Справа № 404/7623/18
Номер провадження 1-кс/404/3937/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2018 року м. Кропивницький
Слідчий суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання про арешт майна в рамках кримінального провадження №0008434 від 05.10.2018 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2, 3, ст. 190 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Слідчий за погодженням із прокурором звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом накладення заборони будь-яким чином відчужувати чи розпоряджатися вказаним майном.

На обґрунтування клопотання зазначив, що СВ Кропивницького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0008434 від 05.10.2018 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2, 3, ст. 190 КК України, які 26.10.2018 року об`єднані в одне провадження в порядку ст. 217 КПК України.
31.10.2018 страшим слідчим Кропивницького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області капітаном поліції ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Кіровоградської місцевої прокуратури юристом 1 класу ОСОБА_3 , відповідно до ст.ст. 42, 276, 277, 278 КПК України повідомлено про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2, 3, ст. 190 КК України, за двадцятьма п`ятьма епізодами кримінальних правопорушень.
Досудовим розслідуванням встановлено, що підозрювана ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Кіровограда, українка, громадянка України, має вищу освіту, неповнолітніх дітей чи інших осіб на утриманні не має, без реєстрації місця проживання, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима, відповідно до Актового запису про шлюб №1389 від 15.12.1990, уклала шлюб із ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який не розірвано в установленому законом порядку.
Відповідно до інформаційної довідки №3-8537-1221-3/20 від 24.10.2018, виданої ОКП «Кіровоградське ООБТІ», ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має зареєстроване право власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору міни від 16.11.2001 року №3826.
Згідно даних з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчудження об`єктів нерухомого майна відомості про вказаний об`єкт відсутні.
Із зазначеного слідує, що власником квартири за вказаною адресою рахується ОСОБА_7 .
Як слідує з встановлених вище обставин та положень чинного законодавства квартира за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває у спільній сумісній власності ОСОБА_6 та ОСОБА_5 . При цьому вказана квартира була придбана саме в інтересах сім`ї та використовувалось на її потреби. Свідченням цього є ті обставини, що дана квартира використовувалась як офіс для розташування ТОВ «Авіатур-Єлисавет», де в абсолютній більшості й вчинялись кримінальні правопорушення. При цьому, до господарської діяльності юридичної особи, під егідою якої і вчинено кримінальні правопорушення, залучався і ОСОБА_7 , який виконував функції з охорони приміщення в нічний та неробочий час.
Також, в ході досудового розслідування потерпілим у кримінальному провадженні №0008434 від 05.10.2018 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , заявлено цивільний позов в порядку ст. 128 КПК України, на відшкодування майнової та моральної шкоди на суму 225 000 гривень та 75 000 гривень відповідно, завданої внаслідок кримінального правопорушення, за вчинення якого підозрюється ОСОБА_5 .
У даному випадку арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні.
Арешт може бути накладений на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.
Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові.
Як встановлено в ході досудового розслідування позивачем заявлено цивільний позов на загальну суму 300 000 грн. Середня ринкова вартість такої квартири становить 250 000 300 000 грн. Також, як підтверджено в ході досудового розслідування, загальна сума майнової шкоди, завданої кримінальними правопорушеннями, становить суму в розмірі 625 124 грн. та 32 148 доларів США, що є значно більшою, ніж ринкова вартість вказаної квартири. При цьому, застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на квартиру шляхом накладення заборони на відчуження, не порушить прав користування та володіння вказаною квартирою, а обмеження у праві розпорядженням буде відповідати меті кримінального провадження та інтересам потерпілих. Даний захід забезпечить до відповідного кінцевого рішення суду можливість реально відшкодувати шкоду потерпілим, що у відповідності до ст. 2 КПК України буде відповідати завданню кримінального провадження.
З урахуванням вище викладеного з метою недопущення приховування, перетворення, відчуження для забезпечення цивільного позову виникла необхідність у накладенні арешту на квартиру, за адресою: АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити посилаючись на обставини викладені в ньому.

Згідно з ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Відповідно до вищевказаної норми, ОСОБА_6 власник квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 в судове засідання не викликався.

Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступних висновків:
Відповідно до вимог ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ч. 2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до п. 4 ч. 2, ч. 6-8 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).
Згідно положень ст. 57 Сімейного кодексу України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: 1) майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто; 4) житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду"; 5) земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України.
Особистою приватною власністю дружини та чоловіка є речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть тоді, коли вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя.
Особистою приватною власністю дружини, чоловіка є премії, нагороди, які вона, він одержали за особисті заслуги.
Особистою приватною власністю дружини, чоловіка є кошти, одержані як відшкодування за втрату (пошкодження) речі, яка їй, йому належала, а також як відшкодування завданої їй, йому моральної шкоди.
Особистою приватною власністю дружини, чоловіка є страхові суми, одержані нею, ним за обов`язковим особистим страхуванням, а також за добровільним особистим страхуванням, якщо страхові внески сплачувалися за рахунок коштів, що були особистою приватною власністю кожного з них.
Відповідно до ст. ст. 60, 61 Сімейного кодексу України усе інше майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.
Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Відповідно до положень ст. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Згідно положень ч. 2 ст. 73 вказаного кодексу стягнення може бути накладено на майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя, якщо судом встановлено, що договір був укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї і те, що було одержане за договором, використано на її потреби.

Так, квартира за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_6 на підставі договору міни від 16.11.2001 року №3826.
Шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 укладений 15.12.1990 році. На даний час шлюб не розірвано.
За таких обставин та положень чинного законодавства, квартира за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває у спільній сумісній власності ОСОБА_6 та ОСОБА_5 . При цьому, як встановлено з пояснень свідків, вказана квартира використовувалась як офіс для розташування ТОВ «Авіатур-Єлисавет», тобто була придбана саме в інтересах сім`ї та використовувалось на її потреби.
Відтак, прокурор в судовому засіданні довів, що арешт на вказане майно необхідний з метою недопущення приховування, перетворення, відчуження та для забезпечення цивільного позову.
Враховуючи, викладене, слідчий суддя вважає необхідним задовольнити клопотання.

Крім того, слідчий суддя вважає необхідним роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Керуючись ст.ст.170-173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання старшого слідчого Кропивницького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області капітана поліції ОСОБА_4 про накладення арешту - задовольнити.
Накласти арешт на нерухоме майно, а саме на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом накладення заборони її відчужування.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1