переглядає вирок суду першої інстанції у межах апеляційної скарги, відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України.

Фактичні обставини, доведеність вини та кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_7 в апеляційній скарзі не оспорюється.

Щодо покарання, з яким ОСОБА_7 не погоджується, то таке, на думку колегії суддів, призначене судом першої інстанції в межах встановлених санкцією статті, що передбачає відповідальність за вчинений ним злочин, з дотриманням вимог ст.ст.65, 66 КК України: відповідає ступеню тяжкості вчинених правопорушень, даних, що характеризують його особу. Так ОСОБА_7 раніше судимий за злочини проти власності, має високу імовірність вчинення повторних злочинів, не одружений, не працює. Обставиною, яка пом`якшує покарання є активне сприяння розкриттю злочинів, обставиною, яка обтяжує покарання рецидив злочинів.

Доводи апеляційної скарги про неврахування судом при призначенні покарання характеризуючих даних особи обвинуваченого, його стану здоров`я та пом`якшуючих обставин, а також наявності підстав для застосування ст.75 КК України, колегія суддів до уваги не бере та вважає такі надуманими.

Усі дані про особу ОСОБА_7 , а саме незадовільний стан здоров`я, наявність обставини, яка пом`якшує покарання, повністю враховані судом першої інстанції при призначенні покарання, а відповідні обґрунтування наведені у вироку суду.

Колегія суддів не вважає, що призначене ОСОБА_7 покарання у виді трьох років шести місяців позбавлення волі за своєю суворістю відповідає тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого, та не вбачає підстав для призначення йому більш м`якого покарання.

Також вимоги апеляційної скарги про застосування положень ст.75 КК України та звільнення його від відбування призначеного покарання, колегія суддів вважає безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення.

Висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для застосування положень ст.75 КК України є обґрунтованим, оскільки обвинувачений ОСОБА_7 , маючи непогашену та не зняту судимість за злочин проти власності, знову вчинив аналогічний злочин, належних висновків не зробив, не працював та не займався суспільно корисною працею.

Таким чином колегія суддів дійшла висновку, що призначене ОСОБА_7 покарання у виді трьох років шести місяців позбавлення волі є необхідним для його виправлення та попередження нових злочинів, а тому підстав для зміни вироку в частині строку покарання не має.

Апеляційна скарга обвинуваченого є безпідставна та не підлягає до задоволення.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягнули за собою скасування чи зміну судового рішення, перешкоджали чи могли перешкодити ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, не встановлено.

Разом з тим, з врахуванням правового висновку Великої Палати Верховного Суду (Постанова від 29 серпня 2018 року у кримінальній справі №663/537/17), колегія суддів вважає за необхідне зарахувати ОСОБА_7 попереднє ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, відповідно до положень Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року, оскільки злочини ним вчинено до 20 червня 2017 року.
Керуючись ст.376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

постановила:
Вирок Бориславського міського суду Львівської області 07 грудня 2018 року стосовно ОСОБА_7 залишити без зміни, а його апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі ч.5 ст.72 КК України, в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року, зарахувати ОСОБА_7 у строк покарання перебування під вартою з 17 жовтня 2018 року по 22 березня 2019 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим який утримується під вартою, в той самий строк з дня вручення копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4