ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 623/2842/18 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-сс/790/382/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«06 » грудня 2018 року м. Харків

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі :

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

заявника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 07 листопада 2018 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 07 листопада 2018 року відмовлено у відкритті провадження за заявою ОСОБА_7 щодо виплати йому, як свідку, органом досудового розслідування, а саме Ізюмським ВП ГУНП в Харківській області грошової компенсації.
В обґрунтування вказаної ухвали слідчий суддя послався на те, що питання виплати органом досудового розслідування компенсації свідку не є предметом оскарження в порядку ст.303 КПК України.
В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 07 листопада 2018 року та справу повернути до районного суду на новий судовий розгляд, посилаючись на її незаконність та вказуючи, що розгляд його скарги не входить до повноважень слідчого судді.

Заслухавши доповідь судді, доводи апелянта, який просив про задоволення апеляційної скарги, думку прокурора про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування передбачено ст.303 КПК України.

У ч.1 ст.303 КПК України наведено вичерпний перелік випадків і суб`єктів оскарження рішень, дій чи бездіяльності сторони обвинувачення при досудовому розслідуванні.

Як вбачається із матеріалів судового провадження, 06 листопада 2018 року до Ізюмського міськрайонного суду Харківської області звернувся ОСОБА_7 із заявою про виплату йому, як свідку у кримінальному провадженні №0001291 органом досудового розслідування Ізюмським ВП ГУНП в Харківській області грошової компенсації.

Главою 26 КПК визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування. Частиною 1 ст. 303 КПК передбачено вичерпний перелік того, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора підлягають оскарженню слідчому судді під час досудового провадження та ким (заявником, потерпілим, підозрюваним, володільцем майна тощо) такі рішення, дії або бездіяльність можуть бути оскаржені. Між тим, жодних даних про оскарження рішення, дії чи бездіяльності слідчого або прокурора апеляційна скарга ОСОБА_7 не містить.

Виходячи із формулювання вимог ОСОБА_7 , слідчий суддя дійшов вірного висновку про їх неузгодженість із положеннями ч.1 ст.303 КПК України та наявність підстав для відмови у відкритті провадження за відповідною заявою.

При цьому, слідчим суддею було роз`яснено заявнику порядок реалізації такого його права на відшкодування витрат, пов`язаних з викликом для дачі показань, що реалізується на підставі Інструкції про порядок і розміри компенсації (відшкодування) витрат та виплати винагороди особам, що викликаються до органів досудового розслідування, прокуратури, суду або до органів, у провадженні яких перебувають справи про адміністративні правопорушення, та виплати державним спеціалізованим установам судової експертизи за виконання їх працівниками функцій експертів і спеціалістів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 01 липня 1996 року №710.

Згідно зі ст. 19 ч. 2 Конституції України посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, дана правова норма розповсюджується в тому числі на суддів всіх судових інстанцій без виключення.

З тексту апеляційної скарги ОСОБА_7 вбачається що єдиною підставою на його думку для скасування ухвали слідчого судді є його бажання отримати грошову компенсацію, як свідка у кримінальному провадженні.

Між тим, ОСОБА_7 при викладенні апеляційних вимог, не враховано та знехтувано роз`ясненнями, даними слідчим суддею в оскаржуваній ухвалі, щодо наявності певної процедури виплати винагороди особам, що викликаються до органів досудового розслідування та на відсутність як у слідчого судді так і у суду апеляційної інстанції повноважень для прийняття рішень щодо виплати таких винагород.

Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягають оскарженню.

Враховуючи викладене, слідчий суддя обґрунтовано відмовив ОСОБА_7 у відкритті провадження за його заявою, оскільки її вимоги не передбачені вичерпним переліком, визначеним ст. 303 КПК України.

Посилання апелянта на відсутність у слідчого судді повноважень на розгляд його заяви, не знайшли свого підтвердження та спростовуються статтею 306 КПК України, якою чітко регламентовано, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування розглядаються саме слідчим суддею.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 07 листопада 2018 року законною та обґрунтованою, підстав для її скасування, за доводами апеляційної скарги, не вбачає.

Керуючись: ст. ст.404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА :
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 відхилити.

Ухвалу слідчого судді Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 07 листопада 2018 року про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_7 щодо виплати йому, як свідку, органом досудового розслідування, а саме Ізюмським ВП ГУНП в Харківській області грошової компенсації залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її постановлення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до ч.4 ст. 424 КПК України.

Головуючий суддя: Судді:ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4