Дата документу 13.05.2019 Справа № 333/2097/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-сс/807/410/19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 333/2097/19 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в апеляційному порядку матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12 квітня 2019 року,

в с т а н о в и л а:

ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12 квітня 2019 року задоволено клопотання слідчого СВ Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу.

Застосовано до ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.186 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з 10 квітня 2019 року по 09 червня 2019 року включно.

Встановлено ОСОБА_9 заставу в розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 57630 гривень, яка може бути внесена протягом строку дії запобіжного заходу.

У разі внесення вказаної застави на ОСОБА_9 покладено наступні обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, один раз на тиждень у час, визначений вказаним слідчим;

- не відлучатися з м. Запоріжжя без дозволу слідчого, який проводе досудове розслідування;

- повідомляти слідчого, який проводить досудове розслідування, про зміну свого місця проживання.

Згідно зі змістом судового рішення, слідчий звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , підозрюваного у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.186 КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_9 підозрюється в тому, що 10 квітня 2019 року приблизно о 17 год. 15 хв. з метою таємного викрадення чужого майна, він проник на територію домоволодіння АДРЕСА_1 , потім проник до сараю, звідки намагався таємно викрасти циркулярну пилку «Рrасtуl» вартістю 2000 грн., яка належить потерпілій ОСОБА_10 . Злочинні дії підозрюваного були помічена потерпілою та її чоловіком, які намагались його затримати. Однак ОСОБА_9 , усвідомлюючи, що його дії стали відкритими, продовжив вчинення злочин, намагався з викраденим в руках залишити територію володіння, але був затриманий ОСОБА_11 , не довівши злочинний намір до завершення з причин, які не залежали від його волі.

Дії ОСОБА_9 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст.15, ч.3 ст.186 КК України як закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з проникненням у сховище, вчинений повторно.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя прийшов до висновку, що слідчим та прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.186 КК України, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Про існування зазначених ризиків свідчать наступні обставини: підозрюваний ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні в період іспитового строку тяжкого злочину, за яким законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років; не має постійного джерела доходу, офіційно не працює, немає стійких соціальних зв`язків, не одружений, дітей немає, що дає підстави вважати, що останній з метою ухилення від покарання за вчинений злочин, може без перешкод залишити своє місце проживання та/або незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні. В судовому засіданні прокурором доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним ризикам, про що свідчать зазначені вище обставини.

В апеляційній скарзі захисник вважає ухвалу слідчого судді необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню. В обґрунтування доводів зазначає, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не відповідає вимогам, передбаченим ст.184 КПК України. А саме в клопотанні взагалі не міститься інформація, передбачена п.п.5, 6 ч.1 ст.184 КПК, а саме: виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини та обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. В клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зазначено лише перелік законодавчо встановлених стандартних підстав для застосування даного запобіжного заходу без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи ОСОБА_9 .

Вважає, що стороною обвинувачення не було доведено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також не доведено що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти цим ризикам. Висновки слідчого судді про наявність ризиків є необґрунтованими, оскільки як у клопотанні слідчого так і в ухвалі суду відсутні будь-які докази, що свідчать про їх існування та вони нічим не підтверджені, ґрунтуються лише на припущеннях, доказів на підтвердження зазначених обставин не надавалось.

При обранні запобіжного заходу слідчим суддею належним чином не враховано наявність у ОСОБА_9 родини, постійного місця проживання, який проживає разом з сестрою, матір`ю і братом, та необґрунтованої підозри. Навіть якщо припустити наявність законних підстав для обрання йому певного запобіжного заходу, було більш доцільним та обґрунтованим обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або особистого зобов`язання, з покладенням на нього обов`язків, передбачених КПК і цього запобіжного заходу достатньо для запобігання вчинення підозрюваним правопорушень в майбутньому.

На підставі викладеного, просить скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалити нову ухвалу, якою обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В судове засідання апеляційної інстанції захисник-адвокат ОСОБА_7 не з`явилась, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином. До початку розгляду справа надала до суду клопотання про розгляд справи без її участі. Справа розглядається за відсутності захисника по наявним в ній матеріалам в межах апеляційної скарги.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги; захисника-адвоката ОСОБА_7 , яка підтримала апеляційну скаргу, просила ухвалу слідчого судді скасувати та обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту; прокурора, який заперечував проти доводів апеляційної скарги, вважав ухвалу слідчого судді законною і обґрунтованою; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, у зв`язку з наступним.

Згідно з вимогами ст.ст.177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

На думку колегії суддів, слідчий суддя цих вимог закону дотримався.

Так, з наданих суду матеріалів кримінального провадження вбачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання. При цьому, у судовому засіданні заслухані пояснення підозрюваного ОСОБА_9 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 , вислухана думка прокурора, слідчого та з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України, слідчим суддею врахована вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_9 , дані про його особу в їх сукупності, тяжкість покарання що загрожує, а також конкретні обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Як вбачається з наданих матеріалів та встановлено судом, ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.186 КК України, яке згідно зі ст.12 КК України, є тяжким злочином. Слідчий суддя з урахуванням доказів, що містяться в матеріалах провадження, з додержанням вимог ст.194 КПК України, дійшов обґрунтованого висновку про наявність обґрунтованої підозри, про яку повідомлено ОСОБА_9 , що підтверджується наявними доданими до клопотання доказами: відомостями, які містяться в протоколі огляду місця події, показаннями потерпілої, яка помітила злочинні дії підозрюваного та намагалась його затримати, показаннями свідка.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства» («Murrey v. the United Kingdom»)). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»)).

Крім того, практикою ЄСПЛ у справі «Екле проти Німеччини», визначено, що кримінальне обвинувачення може бути визначене як «офіційне повідомлення особі компетентним органом про те, що вона підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення».

Для визначення обґрунтованої підозри закон вимагає наявності обставин, що правопорушення, у якому підозрюється затриманий, повинно бути закріплено у кримінальному законі, та наявності фактів причетності особи до вчинення кримінального правопорушення.

Наявні у провадженні докази вказують на обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_9 інкримінованого йому злочину, у об`ємі як вимагає закон, на момент вирішення питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, виходячи із критеріїв «розумної підозри», тобто наявності фактів і іншої інформації, яка могла б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_9 міг вчинити злочин, слідчий суддя оцінив надані стороною обвинувачення докази на предмет їхньої допустимості, достовірності та належності.

Колегія суддів вважає, що докази, зазначені в клопотанні і перелічені в ухвалі слідчого судді, на даній стадії процесу підтверджують обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_9 інкримінованого йому кримінального правопорушення, а доводи сторони захисту про непричетність ОСОБА_9 до вчинення злочину мають перевірятися органом досудового розслідування у встановленому законом порядку.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя встановив, що доводи є обґрунтованими, а заявлені у клопотанні ризики на даний час існують.

В рішеннях Європейського суду з прав людини зазначені ризики, які дають підстави для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу, а саме ризик неявки підозрюваного на судовий розгляд у справі «Штегмюллер проти Австрії» від 10 листопаді 1969 року, ризик перешкоджання з боку підозрюваного процесу здійснення правосуддя у справі «Вемгофф проти Німеччини» від 27 червня 1968 року, вчинення ним подальших правопорушень у справі «Мацнеттер проти Австрії» від 10 листопада 1969 року.

Між тим, колегія суддів вважає, що ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового вироку, та це слід робити з урахуванням низки інших відповідних фактів, які можуть або підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення, тобто суд повинен враховувати, зокрема, особистість обвинуваченого.

При прийнятті рішення слідчий суддя цілком обґрунтовано врахував, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке законом віднесено до категорії тяжких злочинів, а також дані про його особу, який раніше неодноразово судимий, у тому числі за злочини проти власності, судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку, вчинив новий злочин проти власності в період іспитового строку, вчинення яких стало для нього джерелом для існування, та свідчить про те, що останній може вчинити інше кримінальне правопорушення. Також ОСОБА_9 не одружений, дітей не має, не має міцних соціальних зв`язків, офіційно не працює, не має постійного джерела доходу, що дає підстави вважати, що останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, а обізнаність про адресу проживання потерпілої робить високим ризик незаконного впливу на них збоку підозрюваного.

Враховуючи викладене, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Доводи захисника щодо наявності у підозрюваного постійного місця проживання та родини не спростовують існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, на момент розгляду слідчим суддею клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вказані обставини можуть бути враховані при розгляді клопотання про зміну запобіжного заходу в порядку ст.201 КПК України.

Згідно з положеннями ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Таким чином, слідчим суддею зазначеним обставинам при розгляді клопотання слідчого було надано належної оцінки з точки зору його конкретності та обґрунтованості, відповідності вимогам процесуального закону та практиці Європейського суду з прав людини і вони обґрунтовано покладені в обґрунтування висновку про наявність підстав для обрання підозрюваному ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Застосування більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені КПК України, є недоцільним, так як вони не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного та цього не може бути достатнім для запобігання зазначених ризиків.

Посилання сторони захисту на невідповідність клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вимогам ст.184 КПК України є безпідставними, оскільки клопотання містить всі необхідні відомості, передбачені КПК України, а саме: виклад фактичних обставин, правову кваліфікацію, посилання на ризики, передбачені у ст.177 КПК України та виклад обставин, на підставі яких слідчий дійшов висновку про наявність ризиків, обґрунтування неможливості запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника, на думку колегії суддів, правильність висновків слідчого судді не спростовують, тому підстав для задоволення цієї скарги не вбачається.

Визначений слідчим суддею розмір застави, який передбачено ч.5 ст.182 КПК України, є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_9 обов`язків, передбачених КПК України, свідчить про розв`язання слідчим суддею питання щодо альтернативного запобіжного заходу.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12 квітня 2019 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу та застосовано до ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.186 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з 10 квітня 2019 року по 09 червня 2019 року включно, з визначенням застави в розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 57630 гривень, - без змін.

Ухвала Запорізького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4