Справа № 727/7559/18
Провадження № 1-кп/727/36/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2019 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

за участю учасників судового кримінального провадження:

сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_3

сторони захисту - обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , в їх інтересах захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Шевченківського районного суду м. Чернівці обвинувальний акт за результатами досудового розслідування кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінального провадження №0001258 від 03.06. 2018 року за обвинувальним актом по обвинуваченню: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,-

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 українця, мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого, - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,- ВСТАНОВИВ:

В провадженні Шевченківського районного суду м. Чернівці перебувають на розгляді кримінальні провадження №0001258 від 03.06. 2018 року за обвинувальним актом по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

В судовому засіданні прокурором ОСОБА_3 заявлено клопотання про продовження терміну дії запобіжного заходу обвинуваченим, відповідно ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , а саме у вигляді тримання під вартою і домашнього арешту.

Мотивовані клопотання тим, що до обвинувачуваного ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Вважає, що ризики, передбачених ч. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України продовжують мати місце, а саме ризик переховування обвинуваченого будучи на волі від суду, ризик того, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 4 до 6 років, ризик незаконного впливу на потерпілого, свідків та ризик вчинення ОСОБА_5 будучи на волі нового кримінального правопорушення, оскільки останній раніше вже притягувався до кримінальної відповідальності за аналогічні злочини, офіційно не працевлаштований, що у своїй сукупності вказує на неналежні його соціальні зв`язки. А тому, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого просив продовжити ОСОБА_5 термін дії застосованого до останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб.

Відносно продовження терміну дії застосованого до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту який в установленому законом порядку був продовжений, в обґрунтування доводів прокурор посилається на наявність ризиків, передбачених ч. 1, 3 ст. 177 КПК України, а саме вважає на даний час продовжують мати ризики - переховування обвинуваченого від суду, вказуючи при цьому на те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 4 до 6 років, а тому вказаний ризик є реальним зважаючи на тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, ризик незаконного впливу на свідків, вчинення нових кримінальних правопорушень.

Зазначає, що з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_4 та виконання ним процесуальних обов`язків вважав за доцільним подовжити ОСОБА_4 термін дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків, що передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Обвинувачені ОСОБА_5 та в його інтересах захисник ОСОБА_6 в задоволенні клопотання прокурора просили відмовити та застосувати такий вид запобіжного заходу, що не пов`язаний з триманням під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_4 в його інтересах захисник ОСОБА_7 щодо заявленого прокурором клопотання про продовження йому запобіжного заходу просив відмовити;

Прокурор просив, заявлені клопотання задовольнити.

Заслухавши відповідно доводи заявлених клопотань прокурором, думку обвинувачених і в їх інтересах захисників, суд зважає на наступне.

Відповідно ч.2 ст. 331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Судом встановлено, що клопотання обвинуваченим були прокурором вручені в установленому законом порядку

Вирішуючи питання по клопотанню відносно продовження запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 судо установлено, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04.06.2018 р. обвинувачуваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в подальшому ухвалою суду від 26 липня 2018 року застосовано до останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з застосуванням застави. Застосований до ОСОБА_5 запбіжний захід було продовжено, термін дії якого спливає 12.04. 2019 року.

Відповідно до частини 3 статті 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків в цьому кримінальному провадженні.

Вимогами ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», чітко визначено, що, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права., а отже, суд при розгляді клопотання враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення ЄСПЛ від 09 жовтня 2014 року у справі "Чанаєв проти України", згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обгрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення…. Та рішення в справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 р. п. 79, яким акцентовано увагу судів на те, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обгрунтованою, не можна вирішувати абстрактно, воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення, та належно задокументованих фактів, на які посилався заявник у своїх клопотаннях про звільнення з-під варти…

Враховуючи наведене вище, а також те, що ОСОБА_5 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за умисні злочини; обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, встановлені під час застосування запобіжного заходу ризики на даний час не зменшились, обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, суд вважає за необхідне продовжити відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 не вбачає; будь-яких обставин, з посиланням на докази, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, на даному етапі, не встановлено, а отже в задоволенні клопотання захисника слід відмовити.

Разом з цим, суд враховуючи обставини кримінального провадження, вимоги ч.3 ст. 183 КПК України вважає можливим, визначити обвинуваченому ОСОБА_5 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, розмір якої визначити 80.000 гривень, оскільки внесення застави саме в такому розмірі, на думку суду, може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків. При цьому, суд зважає на те, що альтернативний запобіжний захід у виді застави, який може бути ним внесений як самим обвинуваченим, атак і іншою фізичною чи юридичною особою, у будь-який момент до закінчення строку дії запобіжного заходу, і відповідно до ст.194 ч.5 КПК України приходить до висновку про покладення на обвинуваченого ОСОБА_5 ряду обов`язків, передбачених даною нормою закону.

Вирішуючи питання відносно продовження терміну дії застосованого до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, судом установлено, що згідно ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04.06.2018р. відносно ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який в установленому законом порядку, за клопотанням сторони обвинувачення прокурора продовжувався.

На момент розгляду питання в судовому засіданні щодо продовження терміну дії застосованого до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту зумовлена ризиками передбаченими ст. 177 ч. 1 КПК України, які на думку суду є сталими зокрема, це ризики - перешкоджання встановленню істини у кримінальному провадженні, - вчиненні нових кримінальних правопорушень;- переховування обвинуваченого від суду, ризик впливу на потерпілого, свідків, а тому суд вважає, що ризики продовжують мати місце, не зменшилися та підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 не вбачає; будь-яких обставин, з посиланням на докази, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, на даному етапі, не встановлено та стороною захисту не доведено.

Вимогами ч.2 ст. 9 КПК України визначено принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Згідно до ст. 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканість. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Положенням ст. 181 КПК України передбачено, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

При вирішенні даного питання, судом враховуються положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, яка відповідно до вимог ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства, а також практику Європейського суду з прав людини.

Так, згідно статті 5 п.1 підпункт «с» Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обгрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Виходячи з встаовленого, особи обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає що відсутні підстави для задоволення клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу з домашнього арешту на особисте зобов`язання.

А, отже, приймаючи до уваги, що строки тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , а також що термін застосованого до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту спливає 12.04.2019р.; судовий розгляд в рамках кримінального провадження не завершено, не проведено перехресний допит обвинувачених з потерпілим, не всі допитані свідки, не допитані обвинувачені, керуючись ст.ст. ст.ст. 21, 31 ч.2, 131, 132, 176-178, 183 ч.1, 184, 194, 199, 331 ч. 3 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити термін дії застосованого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та зобов`язати до 10 червня 2019 року, з покладенням на ОСОБА_4 наступних обов`язків:

1) не залишати місце проживання без поважних причин за адресою: АДРЕСА_1 в період з 21 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступного дня;

2) прибувати до суду за першою вимогою;

3) утриматись від спілкування з потерпілим і свідками кримінального провадження.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтись в житло, у якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього обов`язків.

Виконання ухвали щодо запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту покласти на орган Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_4 .

Копію ухвали невідкладно секретарю судових засідань ОСОБА_2 направити до відповідно відділу поліції за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_4 .

Продовжити термін дії тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в Державній Установі Чернівецький слідчий ізолятор (33) до 10 червня 2019 року.

Одночасно для забезпечення виконання ОСОБА_5 обов`язків, визначених КПК України визначити запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 80.000 (вісімдесят тисяч) грн., яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок Шевченківського районного суду м. Чернівці МФО 820172, Держказначейська служба України, м. Київ, код 26311401, ТУ ДСА України в Чернівецькій області, рахунок 8745. Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1) прибувати за першою вимогою до суду;

2) не виїзджати за межі м. Чернівці без дозволу прокурора, суду;

3) повідомляти прокурора, суд про зміну свого місця проживання

4) утримуватися від спілкування з потерпілим, свідками кримінального провадження.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 10.06. 2019 року. Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що в разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі Державної Установи Чернівецький слідчий ізолятор.

Після отримання та перевірки протягом не більше одного робочого дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державної Установи «Чернівецька установа виконання покарань (№33)» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора і суд.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, ОСОБА_5 зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави. З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Копію ухвали направити до ДУ Чернівецький слідчий ізолятор для вручення обвинуваченому ОСОБА_5 та доручення до особової справи.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 та відповідно захисника ОСОБА_7 про зміну їх підзахисним застосованих запобіжних заходів відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1