У Х В А Л А Справа № 200/6677/19

Ім`ям України Провадження № 1-кс/200/4204/19

07 травня 2019 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю власника майна ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду у м. Дніпрі клопотання слідчого по кримінальному провадженню № 0001069 про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

02 травня 2019 року старший слідчий СВ Дніпровського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням, погодженим із прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_5 , у якому прохає накласти арешт на автомобіль марки Шевроле, моделі «Авео», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_3 .

Необхідність накладення арешту обґрунтовує наступним чином. СВ Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001069, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.04.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що 27.04.2019 року близько 10.30 години в Новокодацькому (Ленінському) районі м.Дніпра, на вулиці В.Діївській, в районі будинку №131, сталося зіткнення автомобіля марки Шевроле, моделі «Авео», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 та велосипеда «Водан», без реєстраційного номеру, під керуванням водія ОСОБА_6 . Внаслідок даної ДТП, водію ОСОБА_6 спричинені тілесні ушкодження у вигляді : закритого перелому обох кісток правої голені, потерпілий госпіталізований до 2-ї міської лікарні. 27.04.2019 року автомобіль марки Шевроле, моделі «Авео», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 визнано речовим доказом по кримінальному провадженню. Зважаючи на те, що автомобіль марки Шевроле, моделі «Авео», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 зберіг на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, тому відповідає критеріям ст.98 КПК України, є речовим доказом, може бути прихований, з метою збереження речового доказу виникла необхідність в накладенні на нього арешту.

Слідчий у судове засідання не з`явився, від слідчого надійшла заява про розгляд клопотання у його відсутність. Клопотання підтримав у повному обсязі та прохав задовольнити.

Власник майна ОСОБА_3 у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого, оскільки автомобіль необхідний йому використання в цілях сім`ї. Пояснив, що вину у вчиненні ДТП визнає частково.

Згідно з вимогами ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України. У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна. У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження. У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше. Арешт може бути накладений на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу. Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою. Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Заборона використання житлового приміщення особам, які на законних підставах проживають у такому житловому приміщенні, не допускається.

Розглянувши клопотання, дослідивши надані до клопотання додатки, приходжу до висновку про те, що воно підлягає частковому задоволенню. Так, з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження, вважаю за можливе накласти арешт на транспортний засіб - автомобіль марки Шевроле, моделі «Авео», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_3 , шляхом накладення заборони на його відчуження.

Підстав для обмеження права ОСОБА_3 на володіння та користування транспортним засобом та покладення на нього тягару утримання майна на майданчику тимчасового зберігання ПП «Автоклуб», що є комерційним підприємством, не вбачаю, з огляду на те, що це не є співмірним з завданнями кримінального провадження та призводить до порушення розумного балансу між приватно-правовим та публічноправовим інтересом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 103, 110, 167, 170-173, 309-310, 369, 371-372 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0001069 задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки Шевроле, моделі «Авео», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_3 , шляхом накладення заборони на його його відчуження.

В решті клопотання відмовити.

На ухвалу слідчого судді може бути подано апеляцію безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти діб зо дня її винесення.

Слідчий суддя ОСОБА_1