Провадження №1-кс/447/891/18
Справа №447/2200/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.12.2018 року Слідчий суддя Миколаївського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу на дії та бездіяльність керівника Миколаївського відділу Золочівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та начальника Миколаївського ВП Путомитівського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000028 від 06.10.2017 року в порядку ст.ст. 303, 304 КПК України,

в с т а н о в и в :

Заявник звернувся до суду зі скаргою на дії та бездіяльність керівника Миколаївського відділу Золочівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та начальника Миколаївського ВП Пустомитівського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000028 від 06.10.2017 року в порядку ст.ст. 303, 304 КПК України. Свою скаргу обгрунтовує тим, що про бездіяльність керівника Миколаївського відділення Золочівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000028 від 06.10.2017 року він дізнався 01.09.2018 року із повідомлення слідчого СВ Миколаївського ВП Пустомитівського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 від 03 серпня 2018 року та постанови слідчого СВ Миколаївського ВП Пустомитівського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 від 03.08.2018 року, які він отримав 01.09.2018 року а тому пропустив строк на оскарження, передбачений ч.1 ст. 304 КПК України. Також керівником Золочівської місцевої прокуратури було призначено групу прокурорів у даному кримінальному провадженні, однак ними не вчинено дій, які належить вчинити відповідно до ст.ст. 37, 214 КПК України, тобто вони стали співучасниками злочину, передбаченого ч.1 ст. 364, ч.2 ст. 382 КПК України. Керівником Золочівської місцевої прокуратури порушено ст. 37, 214 КПК України, положення про ЄРДР в інтересах державного виконавця Миколаївського ГТУ юстиції у Львівській області ОСОБА_6 , тобто вчинено злочин, передбачений ч.1 ст. 364, ч.2 ст. 382 КК України. Також не виконано ухвали слідчого судді Миколаївського районного суду Львівської від 05.10.2017 року щодо внесення відомостей в ЄРДР за бездіяльність державного виконавця. Керівником органу досудового розслідування - начальником Миколаївського ВП Пустомитівського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 не оскаржено прокурору вищого рівня в порядку ст. 312 КПК України порушення прокурорами Миколаївського відділу Золочівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 п.п.2,4 ст. 214 КПК України, невиконання ухвали слідчого судді ОСОБА_10 від 05.10.2017 року та не скасував постанову слідчого Миколаївського ВП ПУстомитівського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 від 03.08.2018 року. А тому просив визнати неправомірними дії та бездіяльність керівника Золочівської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_3 та начальника Миколаївського ВП Путомитівського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 ; зобов`язати прокуратуру Золочівської місцевої прокуратури внести відомості в ЄРДР за правопорушення вчинені керівником Золочівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та начальником Миколаївського ВП Пустомитівського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 за ч.2 ст. 382 КК України; відшкодувати ОСОБА_11 моральну шкоду за приниження честі та гідності, а також ділової репутації в розмірі 200 "міліардів" гривень. За відмову в задоволенні даної заяви заявлятиме цивільний позов про відшкодування моральної шкоди в розмірі 400 "міліардів" гривень.
В судові засідання, призначені на 12.09.2018, 27.09.2018, 12.10.2018, заявник ОСОБА_11 не з`явився. 30.10.2018 року подав до суду доповнення до резолютивної частини скарги, однак в подальшому в судові засідання 01.11.2018, 16.11.2018 та 07.12.2018 не з`являвся. На адресу суду повернулися повідомлення про вручення заявнику ОСОБА_11 повідомлень про день та час розгляду справи в суді, однак заявник в судові засідання жодного разу не з`явився, про причини неявки не повідомив, інших доказів крім тих, що викладені в скарзі суду не подав.
Слідчим суддею прийнято рішення про проведення розгляду скарги за відсутності заявника ОСОБА_11 , оскільки останній будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду скарги, в судове засідання не з`явився, а тому приходжу до висновку про розгляд скарги на підставі поданих заявником доказів.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практикуЄСПЛ як джерело права. Частиною 5 ст. 9 КПК України визначено, що кримінальне процесуальне законодавство застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.
Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. ОСОБА_11 при поданні до суду скарги відмовився зазначити свій номер телефону та подати заяву про отримання SMS-повідомлень як того вимагає закон.
Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 ЄКПЛ (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України").
Судом встановлено, що заявник ОСОБА_11 , будучи неодноразово належним чином повідомленим про час і місце розгляду скарги, в судові засідання не з`являвся, а відтак, судом вирішено провести розгляд скарги за його відсутності. Суд позбавлений можливості прийняти інше, аніж передбачено ст.307 КПК України, судове рішення за скаргою.
Прокурор та представник СВ Миколаївського ВП Пустомитівського ВП ГУ НП у Львівській області в судове засідання не з`явилися, від прокурора надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, у якій він просив у задоволенні вимог ОСОБА_11 відмовити в повному обсязі.
У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників провадження, фіксування судового засідання на підставі ч.4 ст.107 КПК України не здійснювалося.
Дослідивши матеріали скарги приходжу до висновку, що скарга не підлягає до задоволення.
Частиною 3 ст. 21 КПК України визначено, що кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обовязків, у порядку, передбаченому КПК України.
Відповідно до ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Главою 26 КПК України визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування. Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора підлягають оскарженню під час досудового провадження та ким (заявником, потерпілим, підозрюваним, володільцем майна тощо) такі рішення, дії або бездіяльність можуть бути оскаржені.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому розслідуванні може бути оскаржена бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк.
Заявник ОСОБА_11 просить визнати неправомірними дії та бездіяльність керівника Золочівської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_3 та начальника Миколаївського ВП Пустомитівського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 ; зобов`язати Золочівську місцеву прокуратуру внести відомості в ЄРДР про правопорушення вчинені керівником Золочівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та начальником Миколаївського ВП Пустомитівського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 за ч.2 ст. 382 КК України. А також у відповідності до доповнення до резолютивної частини скарги від 11.09.2018 року просив визнати неправомірними дії та бездіяльність прокурорів Золочівської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за ч.2 ст. 382 КК України та зобов`язати Золочівську місцеву прокуратуру внести відомості в ЄРДР про правопорушення вчинені прокурорами Золочівської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за ч.2 ст. 382 КПК України. Однак згідно тексту та викладеного в скарзі не зазначає, що звертався з відповідною заявою.
Крім цього, вважає, що в діях керівника Золочівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та начальника Миколаївського ВП Пустомитівського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 є склад злочину, передбаченого ч.1 ст. 364, ч.2 ст. 382 КК України.
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень КПК УКраїни.
У відповідності до копії повідомлення слідчого СВ Миколаївського ВП Пустомитівського ВПГУНП у Львівській області кримінальне провадження №0000028 від 06.10.2017 року закрито в порядку ч.5 ст. 284 КПК України.
Статтею 307 КПК України передбачено вичерпний перелік процесуальних рішень слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування, а саме: 1)скасування рішення слідчого чи прокурора; 2)зобовязання припинити дію; 3)зобовязання вчинити певну дію; 4)відмову у задоволенні скарги.
Слід додатково зазначити, щодо заявлених вимог ОСОБА_11 в частині відшкодування моральної шкоди за приниження честі і гідності, а також ділової репутації в розмірі 200 "міліардів" гривень та стосовно заявленого позову про відшкодування моральної шкоди за приниження честі та гідності , а також ділової репутації слідчим суддею у звязку із відмовою в задоволенні заяви в розмірі 400 "міліардів" гривень, то такі вимоги не підлягають розгляду слідчим суддею в порядку глави 26 КПК України, а тому ОСОБА_11 слід роз`яснити його право на звернення із вказаними позовними вимогами в порядку цивільного судочинства.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення скарги ОСОБА_11 на дії та бездіяльність керівника Миколаївського відділу Золочівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та начальника Миколаївського ВП Пустомитівського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000028 від 06.10.2017 року в порядку ст.ст. 303, 304 КПК України.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 22, 93, 306, 307 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в:

В задоволенні скарги ОСОБА_11 на дії та бездіяльність керівника Миколаївського відділу Золочівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та начальника Миколаївського ВП Пустомитівського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000028 від 06.10.2017 року в порядку ст.ст. 303, 304 КПК України - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1