Справа № 504/4077/18
Провадження № 1-кс/504/1275/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2018 смт. Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

Слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3

підозрюваної ОСОБА_4 ,

слідчого СВ Лиманського ВП ГУ НП в Одеській області - ОСОБА_5 , -

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 4, смт. Доброслав, клопотання слідчого СВ Лиманського ВП ГУ НП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 08 листопада 2018 року, погодженого цього ж дня прокурором Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області, про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженки с. Чорногірка Березівського району Одеської області,

українки за національністю, громадянка України,

яка офіційно не працює, з середньою освітою, одружена,

має на утриманні двох малолітніх дітей

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,

зареєстрована за адресою:

АДРЕСА_1 , раніше не судима.

07.11.2018 року оголошено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення,

передбаченого частиною 3 статті 185 КК України у кримінальному провадженні

№ 0001620, -

ВСТАНОВИВ:

08 листопада 2018 року слідчий СВ Лиманського ВП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_5 , подала до Комінтернівського районного суду Одеської області клопотання, яке в порядку ст. 199 ч. 1 КПК України погоджено прокурором Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області, про застосування відносно підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Клопотання мотивовано тим, що 10.10.2018, приблизно о 22:00 год. ОСОБА_4 , знаходячись за місцем свого мешкання отримала пропозицію від ОСОБА_8 протиправно проникнути до будинку, АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_9 з метою викрадення чужого майна, на що остання погодилась.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 , за попередньою змовою з ОСОБА_8 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з ціллю незаконного збагачення, впевнившись, що сторонні особи відсутні та за ними ніхто не спостерігає, зайшовши на подвір`я домоволодіння, знайшли поблизу будинку ключі від вхідних дверей та, відчинивши вхідні двері, проникли всередину будинку АДРЕСА_2 .

В подальшому ОСОБА_4 та ОСОБА_8 з будинку таємно викрали майно ОСОБА_9 : холодильник двохкамерний марки «LG», модель GR-B352YVC білого кольору вартістю 3000 гривень, пральну машинку марки «Saturn», модель ST-WM 7610 білого кольору, вартістю 1200 гривень, бензинову пилку марки «Goodluck», модель GL 4500M, вартістю 1000 гривень, газонокосарку марки STIHL, модель FS350, вартістю 1500 гривень, шість рулонів шпалер вінілових 106х1005 см, біло-рожевого кольору вартістю 1500 гривень, чавунну поверхню від печі на 2 конфорки вартістю 70 гривень, диван двоспальний, обтягнутого тканиною з візерунком вартістю 700 гривень, м`який куток у повній комплектації виробництва 1999 року у складі двох дерев`яних табуреток, сидіння яких обтягнуте тканиною велюр, лавки зі спинкою, обтягнутої тканиною велюр та дерев`яного столу вартістю 1000 гривень. Після чого зникли з місця вчинення злочину та розпорядились викраденим майном на свій власний розсуд.

Своїми злочинними діями ОСОБА_4 та ОСОБА_8 спричинили потерпілій ОСОБА_9 матеріальний збиток у розмірі 9970 гривень.

Інкриміноване ОСОБА_4 кримінальне правопорушення кваліфіковано органом досудового розслідування за ч. 3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням в житло, що відповідно до статті 12 КК України є тяжким злочином.

В судовому засіданні слідчий та прокурор подане клопотання підтримали, просили його задовольнити, пославшись на те, що ОСОБА_4 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України, послались на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме, те що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом, вчиняти інші злочини.

На цій підставі, прокурор та слідчий вважали що наявні підстави для застосування найбільш м`якого запобіжного заходу підозрюваному особисте зобов`язання.

В судовому засіданні підозрювана ОСОБА_4 не заперечувала проти задоволення клопотання слідчого.

Вислухавши думки прокурора, слідчого, підозрюваної, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов до наступного:

Органами досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст.185 КК України.
24.10.2018 відомості по матеріалах були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань та присвоєно реєстраційний номер № 0001620.
07.11.2018 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України.
Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам.
Слідчий суддя враховує, що рішення про застосування одного з видів запобіжного заходу, який має на меті обмеження прав та свобод підозрюваного, має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК України конкретним підставам і меті), що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.
Відповідно до норм ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини визначені п. 1 - п. 3 частини 1 даної статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризуються особу підозрюваного та визначені у п. 1- п. 11 частини 1 вказаної статті.
При цьому, ч. 3 та ч. 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі при визначенні запобіжного заходу (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
При цьому, слідчий суддя дослідивши, матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити правопорушення, прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів та отримані у порядку встановленому Кримінальним процесуальним Кодексом України.
Зокрема, в судовому засіданні слідчим суддею досліджені: витяг з ЄРДР від 08.11.2018 року; протокол прийняття заяви про вчинення кримінальне правопорушення від 24.10.2018 року; протоколами огляду місця події, протокол допиту потерпілої ОСОБА_9 від 25.10.2018 року, протоколом допиту підозрюваного від 07.11.2018 року, інші матеріали, додані до клопотання.
Слідчий суддя вважає доведеними ризик того, що підозрювана може впливати на потерпілого та свідків кримінального правопорушення, переховуватись від органів досудового розслідування або суду, принаймні на даній стадії досудового розслідування ці ризики мають місце.
Зокрема, не всі свідки допитані, підозрювана не має міцних соціальних зв`язків, зокрема, постійного місця роботи.
Разом із тим, не зрозумілим є посилання слідчого на обгрунтованість ризику, що ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, слідчий має вказувати яким саме чином підозрюваний може здійснювати відповідні дії.
Не доведеним є ризик того, що підозрювана може вчинити інше кримінальне правопорушення (злочини), зокрема, відсутні будь- які відомості про те, що підозрювана раніше притягувалась до кримінальної відповідальності, чи за інші проступки.
Слідчий суддя визнає обгрунтованими обставини визначені п. п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про наявність ризиків у даному провадженні, що встановлені слідчим суддею, достовірність підозри, оскільки вони належним чином вмотивовані слідчим, прокурором та підтверджуються наявними матеріалами.
Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, зобов`язує підозрюваного прибувати за кожною вимогою до суду чи іншого органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.
Щодо обов`язків не відлучатися з населеного пункту без дозволу слідчого, прокурора або суду, та повідомляти останніх про його зміну, то слідчий суддя вважає їх пропорційними, помірними, та таким, що не становитимуть надмірний тягар для підозрюваної, у зв`язку з чим не суперечить п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, та правовій позиції ЄСПЛ, що викладена у рішеннях «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) та «Ізмайлов проти Росії» (рішення від 16 жовтня 2008 р.).
За таких обставин, слідчий суддя вважає, що клопотання органу досудового розслідування про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваної підлягає задоволенню з покладеннями визначених судом обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України терміном на шістдесят днів.
На підставі наведеного, керуючись вимогами ст.ст. 1-2, 7-29, 131, 132, 176-179, 193, 194, 309, 310 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Клопотання від 08 листопада 2018 року слідчого СВ Лиманського ВП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_5 про застосування відносно підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на шістдесят днів.

Зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибувати за кожною вимогою, у рамках кримінального провадження № 0001620, до слідчого, прокурора та суду.

У відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на ОСОБА_4 обов`язки повідомляти слідчого, прокурора про зміну місця проживання.

Зобов`язати ОСОБА_4 , не відлучатись із населеного пункту, в якому вона зареєстрована чи проживає, с. Зорінове, Лиманського району Одеської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; не спілкуватися зі свідками та потерпілою.

Строк дії ухвали розпочинається з 13.11.2018 року, складає шістдесят днів, і припиняє свою дію 11 січня 2019 року.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Будь-які твердження чи заяви підозрюваної, зроблені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення їїго винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється, або у будь-якому іншому правопорушенні.

Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного було покладено відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Лиманського ВП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_5 .

Ухвала слідчого судді, щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді не може бути оскаржена.

Слідчий суддя ОСОБА_1