Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________копія:_______
У Х В А Л А
Іменем України

27 березня 2019 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні судове провадження за клопотанням заступника начальника відділу слідчого управління Головного управління національної поліції в Рівненській області ОСОБА_4 (далі слідчий) про арешт майна у рамках кримінального провадження №0000538 за внесеними відомостями до ЄРДР від 12 травня 2014 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190, ч.2 ст.191, ст.356 КК України;

За участі:
секретаря судових засідань ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника апелянта-адвоката ОСОБА_7 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_8 ,

за апеляційною скаргою директора ТзОВ «Технопривід інвест груп» - ОСОБА_9 (далі директор) на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 06 лютого 2019 року;

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі директор просить ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 06 лютого 2019 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою постановити рішення про відмову у задоволенні клопотання у повному обсязі. Крім того, просить зобов`язати письмово проінформувати територіальні сервісні центри РСЦ МВС України в Рівненській області, державних реєстраторів, реєстраційні та інші органи про скасування арешту та заборон на майно, зазначеного в ухвалі слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 06 лютого 2019 року про арешт ливарного цеху та частину будівлі метало-модельного цеху. Також просить дослідити докази додані до апеляційної скарги та наведені у ній, які не могли бути подані апелянтом слідчому судді у зв`язку із розглядом клопотання слідчого без виклику представника ТзОВ «Технопривід інвест груп».

Згідно оскаржуваної ухвали слідчого судді, задоволено клопотання слідчого та накладено арешт шляхом встановлення заборони відчуження на нерухоме майно, яке на підставі договорів купівлі-продажу від 20 березня 2015 року було відчужене на користь ОСОБА_10 і знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , та на даний час на праві власності належить ТзОВ «Технопривід Інвест Груп», а саме на приміщення ливарного цеху (р.н. об`єкта нерухомого майна: 6) та частину будівлі метало-модельного цеху (р.н. об`єкта нерухомого майна: 6). Виконання ухвали доручено слідчому.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги представник ТзОВ «Технопривід інвест груп» вказує, що розглядаючи клопотання, слідчий суддя не звернула увагу на відсутність підтверджуючих фактів, викладених у клопотанні слідчого, які б стали доказами причетності «Технопривід інвест груп» - як власника майна до даного кримінального провадження. Додає, що усі договори купівлі продажу майна укладені у відповідності до закону, нотаріально посвідчені, незважаючи на те, що вони укладались з іноземними юридичними особами, а тому майно, на яке було накладено арешт, що було відчужене на користь ОСОБА_10 та на даний час належить ТзОВ «Технопривід інвест груп», арешту не підлягало, а тому рішення слідчого судді підлягає скасуванню. Зазначає також, що слідчим суддею не було викликано в судове засідання представників ТзОВ «Технопривід інвест груп», що є порушенням ст.172 КПК України.

У поданих запереченнях на апеляційну скаргу директора ТзОВ «Технопривід інвест груп» - ОСОБА_9 , представник потерпілого ОСОБА_8 доводить, що апеляційна скарга ТзОВ «Технопривід інвест груп» є необґрунтованою та не підлягає задоволенню. Додає, що у діях ОСОБА_11 вбачаються ознаки вчинення шахрайських дій, а договори позики та застави майна є засобами приховування злочину, а тому є всі підстави накласти арешт на вказані приміщення до прийняття рішення по кримінальному провадженні.

Слідчий суддя, задовольняючи клопотання слідчого мотивувала своє рішення тим, що на її думку, з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального правопорушення, у ході досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказане майно, яке є предметом кримінального правопорушення, з метою позбавлення власника можливості використовувати вказане майно, розпоряджатися ним будь-яким чином, оскільки незастосування вказаних заходів може призвести до зникнення, втрати відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню. Тому визнала клопотання слідчого обґрунтованим, оскільки наведені у ньому обставини, на її думку, свідчили про наявність усіх підстав для задоволення клопотання.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта- адвоката ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу директора ТзОВ «Технопривід інвест груп» - ОСОБА_9 , висловивши прохання скасувати ухвалу слідчого судді та відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна, пояснення прокурора та представника потерпілого адвоката ОСОБА_8 , які заперечили доводи поданої апеляційної скарги та просли ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши матеріали судового провадження за клопотанням слідчого, обговоривши доводи і мотиви апеляційної скарги директора ТзОВ «Технопривід інвест груп» - ОСОБА_9 , колегія суддів дійшла висновку постановити ухвалу про відмову в задоволенні апеляційної скарги та залишити оскаржувану ухвалу слідчого судді без змін, з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Матеріалами судового провадження підтверджується, що за фактом розкрадання майна шляхом зловживання службовим становищем, органом досудового розслідування розпочато розслідування у кримінальному провадженні №0000538 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190, ч.2 ст.191, ст.356 КК України, і у рамках даного кримінального провадження слідчий просив у клопотанні про накладення арешту на майно, а саме накласти арешт на приміщення ливарного цеху та частину будівлі метало-модельного цеху, що знаходяться за адресою: вул.Барона Штейнгеля, 4-а, с.Городок, Рівненського р-ну, Рівненської обл., та на даний час на праві власності належить ТОВ ТзОВ «Технопривід Інвест Груп».

Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Таким є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Таких вимог кримінального процесуального закону при постановленні оскаржуваної ухвали слідчий суддя дотримався у повній мірі.

Відповідно до положень ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як убачається з ухвали слідчого судді та було наголошено слідчим у клопотанні, вказані приміщення ливарного цеху та частина будівлі метало-модельного цеху підпадають під ознаки майна, що визначене у даній нормі кримінального процесуального закону, а тому в рамках кримінального провадження на них можливо накласти арешт, за доведення слідчим у клопотанні в судовому засіданні обставин, що встановлюються на досудовому розслідуванні.

Частиною другою ст.167 КПК України регламентовано, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення, є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом, набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

У ході досудового розслідування, як убачається із клопотання слідчого про арешт майна, а саме 05 листопада 2014 року, надійшла заява ОСОБА_12 про те, що 04 вересня 2014 року обладнання підприємства ТОВ «Альфа Коммерс Брендз ГМБХ» (Alpha Commerce Brands GmbH) піддалося захопленню під приводом того, що не існує договору оренди. З 04 вересня 2014 року і по теперішній час захоплено обладнання та здійснюється блокування доступу працівників ТОВ «Альфа Коммерс Брендз ГМБХ» до майна, на якому працюють сторонні особи, які не мають жодного права на користування ним, а у результаті злочинних дій підприємство несе значні матеріальні збитки.

Матеріалами кримінального провадження підтверджується, що згідно договору купівлі-продажу №205 від 20 травня 2015 року, з володіння ТОВ «Альфа Коммерс Брендз ГМБХ» вибула частина будівлі метало-модельного цеху на користь ОСОБА_10 , яке на даний момент перебуває у власності ТОВ «Технопривід Інвест Груп». Вартість майна по вказаному договору становила 629725 (шістсот двадцять дев`ять тисяч сімсот двадцять п`ять) грн. 27 (двадцять сім) коп., яку, всупереч інтересам ТОВ «Альфа Коммерс Брендз ГМБХ», отримала фізична особа ОСОБА_13 , протиправно набувши право власності на це майно, а тому - вказане майно підпадає під ознаки - як предмету злочинного посягання, та відповідно є речовим доказом.

За таких обставин, із апеляційної скарги директора ТзОВ «Технопривід інвест груп», а також доданих матеріалів представника апелянта адвоката ОСОБА_7 , неможливо зробити однозначний висновок, що ливарний цех та частина будівлі метало-модельного цеху на законних підставах відчужене на користь ОСОБА_10 і чи на даний час воно належить «Технопривід Інвест Груп».

Зазначені в апеляційній скарзі доводи директора ТзОВ «Технопривід інвест груп» - ОСОБА_9 та підстави, за яких апелянт просить скасувати ухвалу слідчого судді, не ґрунтуються на матеріалах судового провадження і не можуть слугувати для прийняття рішення про задоволення апеляційної скарги.

В суді апеляційної інстанції представник апелянта - адвокат ОСОБА_7 пояснив, що накладений арешт на зазначене майно шляхом заборони його відчуження, на даний час не впливає на виробничу діяльність підприємства.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які були би підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційним судом при апеляційному розгляді скарги не встановлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 06 лютого 2019 року, якою задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на майно у рамках кримінального провадження №0000538 за ч.3 ст.190, ч.2 ст.191, ст.356 КК України залишити без змін, а апеляційну скаргу представника юридичної особи директора ТзОВ «Технопривід інвест груп» - ОСОБА_9 без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення цим судом, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач - підпис ОСОБА_1

Судді: підписи ОСОБА_2

ОСОБА_3

Згідно з оригіналом: суддя-доповідач: ОСОБА_1