У Х В А Л А

18.12.2018 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 про відмову у поверненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0001517, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду в інтересах ОСОБА_4 з даною скаргою, в якій просить скасувати постанову слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 про відмову у поверненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0001517 про повернення тимчасово вилученого майна та передати транспортний засіб «RENAULT Magnum» д.н.з. НОМЕР_1 на відповідальне зберігання ОСОБА_4 .

Обґрунтовуючи подану скаргу заявник вказує на те, що 13.09.2018 року постановою старшого слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 відмовлено в клопотанні адвоката про повернення тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0001517 - транспортного засобу «RENAULT Magnum» д.н.з. НОМЕР_1 . Вказану постанову заявник вважає незаконною та безпідставною, що стало підставою для звернення до суду з даною скаргою.

Скаржник в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій просив провести розгляд скарги за його відсутності, підтримав скаргу та просив задовольнити з підстав, викладених у її змісті.
Старший слідчий СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, хоч був повідомлений про дату та час розгляду скарги, однак подав до суду заяву про розгляд скарги за його відсутності.
Вивчивши зміст скарги та додані до неї письмові докази, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
З досліджених судом матеріалів клопотання вбачається, що органом досудового слідства - СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області проводилося досудове розслідування кримінального провадження № 0001517 від 09.05.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, в рамках якого досліджувались обставини затримання транспортного засобу «RENAULT Magnum» д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, під керуванням ОСОБА_6 , який працює водієм ПП « ОСОБА_4 », на якому згідно проведеного митного огляду ТЗ за участю експерта НДЕКЦ виявлено, що на даному автомобілі ідентифікаційне номерне позначення кузова шасі ймовірно вносились зміни.

10.07.2018 року на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 25.06.2018 року в рамках даного кримінального провадження транспортний засіб «RENAULT Magnum» д.н.з. НОМЕР_1 було вилучено та поміщено на штрафний майданчик.

04.09.2018 року ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду було накладено арешт на вказаний транспортний засіб шляхом заборони його використання та розпорядження.

13.09.2018 року адвокат ОСОБА_3 , звернувся в інтересах власника вказаного транспортного засобу до СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області із клопотанням про повернення вилученого автомобіля вланику.
Постановою старшого слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 від 13.09.2018 року відмовлено в клопотанні адвоката про повернення тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0001517 - транспортного засобу «RENAULT Magnum» д.н.з. НОМЕР_1 з тих підстав, що станом на дату звернення досудове розслідування по справі триває, вилучений транспортний засіб є речовим доказом по справі, зазначає, що органом досудового слідства ще не проведені всі слідчі дії в рамках відкритого кримінального провадження.

Вказану постанову заявник вважає незаконною та безпідставною, що стало підставою для звернення до суду з даною скаргою.

У відповідності до ст . 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути як найшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених ст.ст. 160-166, 170 -174 цього Кодексу.
Ч. 2 зазначеної норми закону визначено, що речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобовязана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку передбаченого цим Кодексом.
п.1 ч.1 ст. 303 КПК України передбачає, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу, а також у здійсненні інших процесуальних дій, які він зобовязаний вчинити у визначений цим Кодексом строк заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.
Разом з тим положеннями ст. 169 КПК України регламентовано, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено:
1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним;
2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна;
3) у випадках, передбачених частиною пятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу;
4) у разі скасування арешту.
Відтак, у даному випадку в рамках даного кримінального провадження клопотання слідчого про накладення арешту на тимчасово вилучене майно задоволено, відповідно орган досудового розслідування підставно здійснює зберігання вилученого речового доказу і на такий на час звернення до суду з даною скаргою не поширюється статус тимчасово вилученого майна.
Положеннями ст. 174 КПК України визначено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Однак в даному випадку арешт майна не скасовано, скаржник не ставить вимогу щодо скасування арешту на майно, відтак в даному випадку заявником невірно вибрано спосіб захисту своїх прав, оскільки такий звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність щодо неповернення тимчасово вилученого майна, замість клопотання про скасування арешту на майно, накладеного ухвалою слідчого судді.
Положеннями ст. 22 КПК України регламентовано, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим кодексом.
Враховуючи зазначене вище, з огляду на те, що скаржник не навів жодних законних підстав для повернення йому вказаного у скарзі майна, слідчий суддя приходить до переконання, що скарга не підлягає до задоволення.
Керуючись ст. ст. 22, 167, 169, 170,174 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 про відмову у поверненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0001517 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1