Житомирський апеляційний суд
Справа №295/5201/19 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.170 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2019 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду

в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

за участю :

прокурора ОСОБА_6

власника майна ОСОБА_7

його представника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 08.04.2019 року,

в с т а н о в и л а:
Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Житомирського РВП Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 погоджене з прокурором Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_6 про арешт майна, яке вилучене 21.03.2019 року під час огляду земельної ділянки площею 0,5 га на землях Оліївської сільської ради, Житомирського району, а саме: екскаватор «ЄО №3322» державний номерний знак НОМЕР_1 власником якого є ОСОБА_7 .
Слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання слідчого з огляду на те, що встановлена безумовна переконливість щодо застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт вищезазначеного майна, яке є речовим доказом у кримінальному провадженні, враховуючи правову підставу для арешту майна та достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали суду, ухвалу скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна, яке вилучене 21.03.2019 року під час огляду земельної ділянки площею 0,5 га на землях Оліївської сільської ради, Житомирського району, а саме: екскаватора «ЄО №3322» державний номерний знак НОМЕР_1 власником якого є він. Зазначає, що вилучене майно не відповідає критеріям речових доказів, передбаченим ст. 98 КПК України.

Заслухавши доповідача, власника майна та його представника, які просили задовольнити подану апеляційну скаргу, прокурора, про законність і обґрунтованість ухвали слідчого судді, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Приймаючи до уваги, що слідчим суддею клопотання про накладення арешту на майно розглядалося у відсутності власника майна, оскаржувану ухвалу отримано 19.04.2019 року, а апеляційну скаргу подано на неї 22.04.2019 року, колегія суддів вважає, що ОСОБА_7 не пропустив строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.
Разом з тим, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
На переконання колегії суддів, слідчий суддя під час розгляду клопотання про арешт майна дотримався вказаних вимог закону.
Згідно ст. 170 КПК України, під арештом майна розуміється тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 та ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З матеріалів провадження видно, що під час огляду місця події, екскаватор був оглянутий та вилучений з місця події.

Постановою старшого слідчого Житомирського РВП ГУНП в Житомирській області від 22.03.2019 року екскаватор «ЄО №3322» державний номерний знак НОМЕР_1 власником якого є ОСОБА_7 визнано речовим доказом по кримінальному провадженні.
За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що слідчим суддею цілком обгрунтовано було накладено арешт на вказане майно.

Між тим, колегія суддів приходить до висновку, що вирішуючи вказане питання суд не в повній мірі дотримався вимог ч.2 ст. 5 КПК України.

Так, відповідно до положень п.п.5,6 ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинні врахувати в тому числі розумність та співрозмірність права власності завданням кримінального провадження та наслідки для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З матеріалів провадження видно, що власник екскаватора ОСОБА_7 , є приватним підприємцем, який за допомогою вказаного транспортного засобу здійснює свою підприємницьку діяльність, що є для нього єдиним заробітком, а арешт екскаватора поставило його та його сім`ю у скрутне матеріальне становище.

За таких обставин, колегія суддів вважає за можливе апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити частково, ухвалу слідчого судді про арешт майна скасувати та ухвали нову ухвалу про накладення арешту на майно шляхом заборони його відчудження.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 08.04.2019 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Житомирського РВП Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 погоджене з прокурором Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_6 про арешт майна, яке вилучене 21.03.2019 року під час огляду земельної ділянки площею 0,5 га на землях Оліївської сільської ради, Житомирського району, а саме: екскаватор «ЄО №3322» державний номерний знак НОМЕР_1 власником якого є ОСОБА_7 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою частково задовольнити клопотання старшого слідчого СВ Житомирського РВП Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_6 .

Накласти арешт на майно, яке вилучене 21.03.2019 року під час огляду земельної ділянки площею 0,5 га на землях Оліївської сільської ради, Житомирського району, а саме: екскаватор «ЄО №3322» державний номерний знак НОМЕР_1 власником якого є ОСОБА_7 шляхом заборони його відчудження.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: