Справа № 128/1958/18
УХВАЛА
Іменем України

19 листопада 2018 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4

пред-ка СВК №81 ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця смт. Сутиски, Тиврівського району Вінницької області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого АДРЕСА_1 , раніш судимого:

07.10.2004 р. за вироком Ленінського районного суду м.Вінниця за ст.309 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі. Звільнився 29.07.2006р. по відбуттю строку покарання;

05.02.2010р. за вироком Тиврівського районного суду Вінницької області за ст.185 ч.3, ст.309 ч.2,70 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі. Звільнився 26.07.2013р. по відбуттю строку покарання;

13.06.2014р. за вироком Тиврівського районного суду Вінницької області за ст.395 ч.1 КК України до 1 місяця арешту. Звільнився 29.08.2014р. по відбуттю строку покарання;

01.04.2015р. за вироком Тиврівського районного суду Вінницької області за ст.185 ч.3 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Відбуває покарання за вироком Тиврівського районного суду Вінницької області від 19.08.2015 р. за ст.317 ч.1,309 ч.2,70,71 КК України у виді 4 років позбавлення волі.

про умовно-дострокове звільнення за ст.81 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про застосування до нього ст.81 КК України.
В клопотанні зазначив, що просить застосувати до нього ст.81 КК України, так як йому вперше зробили паспорт, він може отримати постійне місце проживання, роботу, але для цього він повинен звільнитися з колонії.
В судовому засіданні клопотання засуджений підтримав та просив врахувати, що має чисельні заохочення, був працевлаштований днювальним на ДСР, однак там було тяжко працювати. Він не мав грошей і тому попросив перевести його в колонію. Просить застосувати до нього ст.81 КК України, та надати можливість працевлаштуватися.
Представник СВК №81 ОСОБА_5 у вирішенні клопотання поклався на думку суду.
Прокурор ОСОБА_3 проти клопотання заперечив та просив врахувати, що обвинувачений має непогашені дисциплінарні стягнення, натепер не працевлаштований, своєю поведінкою не довів підстави для застосування до нього ст.81 КК України.

Заслухавши пояснення сторін, суд виходить з наступного:
ОСОБА_4 відбуває покарання за вироком Тиврівського районного суду Вінницької області від 19.08.2015 р. за ст.317 ч.1,309 ч.2,70,71 КК України.

В СВК №81 прибув 19.10.2015р. за час відбуття покарання мав п`ять дисциплінарних стягнень, в тому числі за відмові від робіт з благоустрою установи, та тричі за вилучення мобільного телефону, а також за вилучення колод карт.
Має чотири заохочення за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки.
Дисциплінарні стягнення від 08.08.2018р. та 08.09.2018 р. не зняті та не погашені.
Згідно наданої суду характеристики характеризується позитивно. На виробництві установи не працевлаштований за власним бажанням.
У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує рівні стосунки із засудженими різної спрямованості. У відносинах до працівників адміністрації веде себе помірно, виконує їх законні вимоги під контролем.
До виконання робіт з благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Не допускає порушень правил протипожежної безпеки.

Переведенню до дільниці соціальної реабілітації за формальними ознаками підлягав по відбуттю 1/3 частини покарання 08.02.2017р. , був за рішенням комісії протоколом №6 від 22.02.2017р. - переведений до дільниці соціальної реабілітації, однак в подальшому був переведений в колонію в зв`язку з дисциплінарним стягненням.

Застосуванню ст.82 КК України за формальними ознаками підлягав по відбуттю 1/2 частини покарання з 08.10.2017р. Рішенням комісії за протоколом №30 від 23.10.2017р. у застосуванні ст.82 КК України було відмовлено як особі, що не стала на шлях виправлення.

Умовно-достроковому звільненню за формальними ознаками підлягав по відбуттю 2/3 частини покарання з 08.06.2018р. Протоколом №16 від 12.06.2018р. у застосуванні ст.81 КК України було комісією відмовлено, як особі, що не довела свого виправлення.

За ст.81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
За ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, лише якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Однак, як встановлено по справі, хоча засудженими ОСОБА_4 і відбуто 2/3 частини строку покарання, засуджений не є працевлаштованим на виробництві установи за власним бажанням, і на час розгляду клопотання має не зняті, та не погашені дисциплінарні стягнення. За час відбуття покарання засуджений мав три дисциплінарних стягнення, зокрема за вилучення мобільного телефону, а також відмову від робіт по благоустрію, що не свідчить про сумлінну поведінку засудженого. Враховуючи зазначене, суд вважає, що підстав для застосування до засудженого ст.81 КК України не встановлено, в зв`язку з чим до задоволення клопотання ОСОБА_4 не підлягає.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.81 КК України, ст.537 ч.1 п.9, ст.539 ч.4 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення за ст.81 КК України від подальшого відбуття покарання за вироком Тиврівського районного суду Вінницької області від 19.08.2015 р. за ст.317 ч.1,309 ч.2,70,71 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький районний суд Вінницької області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1