Справа № 296/3987/19
УХВАЛА

Іменем України

22 квітня 2019 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м.Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_4 ,

власника майна ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_4 в квітні 2019р. звернувся до суду з клопотанням про:

- скасування арешту майна автомобіля Фольксваген Пасат Б6, д.н. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію « НОМЕР_2 належить ОСОБА_5 ;

- зобов`язання слідчого СУ ГУНП в Житомирській області негайно повернути власнику майна ОСОБА_5 автомобіль Фольксваген Пасат Б6, д.н. НОМЕР_1 .

Обґрунтовуючи подане клопотання, адвокат ОСОБА_4 послався на те, що ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду від 26.03.2019р. у справі №296/2861/19 накладено арешт на майно, в тому числі автомобіль Фольксваген Пасат Б6, д.н. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію № НОМЕР_2 належить ОСОБА_5 . Адвокат посилаючись на те, що ОСОБА_5 не є учасником кримінального провадження №0000087 від 04.03.2019р., кримінального правопорушення не вчиняла, вважає, що до неї не можуть бути застосовані заходи забезпечення кримінального провадження. Також сторона захисту зазначає про те, що при постановленні слідчим суддею ухвали про арешт майна, останнім не враховано, що автомобіль, який належить ОСОБА_5 , не є знаряддям злочину, не може бути конфіскованим за вироком чи в порядку конфіскації, на нього не може бути розповсюджене стягнення з метою задоволення вимог потерпілих на відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та цивільного позову. Крім того, як на підставу скасування арешту майна адвокат послався на те, що відпала потреба у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження. Накладення арешту на майно відбулось за відсутності підстав, визначених приписами ч.2 ст.170 КПК України; суд неправомірно задовольнив клопотання сторони обвинувачення, оскільки його прохальна частина містить вимоги не співрозмірні з ризиками чи загрозами, які можуть бути завдані, обмеживши право власності; розгляд клопотання про арешт майна було здійснено за відсутності власника вказаного майна, що в свою чергу, позбавило останнього можливості надати свої пояснення та заперечення.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 та ОСОБА_5 клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 просив в задоволенні клопотання відмовити, посилаючись на те, що виявлене та вилучене майно: два блокноти із записами; металевий предмет схожий на корпус від гранати Ф-1 із маркуванням 85-81/т; металевий предмет схожий на підривач УЗРГМ до ручної гранати із маркуванням «386-48-81» та «224-80 УЗРГМ-2 УЗЧП»; автомобіль Фольксваген Пасат Б6, д.н. НОМЕР_1 , є речовими доказами у кримінальному провадженні.

Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Згідно з ч. 2 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно ч.1 ст.16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до частин 1, 2 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням ГУНП в Житомирській здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000087 від 04.03.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.

Як свідчать матеріали справи, ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 29.03.2019р. у справі № 296/2861/19 накладено арешт на майно, в тому числі, вилучений у ході обшуку автомобіль Фольксваген Пасат Б6, д.н. НОМЕР_1 , який належить, згідно свідоцтва про реєстрацію № НОМЕР_2 , ОСОБА_5 .

Слідчий суддя, приймаючи рішення про арешт майна, дійшов висновку, що речі та предмети тощо, тобто майно яке вилучено під час вищевказаного огляду місця події, є речовими доказами злочину, на них може міститися інформація про сліди вчиненого злочину або інші відомості, які можуть бути використані як доказ у рамках кримінального провадження, а тому підлягають арешту.

Ухвала слідчого судді Корольовського районного суду від 26 березня 2019 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 та накладено арешт на майно у рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000087 від 04 березня 2019 року, була предметом перегляду судом апеляційної інстанції та залишена без змін.

Суд апеляційної інстанції визнав, що підставою арешту зазначеного майна є збереження речових доказів. Крім того вказав, що в даному випадку дотримано вимоги правомірності втручання у право власності фізичних осіб, таке втручання є законним, відповідає суспільному інтересу та при цьому враховано розумність та співмірність (справедливий баланс) обмеження права власності завданням кримінального провадження, передбаченим ст.2 КПК України, оскільки іншим чином неможливо збереження речових доказів. Колегія суддів дійшла висновку, що слідчим суддею обґрунтовано накладено арешт на зазначене майно в рамках даного кримінального провадження з метою збереження речових доказів.

Таким чином, безпідставними є посилання адвоката на те, що при постановленні слідчим суддею ухвали про арешт майна, останнім не враховано, що автомобіль, який належить ОСОБА_5 не є знаряддям злочину, оскільки вказане майно набуло статусу речових доказів у кримінальному провадженні.

Як вже зазначалось, прокурор в засіданні суду просив в задоволенні клопотання відмовити, посилаючись на те, що виявлене та вилучене майно: два блокноти із записами, металевий предмет схожий на корпус від гранати Ф-1 із маркуванням 85-81/т, металевий предмет схожий на підривач УЗРГМ до ручної гранати із маркуванням «386-48-81» та «224-80 УЗРГМ-2 УЗЧП», автомобіль Фольксваген Пасат Б6, д.н. НОМЕР_1 , є речовими доказами у кримінальному провадженні. Також прокурор пояснив, що з автомобіля Фольксваген Пасат Б6, д.н. НОМЕР_1 , органом досудового розслідування здійснено змиви, в зв`язку з чим виникла необхідність у призначенні та проведенні судових експертиз.

Крім того, слідчим суддею враховується, що два блокноти із записами; металевий предмет схожий на корпус від гранати Ф-1 із маркуванням 85-81/т; металевий предмет схожий на підривач УЗРГМ до ручної гранати із маркуванням «386-48-81» та «224-80 УЗРГМ-2 УЗЧП», що є речовими доказами в у кримінальному провадженні перевозились в автомобілі Фольксваген Пасат Б6, д.н. НОМЕР_1 , що в свою чергу, не виключає необхідності проведення інших слідчих дій органом досудового розслідування.

Таким чином, посилання адвоката на те, що відпала потреба у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, не знайшли свого підтвердження в процесі розгляду клопотання.

Підсумовуючи вище вказане, слідчий суддя вважає, що доводи, наведені заявником у клопотанні, не можуть слугувати підставою, у розмінні абз.2 ч.1 ст.174 КПК України, для скасування арешту, в зв`язку з чим в задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись статтями 170 - 174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1