Справа № 724/453/18
Провадження № 1-кп/724/5/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2019 року Хотинський районний суд Чернівецької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

секретаря: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

потерпілого:

ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хотині, Чернівецької області кримінальне провадження № 0000096 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шилівці, Хотинського району, Чернівецької області, українця, громадянина України, паспорт серії НОМЕР_1 , ІПН НОМЕР_2 , маючого повну загальну середню освіту, не одруженого, не працюючого, раніше судимого:
13 березня 2013 року Хотинським районним судом Чернівецької області за ч. 1 ст. 289, ст.. 69 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень;
29 липня 2013 року Хотинським районним судом Чернівецької області за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень, 04 лютого 2014 року Хотинським районним судом, на підставі ч. 5 ст. 53 КК України, штраф замінено на 50 годин громадських робіт;
04 листопада 2016 року Івіано-Франківським міським судом Івано-Франківської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України до трьох років позбавлення волі;
11 квітня 2017 року Хотинським районним судом за ч. 1 ст. 309, ч.ч. 1,2,3 ст. 185 КК, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до чотирьох років позбавлення волі, звільненого 29 листопада 2017 року по відбуттю покарання,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
проживаючого за адресою: АДРЕСА_2
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
11 березня 2018 року, приблизно о 16:55 годині в с. Шилівці, Хотинського району, Чернівецької області, поблизу магазину «Пекарня», що за адресою: вул. Лесі Українки, 1, ОСОБА_5 , під час сварки, яка виникла на ґрунті тривалих неприязних відносин, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, переслідуючи мету спричинення тілесних ушкоджень, умисно наніс один удар кулаком правої руки в носову ділянку обличчя ОСОБА_4 , внаслідок чого заподіяв фізичну біль та тілесне ушкодження.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи Чернівецького обласного бюро судово-медичної експертизи № 258 мд. від 22 березня 2018 року, у ОСОБА_4 виявлені наступні тілесні ушкодження: синець в ділянці нижньої повіки лівого ока, синець в обох пара орбітальних ділянках з переходом на синку носа, синець на верхній губі, синець в ділянці лівого кута рота, крововилив на внутрішній поверхні верхньої губи та закритий перелом кісток носа зі зміщенням, які відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги те, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає необхіднимдослідити матеріали справи, а також характеризуючі дані на особу обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні відмовився від дачі показів, відповідно до ст. 63 Конституції України.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий, пояснив суду, що 11 березня 2018 року обвинувачений наніс йому один удар кулаком в область носа, чим спричинив тілесні ушкодження. Дані події виникли під час конфлікту та мали місце поблизу магазину «Пекарня» в с. Шилівці, вул. Лесі Українки, 1. Цивільний позов просив задовольнити в повному обсязі.

Враховуючи викладене, суд, допитавши потерпілого, дослідивши матеріали справи та характеризуючі дані на особу обвинуваченого, дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
Таким чином, дії ОСОБА_5 кваліфіковані вірно за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Скоєне кримінальне правопорушення відноситься до категорії невеликої тяжкості. Обвинувачений за місцем проживання характеризується посередньо, за місцем відбування покарання негативно, раніше судимий. Як пом`якшуючу обставину покарання, суд враховує щире каяття обвинуваченого. Обставинами, що обтяжують покарання є вчинення злочину повторно та рецидив злочинів.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

З досудової доповіді, складеної територіальним органом пробації за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_5 , а саме Хотинським районним відділом з питань пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції від 05 червня 2018 року вбачається, що обвинувачений ОСОБА_5 по місцю проживання характеризується посередньо, не одружений, не працює та підприємницькою діяльністю не займається. Стосунки у суспільстві задовільні, соціальні зв`язки з рідними та близькими є нестабільні. Починаючи з 31.08.2015 року по 29.11.2017 року відбував покарання та був звільнений з ДУ «Сокирянська виправна колонія № 67» по відбуттю покарання. За час відбування покарання до оплачуваних робіт не залучався у зв`язку із небажанням працювати, двічі був притягнутий до дисциплінарної відповідальності. Згідно довідки Хотинської ЦРЛ, перебуває на обліку лікаря нарколога, діагноз гостра інтоксикація внаслідок вживання наркотичних засобів, на обліку в лікаря-психіатра не перебуває. Під час спілкування з працівником пробації був спокійний, намагався правдиво відповідати на поставлені питання. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення є високим, орган пробації вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства. На думку Хотинського РС з питань пробації, виконання покарання без ізоляції від суспільства можливо лише у винятковому порядку, за умови здійснення з боку органу пробації нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

З урахуванням усього вищевикладеного, досудової доповіді з інформацією про соціально психологічну характеристику обвинуваченого, суд вважає, що ОСОБА_5 необхідно призначити покарання у вигляді обмеження волі, вказаний вид покарання буде необхідний та достатній для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
При цьому, суд не вбачає підстав для обрання обвинуваченому до вступу вироку в законну силу запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Потерпілим ОСОБА_4 заявлено цивільний позов, згідно якого він просив суд стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 майнову шкоду в сумі 3387,29 грн. та моральну шкоду в сумі 5000,00 грн., а всього в загальному 8387,29 гривень. В обґрунтування позовної заяви, потерпілий зазначив, що за час його лікування, ним, на ліки, проїзд з с. Шилівці до м. Чернівці, харчування та інше було потрачено гроші на загальну суму 3387,29 гривень, із яких 1200,00 гривень витрати за проходження томографії голови та 2187,29 гривень витрати придбані ним ліки. Моральну шкоди в сумі 5000,00 гривень, потерпілий обґрунтовує понесеними душевними стражданнями у зв`язку із фактом спричинення йому тілесних ушкоджень, душевними стражданнями, пов`язаними з тим, що він не міг користуватися всіма благами та перевагами здорового життя і змушений при цьому був знаходитися на відстані від своєї сім`ї.
Обвинувачений ОСОБА_5 визнав цивільний позов повністю. При цьому пояснив, що у нього відсутні грошові кошти для відшкодування шкоди, оскільки він ніде не працює, тому немає змогу відшкодувати шкоду в повному обсязі.
Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Так, на підтвердження суми майнової шкоди, потерпілим ОСОБА_4 надано копії квитанції за придбані ним ліки на суму 2187,29 гривень, проте документи, які би підтверджували витрати за проходження томографії голови в сумі 1200,00 гривень в матеріалах справи відсутні.
Таким чином, судом встановлено, що цивільний позов у частині стягнення майнової шкоди в розмірі 3387,29 гривень, підлягає частковому задоволенню в сумі 2187,29 гривень, що підтверджується документально.
Крім того, за змістом ч.ч.1, 2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичної болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Суд вважає, що потерпілий ОСОБА_4 має право на відшкодування моральної шкоди, оскільки судом встановлено, що в результаті протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_5 йому було заподіяно моральну шкоду.
Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить з вимог ч. 3 ст. 23 ЦК України, згідно яких розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Судом враховується, що страждання викликають певні зміни у житті особи: неможливість реалізації своїх звичок і бажань, погіршення стосунків у колективі, сім`ї, втрату роботи, можливості зробити кар`єру, втрату довіри близьких людей тощо.

З огляду на обставини справи, беручи до уваги вищевказані засади, які повинні враховуватись при стягненні моральної шкоди, суд вважає, що дану позовну вимогу слід задовольнити частково, виходячи з обставин справи, матеріального становища обвинуваченого, реальності відшкодування даної шкоди, та стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_4 3000,00 гривень, що об`єктивно відповідатиме характеру дій заподіювача шкоди, глибині страждань та розміру моральної шкоди.
Витрати на залучення експерта відсутні.
На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 370, 374, 376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити покарання: 2 (два) роки обмеження волі.
Строк відбуття покарання для ОСОБА_6 обчислювати з моменту виконання вироку в частині призначеного покарання.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 в рахунок відшкодування заподіяної кримінальним правопорушенням матеріальної та моральної шкоди в загальній сумі 5187,29 (п`ять тисяч сто вісімдесят сім гривень двадцять дев`ять копійок) гривень, з яких 2187,29 грн. матеріальна шкода, 3000,00 грн. моральна, на користь потерпілого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_3 .

Речовий доказ: оптичний носій «VS» CD-R compact disk RECORDABLE 52х80 min700 mb залишити в матеріалах кримінальної справи.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та потерпілому.
Вирок може бути оскаржений до Чернівецького апеляційного суду через Хотинський районний суд Чернівецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя: ОСОБА_1