№ 204/403/19
№ 1-в/204/146/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2019 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2 ,
з участю прокурора - ОСОБА_3
адвоката ОСОБА_4 ,
представника закладу з надання психіатричної допомоги ОСОБА_5 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Дніпро заяву представника ДЗ «Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом МОЗ України» про продовження застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
встановив:

Постановою Попаснянського районного суду Луганської області від 14.08.2012 року, відносно ОСОБА_6 , який вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною Кримінального кодексу України, застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.
У заяві представника ДЗ «Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом МОЗ України», до якої додано висновок комісії лікарів-психіатрів від 11.01.2019 року, ставиться питання про те, що ОСОБА_6 страждає тяжким психічним розладом, за своїм психічним станом потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру в умовах психіатричної лікарні із суворим наглядом, а саме в спеціальному закладі з надання психіатричної допомоги КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» ДОР».
Обговоривши заяву, заслухавши думку учасників процесу, перевіривши матеріали справи, приймаючи до уваги зазначений висновок комісії лікарів-психіатрів, суд вважає, що заява представника закладу в частині продовження застосування примусових заходів медичного характеру підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_6 страждає тяжким психічним розладом, за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння становить небезпеку для суспільства і потребує подальшого лікування в закладі з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.
Клопотання представника закладу ОСОБА_5 , пацієнта ОСОБА_6 , в частині направлення останнього до конкретного спеціального закладу з надання психіатричної допомоги, задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Відповідно до положень ст. 94 ч.1, ч.5, ст. 95 ч.2 КК України, суд має право вирішити питання виключно щодо застосування примусових заходів медичного характеру, перелік яких наведений в частині 1 ст. 94 КК України, а також питання продовження, зміни або припинення застосування примусових заходів медичного характеру.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», при вирішенні зазначених питань в ухвалі суду не треба наводити назву конкретного психіатричного закладу, до якого має бути госпіталізована неосудна особа, і вказувати строк застосування примусового заходу медичного характеру.
Таким чином, визначення закладу з надання психіатричної допомоги не належить до компетенції суду. Вирішення даного питання покладається на відповідний орган Міністерства охорони здоров`я України.
Керуючись ст. 94, ст. 95 КК України, ст. 514 КПК України, ст.19, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу» в редакції від 10.06.2018 року, суд, -

постановив:

Продовжити застосування примусового заходу медичного характеру, призначеного постановою Попаснянського районного суду Луганської області від 14.08.2012 року, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в закладі з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.
В задоволенні іншої частини заяви відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1