Справа № 522/8965/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 грудня 2018 року м. Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси - ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одеса, клопотання слідчого в ОВС відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , за погодженням прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні №00001748 від 18.11.2017 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з вищою освітою, адвоката, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України -,
учасники процесу:
прокурор: ОСОБА_7 , ОСОБА_5 ,
підозрюваний: ОСОБА_6 ,
захисники: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13
В С Т А Н О В И В:
Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.
До слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси, надійшло клопотання слідчого в ОВС відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , за погодженням прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні №00001748 від 18.11.2017 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , мотивуючи наступним.
Досудовим розслідуванням встановлено, що на початку 2014 року, точну дату, час та місце у ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, у ОСОБА_6 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та інших невстановлених на даний час досудовим розслідуванням осіб, виник злочинний умисел на незаконне заволодіння адміністративними будівлями та земельною ділянкою бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_2 .

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_6 , діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_15 , ОСОБА_14 та невстановленими на даний час особами, з метою створення штучних підстав для звернення до Білгород-Дністровського міськрайонного суду із позовом, у невстановлений під час досудового розслідування час та місце, використовуючи паспорт ОСОБА_16 , склали завідомо підроблені документи, які засвідчують події та факти, і у подальшому спричинили наслідки правового характеру, а саме: договір займу від 01.10.2013, відповідно до якого ОСОБА_16 передає ОСОБА_15 у власність 20 000 (двадцять тисяч) гривень на невизначений строк, а ОСОБА_15 зобов`язується повернути вказані кошти на першу вимогу; лист-претензію від 01.02.2014, відповідно до якої ОСОБА_16 звернувся до ОСОБА_15 , з вимогою у строк до 01.03.2014 повернути грошові кошти; позовну заяву від імені ОСОБА_16 про стягнення з ОСОБА_15 заборгованості за договором позики у розмірі 20 000 (двадцять тисяч) гривень; мирову угоду від 29.08.2014 відповідно до якої ОСОБА_16 передає у власність ОСОБА_15 адміністративну будівлю літ. «А» загальною площею 154,4 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 , у свою чергу ОСОБА_15 відмовляється від позовних вимог у розмірі 20 000 (двадцять тисяч) гривень.

Однак під час досудового розслідування встановлено, що будь-які фінансові зобов`язання між ОСОБА_16 та ОСОБА_15 відсутні. Ніяких грошових коштів ОСОБА_16 . ОСОБА_15 не надавав та ніяких претензій до останнього не пред`являв. Крім того, під час досудового розслідування встановлено, що будь-яких правовстановлюючих документів на адміністративну будівлю літ. «А» загальною площею 154,4 кв.м, за адресою: АДРЕСА_2 ні у ОСОБА_16 , ні у ОСОБА_15 не було.

У подальшому, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на незаконне заволодіння адміністративними будівлями та земельною ділянкою бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 , діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та невстановленими особами, 07.05.2014, точний час встановити не представилось можливим, використовуючи раніше підготовлені останніми завідомо підроблені документи, а саме: позовну заяву від імені ОСОБА_16 про стягнення з ОСОБА_15 заборгованості за договором позики у розмірі 20 000 (двадцять тисяч) гривень; документи у якості додатку до позову договір займу від 01.10.2013, відповідно до якого ОСОБА_16 передає ОСОБА_15 у власність 20 000 (двадцять тисяч) гривень на невизначений строк, а ОСОБА_15 зобов`язується повернути вказані кошти на першу вимогу; лист-претензію від 01.02.2014, відповідно до якої ОСОБА_16 звернувся до ОСОБА_15 з вимогою у строк до 01.03.2014 повернути грошові кошти; направили всі вищезазначені документи завідомо підроблені до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області, розташованого за адресою: м. Білгород-Дністровський, вул. Військової слави, 27.

На підставі наданих ОСОБА_6 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та невстановленими особами завідомо підроблених документів суддею Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області 12.05.2014 за вказаною завідомо підробленою позовною заявою із додатками відкрито провадження у справі № 495/3285/14-ц, про що винесено відповідну ухвалу.

Продовжуючи свої умисні незаконні дії, направлені на заволодіння державним майном ОСОБА_15 , діючи умисно за попередньою змовою з ОСОБА_14 , ОСОБА_6 та невстановленими особами, з метою незаконного отримання права власності на адміністративну будівлю літ. «А» загальною площею 154,4 кв.м, за адресою: АДРЕСА_2 , 01.09.2014, точний час встановити не представилось можливим, до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області, розташованого за адресою: м. Білгород-Дністровський, вул. Військової слави, 27, направлено заяви про визнання завідомо підробленої мирової угоди від 29.08.2014, за умовами якої ОСОБА_16 передає у власність ОСОБА_15 , вищезазначену адміністративну будівлю, а ОСОБА_17 відмовляється від своїх позовних вимог про стягнення заборгованості за договором позики у розмірі 20 000 гривень.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 02.09.2014 № 495/3285/14-ц завідомо підроблену мирову угоду затверджено, за ОСОБА_15 визнано право власності на вищевказану адміністративну будівлю, провадження у справі закрито.

При цьому будь-які документи, які б підтверджували право власності на вищевказану адміністративну будівлю та земельну ділянку сторонами у цивільній справі № 495/3285/14-ц до суду не надано.

Правову оцінку діям судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області буде надано під час судового розгляду обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000167 від 23.02.2018 за обвинуваченням судді у винесенні завідомо неправосудних рішень, що спричинили тяжкі наслідки, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 375 КК України, який перебуває на розгляді у Березанському районному суді Миколаївської області.

Продовжуючи свої умисні незаконні дії, направлені на заволодіння державним майном, 18.09.2014 ОСОБА_15 умисно за попередньою змовою з ОСОБА_14 , ОСОБА_6 та невстановленими особами, звернувся із заявою до державного реєстратора реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, з метою державної реєстрації майна, на яке незаконно отримав право. Цього ж дня державним реєстратором реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області на підставі заяви ОСОБА_15 та ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 02.09.2014 № 495/3285/14-ц, яка постановлена на підставі завідомо підроблених документів, прийнято рішення про державну реєстрацію права власності на адміністративну будівлю літ. «А» загальною площею 154,4 кв.м, за адресою: АДРЕСА_2 , про що внесено відповідні відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Під час досудового розслідування встановлено, що адміністративна будівля літ. «А» загальною площею 154,4 кв.м за адресою: АДРЕСА_2 є частиною єдиного майнового комплексу бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та є державною власністю відповідно до наказу Фонду Державного майна України № 2176 від 18.10.2004.

Відповідно до звіту про визначення ринкової вартості вказаної адміністративної будівлі від 22.02.2018 її вартість на момент набуття права власності ОСОБА_15 становила 277 175 (двісті сімдесят сім тисяч сто сімдесят п`ять) гривень.

Таким чином, ОСОБА_6 , діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_15 , ОСОБА_14 та невстановленими особами, шляхом обману, створенням та наданням завідомо підроблених документів заволоділи правом на державне майно вартістю 277 175 (двісті сімдесят сім тисяч сто сімдесят п`ять) гривень, що у 250 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян на момент вчинення кримінального правопорушення.

Продовжуючи свої умисні незаконні дії, направлені на заволодіння державним майном та земельною ділянкою бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за адресою: АДРЕСА_2 , з метою прикриття своєї злочинної діяльності та створення умов, при яких у подальшому незаконно набуте майно отримає статус добросовісно набутого, ОСОБА_14 , діючи умисно, за попередньою змовою із ОСОБА_6 та іншими невстановленими особами, 01.10.2014, використовуючи паспорт ОСОБА_18 , усвідомлюючи те, що здійснювати заявлену у статуті фінансово-господарську діяльність указане підприємство не буде, зареєстрували від імені ОСОБА_18 приватне підприємство «Лазурна 19» ().

Приватне підприємство «Лазурна 19» (), створено ОСОБА_14 , ОСОБА_6 , ОСОБА_15 та невстановленими особами, з метою прикриття незаконної діяльності, а саме оформлення на вказане підприємство адміністративної будівлі літ. «А» загальною площею 154,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , площею 0,6914 га, кадастровий номер :02:019:0157 та використання вказаного підприємства з метою спрощеної передачі прав власності на незаконно набуте майно, шляхом відчуження або зміни в уставних документах засновників та керівника без відповідного нотаріального посвідчення вказаних угод.

Продовжуючи свої умисні незаконні дії, направлені на заволодіння державним майном та земельною ділянкою бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за адресою: АДРЕСА_2 , з метою прикриття своєї злочинної діяльності та створення умов, при яких незаконно набуте майно отримає статус добросовісно набутого, 13.10.2014 ОСОБА_17 , діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_14 , ОСОБА_6 та невстановленими особами, звернувся до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_19 з метою перереєстрації майна, набутого ним шахрайським шляхом разом із ОСОБА_14 , ОСОБА_6 та невстановленими особами.

Цього ж дня, 13.10.2014, приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_19 посвідчено 2 договори дарування, за якими ОСОБА_17 безоплатно передано у власність ПП «Лазурна 19» () по адміністративного будинку (адміністративної будівлі) літ. «А» загальною площею 154,4 кв. м, за адресою: АДРЕСА_2 . Вказані договори зареєстровано у реєстрі за № 1950 та № 1952.

Також, приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_19 13.10.2014 проведено Державну реєстрацію права власності на вказану будівлю за приватним підприємством «Лазурна 19» () у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (номер запису про право власності 7308062 та 7308231).

Продовжуючи свої умисні незаконні дії, направлені на заволодіння земельною ділянкою бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_14 , діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_6 , ОСОБА_15 та невстановленими особами, з метою подальшого викупу земельної ділянки на безконкурентних засадах (без проведення земельних торгів), 29.12.2015 звернулася до приватного нотаріуса Білгород-Дністровського нотаріального округу ОСОБА_20 з метою оформлення договору оренди на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2 кадастровий номер :02:019:0157.

Цього ж дня, а саме 29.12.2015, між Затоківською селищною радою Білгород-Дністровського району Одеської області в особі секретаря ОСОБА_21 та приватного підприємства «Лазурна 19» () в особі ОСОБА_14 , яка діяла на підставі довіреності як представник ПП «Лазурна 19» () укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 0,6914 га кадастровий номер :02:019:0157.

Отримавши можливість безконкурентного викупу земельної ділянки, ОСОБА_14 , діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_6 , ОСОБА_15 та невстановленими особами, з метою реалізації злочинного наміру та створення умов, при яких незаконно набуте майно, отримає статус добросовісно набутого, 05.04.2016 зареєструвала зміни до установчих документів приватного підприємства «Лазурна 19» (), відповідно до яких ОСОБА_14 отримала 100 відсотків прав на вказане приватне підприємство та стала його єдиним засновником та директором.

Продовжуючи свої умисні незаконні дії, направлені на заволодіння земельною ділянкою бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_14 , діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_6 , ОСОБА_17 та іншими невстановленими особами, 08.06.2017 надала приватному нотаріусу Білгород-Дністровського міського нотаріального округу ОСОБА_20 завідомо підроблений документ звіт № 1196230_27052016_05-23-1 про експертну грошову оцінку земельної ділянки несільськогосподарського призначення площею 0,6914 га, яка перебуває в оренді у ПП «Лазурна 19» (код ), виконаний невстановленими особами від імені ТОВ «Регіональний центр оцінки» 27.05.2016. Відповідно до вказаного звіту вказаної земельної ділянки складає 2 788 078, 00 (два мільйони сімсот вісімдесят вісім тисяч сімдесят одна) гривень.

Продовжуючи свої умисні незаконні дії, направлені на заволодіння земельною ділянкою бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_14 , діючи умисно за попередньою змовою з ОСОБА_6 , ОСОБА_17 та невстановленими особами, 08.06.2017, як керівник приватного підприємства «Готельний комплекс «Курорт Еліт» (), (колишнє ПП «Лазурна 19») із Затоківською селищною радою Білгород-Дністровської міської ради в особі тимчасово виконувача обов`язків голови секретаря ОСОБА_22 укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки загальною площею 0,6914 га кадастровий номер :02:019:0157. Ціна договору склала 2 788 071 (два мільйони сімсот вісімдесят вісім тисяч сімдесят одна) гривень. Вказану ціну затверджено рішенням Затоківської селищної ради № 357 від 02.06.2017 на підставі висновку експерта ТОВ «Регіональний центр оцінки» від 27.05.2016.

Також, приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу ОСОБА_20 08.06.2017 на підставі заяв ОСОБА_14 зареєстровано право власності на вказану земельну ділянку за приватним підприємством «Готельний комплекс «Курорт Еліт» (колишнє ПП «Лазурна 19») у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (номер запису про право власності 20819718).

Відповідно до висновку експертів судової оціночно-земельної експертизи, призначеної за матеріалами кримінального провадження від 12.11.2018 № 18-4543, ринкова вартість земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , площею 0,6914 га, кадастровий номер :02:019:0157, станом на 27.05.2016 складає 12 943 837 (дванадцять мільйонів дев`ятсот сорок три тисячі вісімсот тридцять сім) гривень.
Таким чином, ОСОБА_6 діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_14 , ОСОБА_17 та іншими невстановленими на даний час особами, використовуючи підроблений документ, а саме: звіт № 1196230_27052016_05-23-1 про експертну грошову оцінку земельної ділянки несільськогосподарського призначення площею 0,6914, кадастровий номер :02:019:0157, виготовлений невстановленими особами від ТОВ «Регіональний центр оцінки», шахрайським шляхом заволодів правом на земельну ділянку, чим спричинив збитки державному бюджету на загальну суму 10 155 766 (десять мільйонів сто п`ятдесят п`ять тисяч сімсот шістдесят шість) гривень, що у 600 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян на момент вчинення кримінального правопорушення.

22 листопада 2018 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 205, ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України.

У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 184 КПК України, в обґрунтування необхідності застосування запобіжного заходу, слідчий посилається на те, що підозрюваний ОСОБА_6 після повідомлення йому про підозру у вчинені тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі, знаючи про ступінь тяжкості та міру покарання, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків з метою надання ними неправдивих показань чи зміни показань, а також може перешкоджати у розслідувані кримінального провадження іншим чином.

Позиція учасників судового розгляду.
Під час судового засідання прокурори підтримали клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у задоволенні клопотань про застосування особистої поруки, просили відмовити. Підозра достатньо та належним чином обґрунтована.

Захисники заперечили проти обрання тримання під вартою, вважали за необхідне відмовити у застосуванні запобіжного заходу, чи обрати запобіжний захід у вигляді поруки.

Підозрюваний підтримав думку захисників, проти тримання під вартою заперечував.

Положення закону, якими керувався слідчий суддя при вирішенні клопотання.
Кримінальний процесуальний кодекс України.
Стаття 177. Мета і підстави застосування запобіжних заходів
1. Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
2. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Стаття 178. Обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу
1. При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:
1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;
3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;
4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;
5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;
6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;
7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;
8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;
9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;
10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;
11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Стаття 179. Особисте зобов`язання
1. Особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.
2. Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Стаття 180. Особиста порука
1. Особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.
Стаття 183. Тримання під вартою
1. Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Стаття 193. Порядок розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу
1. Розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.
2. Слідчий суддя, суд, до якого прибув або доставлений підозрюваний, обвинувачений для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу, зобов`язаний роз`яснити його права:
1) мати захисника;
2) знати суть та підстави підозри або обвинувачення;
3) знати підстави його затримання;
4) відмовитися давати пояснення, показання з приводу підозри або обвинувачення;
5) давати пояснення щодо будь-яких обставин його затримання та тримання під вартою;
6) досліджувати речові докази, документи, показання, на які посилається прокурор, та надавати речі, документи, показання інших осіб на спростування доводів прокурора;
7) заявляти клопотання про виклик і допит свідків, показання яких можуть мати значення для вирішення питань цього розгляду.
4. За клопотанням сторін або за власною ініціативою слідчий суддя, суд має право заслухати будь-якого свідка чи дослідити будь-які матеріали, що мають значення для вирішення питання про застосування запобіжного заходу.
Стаття 194. Застосування запобіжного заходу
1. Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
2. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
3. Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.
4. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
5. Якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме:
1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;
5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом;
6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності;
7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання;
8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
9) носити електронний засіб контролю.
6. Обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Мотиви, із яких виходив слідчий суддя при постановленні ухвали.
Відповідно до ч. 1 ст. 186 КПК України, клопотання про застосування запобіжного заходу розглядається слідчим суддею, судом невідкладно, але не пізніше 72 годин з моменту фактичного затримання підозрюваного, або з моменту надходження до суду клопотання, якщо підозрюваний перебуває на свободі.
Згідно з п. 22 ч. 1 ст. 3 КПК України, суд першої інстанції - районний у місті суд, який має право ухвалити вирок чи постановити ухвалу про закриття кримінального провадження.
У п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, зазначено, що слідчий суддя - це суддя суду першої інстанції, до повноваження якого належить здійснення у порядку передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Як вбачається із ст. 193 КПК України, при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя має право заслухати будь-якого свідка чи дослідити будь-які документи, що мають значення для вирішення питання про застосування запобіжного заходу.
Згідно з ч. 8 ст. 135 КПК України, особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом не пізніше ніж за три дні до дня, коли вона зобов`язана прибути за вказівкою.
Аналіз наведених вище норм, дає слідчому судді право прийти до висновку, що законодавчо не має суворого обмеження щодо строку розгляду клопотання у зв`язку із його відкладенням, по певних процесуальних причинах.
Крім того, у відповідності до ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.
Критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є: складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо, поведінка учасників кримінального провадження чи спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.
Слідчий суддя зазначає, що в даному кримінальному провадженні (в провадженні щодо розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу), у підозрюваного ОСОБА_6 було шість адвокатів. При цьому, захисники підозрюваного та підозрюваний неодноразово заявляли відвід головуючому по справі, секретарю судового засідання та прокурору, що безумовно є правом сторони захисту. Крім того, судовий розгляд даного клопотання, відкладався також на підставі клопотань сторін кримінального провадження, у зв`язку із неможливістю всіх учасників судового засідання брати участь в його розгляді. Перерва на відпочинок у зв`язку із закінченням робочого часу, не вважається порушенням строку розгляду клопотання, оскільки навпаки, може свідчити про особисту зацікавленість слідчого судді в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу щодо особи, яка не є затриманою в порядку ст. 208 КПК України, що в свою чергу? є підставою для відводу судді. Зважаючи на такі обставини, розглянути клопотання про застосування запобіжного заходу протягом передбачених Кодексом 72-х годин, було неможливим, у зв`язку із чим вважаю, такий строк пропущеним із поважних причин, і який на підставі ст. 117 КПК України, підлягає поновленню.
Як встановлено під час судового засідання, органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні ряду злочинів, а саме за ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 205, ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України. Максимальний розмір покарання передбачений санкцією ч. 4 ст. 190 КК України, у виді позбавлення волі строком до дванадцяти років, що є особливо тяжким злочином.

Підозра ОСОБА_6 на даній стадії кримінального провадження підтверджується наступними доказами: копією технічного паспорту на громадський буд. "А" адм.будівля, за адресою: буд. АДРЕСА_2 , копією ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 02.09.2014 року; витягом з реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності; копією звіту про оцінку майна нежитлової будівлі адмін.будівлі за адресою: буд. АДРЕСА_2 , копією висновку про оціночну вартість нерухомого майна; копією договору дарування від 13.10.2014 року; копією заяви ОСОБА_15 від 13.10.2014 року; копією звіту про визнаення ринкової вартості адміністративної будівлі за адресою: буд. АДРЕСА_2 , копією листа Фонду державного майна Українивід 03.05.2018 року; копією наказу Фонду державного майна України від 18.10.2004 року, копіями протоколів допиту свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_16 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 копією договору купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення від 08.06.2017 року; копією рішення Затоківської селищної ради №357, копією акту прийому-передачі межових знаків на зберігання від 07.05.2017 року; копією договору оренди земельної ділянки, копією висновку експертів №18-4543 від 12.11.2018 року; висновками про ринкову вартість об`єкта оцінки.

Обов`язком слідчого судді на етапі пред`явлення повідомлення про підозру, є перевірка наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила правопорушення, і такі підстави можуть переконати стороннього спостерігача у цьому. Така позиція також відповідає і позиції Європейського суду з прав людини який в своєму рішенні у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства", зазначив що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має й тримання під вартою. Варто зазначити, що законодавець передбачив оскарження обґрунтованості підозри саме до слідчого судді, однак встановив певні вимоги для такого оскарження, не раніш ніж через місяць після пред`явлення підозри. Тому на даний час, вважаю підозру обґрунтованою достатньо для вирішення питання про застосування запобіжного заходу.

Так, дослідивши надані матеріали, з урахуванням стадії кримінального провадження, його складності та зацікавленості громадськості у справедливому та всесторонньому розслідуванні, вважаю наявним ризики передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Крім того, слідчий суддя погоджується із зазначеним у клопотання ризиком, про можливість вчинення підозрюваним тиску на свідків, які безпосередньо під час судового розгляду, у відповідності до вимог ч. 4 ст. 93 КПК України, показання суду не надавали.

В той же час, переконливих доводів вважати, що підозрюваний буде переховуватися від органу досудового розслідування, слідчим та прокурором не наведено, оскільки під час розгляду клопотання слідчим суддею, останній виконував покладені на нього процесуальні обов`язки, та з`являвся на призначені судові засідання. Крім того, у ОСОБА_6 наявні сім`я і утриманці, дитина ІНФОРМАЦІЯ_3 , постійне місце роботи, що свідчить про наявність стійких соціальних зв`язків.

Підстав вважати, що ОСОБА_6 може вчинити інший злочин, також не наведено, зважаючи на його репутацію.

Запобіжний захід в будь-якому випадку впливає перш за все на поведінку підозрюваного та виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків, та запобіжний захід не повинен підміняти собою покарання за вчинення злочину, адже вирішення таких питань є завданням більш пізніх етапів кримінального провадження.
Згідно із роз`ясненнями Комітету з прав людини Організаціі? Об`єднаних Націи?, національна правова система, яка передбачає як альтернативу утриманню під вартою до суду лише звільнення під контроль і не передбачає звільнення під заставу, не відповідає вимогам статті 9(3) Пакту про громадянські та політичні права, згідно з якою утримання під вартою осіб, які чекають судового розгляду, не повинно бути загальним правилом, але звільнення може ставитись у залежність від представлення гарантіи? явки до суду, на судовии? розгляд у будь-якіи? и?ого стадіі?, і, у випадку необхідності, явки для виконання вироку
Аналогічні вимоги містить і ст. 5 Європеи?ськоі? Конвенціі? щодо захисту прав людини та основних свобод, яка передбачила, що можливість звільнення до суду утримуваних під вартою осіб, «буде залежати від поданих гарантіи? явки до суду». Там держава не протиставляє себе особі, яка оступилась, а створює умови, щоб співпрацювати з людиною і спонукати і?і? до виправлення.
Як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Хайредінов проти України" (Заява N 38717/04) у п. 28, Суд вважає, що тримання під вартою у відповідності до підпункту (c) пункту 1 статті 5 Конвенції ( 995_004 ) має задовольняти вимогу пропорційності(див. рішення у справі "Ладент проти Польщі" (Ladent v. Poland), N 11036/03, пункт 55, ECHR 2008-... (витяги)). Наприклад, у справі "Амбрушкевич проти Польщі" (Ambruszkiewicz v. Poland)(N 38797/03, пункти 29-32, від 4 травня 2006 року) Суд розглядав питання, чи було взяття заявника під варту конче необхідним для забезпечення його присутності в суді та чи могли інші, менш суворі заходи бути достатніми для досягнення цієї цілі.

Тримання під вартою, є винятковим запобіжним заходом і повинен бути застосований у разі, неможливості забезпечення виконання підозрюваним обов`язків іншим, більш м`яким способом.

З урахуванням вище викладеного, зважаючи на вимоги ч. 5 ст. 194 КПК України, вважаю достатнім застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, питання щодо застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, слідим суддею не розглядається, оскільки особисте зобов`язання є менш обтяжливим запобіжним заходом у відповідності до ст 176 КПК України.

Керуючись вимогами ст. 194 КПК України, покласти на ОСОБА_6 обов`язки прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за кожною вимогою у розумні строки; не відлучатися з Одеської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого постійного місця проживання; утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками, письмово повідомивши його під розпис, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст.132, 176-178, 181, 183, 186-187, 193, 194, 196, 197, 199, 205 КПК України,слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання слідчого в ОВС відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , за погодженням прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні №00001748 від 18.11.2017 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного - відмовити.

Застосувати щодо ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, із покладенням на останнього передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, обов`язків, а саме:

1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за кожною вимогою у розумні строки;

2) не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого постійного місця проживання;

4) утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками.

Строк дії ухвали слідчого судді становить два місяці протягом строку досудового розслідування, та закінчує свою дію 22.01.2019 року.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1
20.12.2018