Справа № 750/469/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/204/18
Категорія - ч. 2 ст. 289 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007415 від 13 вересня 2017 року, за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , на вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 20 серпня 2018 року щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, громадянина України, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 01 вересня 2016 року Городнянським районним судом Чернігівської області за ч.2 ст.289, ч.1 ст.357, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70, ст.ст.75,76 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 20 серпня 2018 року ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень з призначенням покарання:

- за ч. 3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України у виді 1року позбавлення волі;

- за ч. 2 ст.185 КК України у виді 2 років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст.289 КК України у вигляді 6 років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань, призначено обвинуваченому ОСОБА_8 покарання у виді 7 років позбавлення волі без конфіскації майна.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України, до покарання, призначеного ОСОБА_8 за новим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Городнянського районного суду Чернігівської області від 01 вересня 2016 року і остаточно призначено йому покарання у виді 7 років 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 визначено обчислювати з 16 січня 2018 року, зарахувавши у строк відбуття покарання період з 08 жовтня 2017 року по 18 жовтня 2017 року.

Заставу у розмірі 33680,00 грн. повернуто заставодавцю.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 задоволено частково, та стягнуто з обвинуваченого на його користь 93029,96 грн. у відшкодування майнової шкоди, та 20000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 задоволено частково, стягнути з ОСОБА_8 на його користь 71023,79 грн. у відшкодування майнової шкоди та 15000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь держави 18391,86 грн. процесуальних витрат.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили, залишено без змін у виді тримання під вартою.

Питання речових доказів вирішено у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Не погоджуючись з вироком суду захисником адвокатом ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 була подана апеляційна скарга в якій просить вирок суду скасувати та закрити кримінальне провадження відносно його підзахисного.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не були встановлені достатні докази для доведення вини ОСОБА_8 в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях. Зокрема, звертає увагу на те, що показання свідка ОСОБА_11 не є прямим підтвердженням причетності ОСОБА_8 до вчинення кримінального правопорушення щодо заволодіння транспортним засобом чи його дій, пов`язаних з розбиранням автомобіля. Крім того, звертає увагу на те, що а ні під час досудового так і судового слідства не було встановлено факту причетності ОСОБА_12 до факту незаконного заволодінням автомобіля, на якого вказала вищевказаний свідок. Вказує, що судом, під час дослідження матеріалів кримінального провадження не було переглянуто відео, яке б, на думку сторони обвинувачення, мало б підтвердити факт незаконного заволодіння ОСОБА_8 транспортним засобом, проте даний факт не знайшов свого підтвердження, так як відео відзняте в темну пору доби, а тому за допомого нього не можна зрозуміти, які саме події він відтворює. Стверджує, що місцевий суд, задовольняючи цивільний позов в частині вимог ОСОБА_9 неправомірно присудив грошову компенсацію саме даній особі, оскільки не пересвідчився в належності його права власності на транспортний засіб, дійсним власником якого є ОСОБА_13 , яка не є потерпілою у даному кримінальному провадженні. Вважає, що призначений розмір відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_9 у розмірі 20 000 грн., та ОСОБА_10 у розмірі 15 000 грн. є необґрунтованим та призначеним без дотримання принципу розумності та справедливості, оскільки не враховано майновий стан обвинуваченого. При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 судом не було враховано пом`якшуючі обставини, а саме щире каяття останнього в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, його молодий вік та стан здоров`я.

Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_8 13 вересня 2017 року, у нічний час, діючи повторно, знаходячись біля будинку №80 по пр-т. Миру у м. Чернігові, незаконно, всупереч волі власника, шляхом запуску двигуна та подальшого руху, заволодів автомобілем марки Ауді 80, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_14 , чим завдав останньому матеріальної шкоди на суму 9011,13 грн.

23 вересня 2017 року у вечірній час, ОСОБА_8 , діючи повторно, знаходячись біля будинку №207-А по пр.-т. Миру у м. Чернігові, незаконно, всупереч волі власника, шляхом запуску двигуна та подальшого руху, заволодів автомобілем марки Ауді 80, реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_10 , чим завдав останньому матеріальної шкоди на суму 71023,79 грн.

26 вересня 2017 року у нічний час, ОСОБА_8 , діючи повторно, знаходячись біля будинку №13 по вул. Самострова у м.Чернігові, незаконно, всупереч волі власника, шляхом запуску двигуна та подальшого руху, заволодів автомобілем марки Ауді 80 Б4, реєстраційний номер НОМЕР_5 , номер кузова НОМЕР_6 , який перебуває у законному володінні ОСОБА_9 , чим завдав останньому матеріальної шкоди на суму 93029,96 грн.

07 жовтня 2017 року, у нічний час, ОСОБА_8 , діючи повторно, знаходячись біля будинку №12 по вул. Святомиколаївська у м. Чернігові, шляхом вільного доступу, з автомобіля марки Ауді 80 Б4, реєстраційний номер НОМЕР_7 , таємно викрав магнітолу марки KENWOOD KDC-W 4034, вартість якої складає 900 грн., яка належить ОСОБА_15 , чим завдав останньому матеріальної шкоди на вказану суму.

08 жовтня 2017 року, близько 06 год. 30 хв., ОСОБА_8 , діючи повторно, перебуваючи біля будинку № 85-А по вул. Красносільського у м. Чернігові, проник до автомобіля марки Ауді 80, реєстраційний номер НОМЕР_8 , звідки намагався таємно викрасти магнітолу марки Farenheit, вартість якої складає 800 грн., що належить ОСОБА_16 , чим намагався спричинити останньому шкоду на вказану суму, однак з причин, що не залежали від його волі, не довів свій злочинний умисел до кінця, оскільки був затриманий ОСОБА_17 на місці вчинення злочину.

Заслухавши доповідача, з`ясувавши позицію захисника адвоката ОСОБА_7 , який підтримав вимоги викладені в поданій ним апеляційній скарзі, думку прокурора, який заперечив проти задоволення поданої стороною захисту апеляційної скарги, та просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, вважаючи його законним та обґрунтованим, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення має бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтвердженні доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Ст. 94 КПК України передбачає, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Зазначені вимоги кримінального процесуального закону судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного вироку було дотримано в повному обсязі.

Так, суд першої інстанції, у відповідності з вимогами ст.ст. 370, 374 КПК України та пред`явленого обвинувачення, встановивши фактичні обставини кримінального провадження, обґрунтовано прийшов до висновку щодо обсягу та доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України виклавши їх у вироку.

Висновки суду про винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 та фактичні обставини вчинення ним злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, які встановлені судом першої інстанції, ніким не оспорюються і відповідно до ст. 404 КПК України, апеляційним судом не перевіряються.

Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_8 за епізодами кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, його вина у їх вчиненні підтверджується поясненнями потерпілих та свідків які були допитані під час розгляду справи в суді першої інстанції. Так, зокрема, потерпілий ОСОБА_9 , під час судового засідання в суді першої інстанції, показав що 26 вересня 2017 року залишив автомобіль на ніч на вул. Самострова, 13, м. Чернігова, а вранці його вже не було. Пізніше він упізнав колеса з його автомобіля, що були на транспортному засобі обвинуваченого на штраф майданчику, оскільки на цих колесах були особливі наклейки;

- потерпілий ОСОБА_14 , в місцевому суді показав, що 13 вересня 2017 року приїхавши пізно з іншого міста, залишив автомобіль о 3 год. 30 хв. біля дому, а о 7 год. 30 хв. не виявив його на місці, та звернувся до поліції. Через дві години автомобіль було знайдено на іншій вулиці в розібраному стані. Зникли фара, решітка радіатора, корпус повітряного фільтру та багато інших дрібних деталей автомобіля. Пізніше його було запрошено працівниками поліції до гаражу, де він упізнав свою решітку радіатора;

- потерпілий ОСОБА_18 , в місцевому суді показав, що того дня вийшов до свого автомобіля «Ауді», що знаходився біля будинку по вул. Святомиколаївській, 12, м. Чернігова, і виявив відсутність магнітоли «Кенвуд». Автомобіль візуально не був пошкоджений. На лобовому склі була записка від оперуповноваженого з номером телефону. Під час досудового розслідування йому було пред`явлено магнітолу, яку він впізнав;

- потерпілий ОСОБА_10 , під час судового слідства показав, що того дня (на день міста) близько 00 год. не виявив біля дому за адресою: АДРЕСА_2 , свого автомобіля «Ауді-80».

- свідок ОСОБА_11 , в суді першої інстанції показала, що є власницею гаражу в автокооперативі № НОМЕР_9 , який здавала ОСОБА_19 . Обвинуваченого бачила біля гаражу один раз 6-7 жовтня 2017 року з дівчиною. ОСОБА_20 попередив, що в гаражі буде друг, який ремонтує машину. Біля гаражу стояло таксі, а ОСОБА_8 щось робив у ньому;

- свідок ОСОБА_21 , в місцевому суді показав, що працює на прийомі вторчермету, а обвинувачений приїздив до нього на «Ауді» сірого кольору та привозив для здачі метал та автозапчастини. Якось спитав у обвинуваченого, чи є у нього сидіння на «Жигулі», в результаті чого останній його пізніше привіз, та потім воно було вилучено працівниками поліції;

- свідок ОСОБА_22 , в судовому засідання місцевого суду показала, що перебуває з обвинуваченим у дружніх стосунках. Вона їздила з ним до гаражу, де стояв автомобіль «Ауді» з розібраним передом. ОСОБА_8 щось зробив у ньому.

Також, вина обвинуваченого ОСОБА_23 підтверджується й іншими доказами, дослідженими в ході судового розгляду справи, а саме даними, що містяться в:

- протоколі прийняття заяви ОСОБА_9 про вчинене кримінальне правопорушення від 27 вересня 2017 року (а.к.п. 59, т.2);

- протоколі обшуку від 08 жовтня 2017 року (а.к.п. 232, т.1);

- висновку експерта №4584-4585/17-24 від 11 грудня 2017 року, щодо підтвердження ринкової вартості AUDI 80 В4, державний реєстраційний номер НОМЕР_10 , 1995 року (а.к.п. 67, т.2);

- висновку експерта №144 від 20 жовтня 2017 року, на підтвердження зміни номера автомобіля марки AUDI 80 (а.к.п. 84, т. 2);

- протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11 жовтня 2017 року (а.к.п. 88, т. 2);

- протоколі прийняття заяви потерпілого ОСОБА_14 про вчинене кримінальне правопорушення від 13 вересня 2017 року (а.к.п. 224,т.1);

- протоколі огляду місця події від 11 жовтня 2017 року (а.к.п. 109, т. 2);

- протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19 жовтня 2017 року, за участі свідка ОСОБА_24 (а.к.п. 112, т.2);

- рапорті інспектора чергового ЧВП ГУНП в Чернігівській області від13 вересня 2017 року, щодо заволодіння невідомими особами автомобілем AUDI 80, номерний знак НОМЕР_1 (а.к.п. 58, т.2);

- рапорті інспектора чергового ЧВП ГУНП в Чернігівській області від , відповідно до якого на службу 102 надійшло повідомлення 13 вересня 2017 року від ОСОБА_25 з приводу виявлення автомобіля AUDI 100, номерний знак НОМЕР_1 з механічними пошкодженнями (а.к.п. 134, т. 2);

- протоколі огляду місця події від 13 вересня 2017 року, щодо виявлення автомобіля сірого кольору AUDI 80, номерний знак НОМЕР_1 , з механічними пошкодженнями (а.к.п. 139, т. 2);

- протоколі пред`явлення речей для впізнання за фотознімками від 19 жовтня 2017 року за участю ОСОБА_14 (а.к.п. 154, т. 2);

- висновку експерта №4929/4930/17-24 від 24 листопада 2017 року, згідно яких визначена середня ринкова вартість автомобіля «AUDI 80», 1988 р.в., номер кузова НОМЕР_2 , станом на 13 вересня 2017 року (а.к.п. 186-193, т. 2);

- протоколі пред`явлення речі для впізнання за фотознімками від 20 грудня 2017 року, відповідно до яких потерпілий ОСОБА_14 впізнав праву передню фару його автомобіля AUDI 80 (а.к.п. 196-197, т. 2);

- рапорті інспектора чергового ЧВП ГУНП в Чернігівській області від 23 вересня 2017 року, згідно яких від ОСОБА_10 надійшло повідомлення про зникнення свого автомобіля AUDI 80, номерний знак НОМЕР_3 (а.к.п. 209, т.2);

- протоколі прийняття заяви потерпілого ОСОБА_10 про вчинене кримінальне правопорушення від 24 вересня 2017 року (а.к.п. 211, т. 2);

- рапорті старшого інспектора чергового ЧРВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області від 24 вересня 2017, щодо надходження повідомлення від ОСОБА_26 з приводу виявлення напіврозібраного автомобіля AUDI, номерний знак НОМЕР_3 (а.к.п. 213, т.2);

- протоколі огляду місця події від 25 вересня 2017 року, (а.к.п. 218-219, т. 2);

- протоколі огляду місця події від 09 жовтня 2017 року за участю ОСОБА_21 (а.к.п. 225-226, т. 2);

- протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19 жовтня 2017 року за участі свідка ОСОБА_21 (а.к.п. 229-230, т. 2);

- висновку експерта №4927/4928/17-24 від 24 листопада 2017 року, яким визначено середню ринкову вартість автомобіля марки AUDI 80, номерний знак НОМЕР_3 , станом на 23 вересня 2017 року (а.к.п. 235-238, т. 2);

- протоколі огляду речей від 21 жовтня 2017 року за участі потерпілого ОСОБА_10 (а.к.п. 247-248, т. 2);

- рапорті інспектора чергового ЧВП ГУНП в Чернігівській області від 08 жовтня 2017 року, щодо повідомлення ОСОБА_18 про крадіжку магнітоли з автомобіля AUDI 80, номерний знак НОМЕР_11 . (а.к.п. 3, т. 3);

- протоколі прийняття заяви потерпілого ОСОБА_18 про вчинене кримінальне правопорушення від 08 жовтня 2017 року (а.к.п. 5, т.3);

- протоколі огляду місця події від 08 жовтня 2017 року, та згідно яких при огляді автомобіля AUDI 80, номерний знак НОМЕР_11 , була відсутня магнітола (а.к.п. 7, т. 3);

- протоколі пред`явлення речей для впізнання від 19 жовтня 2017 року, у відповідності з якими ОСОБА_18 впізнав свою магнітолу KENWOOD, яка була викрадена з його автомобіля AUDI 80 (а.к.п. 12-15, т. 3);

- протоколі огляду речей від 13 липня 2018, згідно з якими, потерпілий ОСОБА_9 впізнав свої колеса зі свого автомобіля.

Проаналізувавши зазначені докази та обставини вчинення злочинів, колегія суддів дійшла висновку, що вказані докази в сукупності беззаперечно вказують на причетність обвинуваченого ОСОБА_8 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.289 КК України, а тому суд першої інстанції правильно кваліфікував його протиправні дії, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку); таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно та як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, що завдало значної матеріальної шкоди.

Доводи захисника з приводу того, що судом безпідставно не було досліджено відеозапис, на якому зафіксовано факт незаконного заволодіння ОСОБА_8 транспортним засобом, не заслуговують на увагу, оскільки даний доказ не було покладено в основу доведеності вини обвинуваченого.

Перевіряючи вирок місцевого суду на відповідність його вимогам закону, апеляційний суд прийшов до висновку про його законність та обґрунтованість.

Порушень вимог КПК України, які б слугували підставами для зміни чи скасування вироку, апеляційним судом не встановлено.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника-адвоката ОСОБА_7 про неповноту судового розгляду та необ`єктивність висновків суду, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції об`єктивно з`ясував обставини, які підтверджені доказами, що були предметом дослідження як під час судового розгляду в суді першої так і апеляційної інстанції та належно оцінені судом, а саме: показаннями вищевказаних потерпілих, які впізнали викрадене майно, та показаннями свідків ОСОБА_21 , ОСОБА_11 , ОСОБА_22 і протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19 жовтня 2017 року, якими підтверджується те, що обвинувачений ОСОБА_8 розпоряджався викраденим майном та перебував у місці його зберігання.

Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, однобічність і неповноту судового слідства, колегія суддів вважає такими, що суперечать матеріалам кримінального провадження, зібраними у ньому доказам та висновкам суду.

Твердження, викладені захисником в поданій апеляційній скарзі, щодо неправомірного стягнення з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь потерпілого ОСОБА_9 моральної шкоди в розмірі 20 000 грн., так як він не є власником майна, не знайшло свого підтвердження, та спростовується наявними в матеріалах кримінального провадження доказами, зокрема: ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 02 лютого 2018 року, якою ОСОБА_9 на законних та обґрунтованих підставах було визнано цивільним позивачем по справі та постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 10 жовтня 2017 року, в якій зазначено, що автомобіль марки Ауді 80 Б4, реєстраційний номер НОМЕР_5 , номер кузова НОМЕР_6 , перебуває у законному володінні ОСОБА_9 .

Крім того, під час розгляду кримінального провадження в суді апеляційної інстанції захисником адвокатом ОСОБА_7 не було надано жодних доказів на підтвердження викладених в його апеляційній скарзі тверджень з даного приводу.

З огляду на зазначене, доводи сторони захисту, на які він посилається в своїй апеляційній скарзі, є безпідставними і необґрунтованими та такими, що не знайшли свого підтвердження, оскільки судом першої інстанції в повній мірі були враховані всі обставини справи.

Таким чином, незважаючи на доводи апеляційної скарги захисника-адвоката ОСОБА_7 , суд першої інстанції дослідив обставини справи в повному обсязі, обґрунтування у вироку основані на доказах відповідно до матеріалів кримінального провадження, також, з урахуванням обставин наведених у вироку, міра призначеного покарання відповідає ступеню тяжкості вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, яка є необхідною й достатньою для його виправлення та попередження нових злочинів, тобто для досягнення мети покарання, відповідно до положень, які містяться в ст.50 КК України, тому підстав для зміни або скасування вироку відсутні.

При цьому, відповідно до ст. 65 КК України місцевий суд при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , врахував характер та ступінь тяжкості скоєних ним кримінальних правопорушень, характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, кількість епізодів злочинної діяльності та їх наслідки, кількість та вартість викраденого майна, думку потерпілих щодо призначення покарання обвинуваченому, часткове відшкодування шкоди завданої злочином, наявність цивільних позовів, дані про особу обвинуваченого, зокрема його вік, сімейний та майновий стан, освіту обвинуваченого, стан його здоров`я та те, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності за аналогічні кримінальні правопорушення а також до адміністративної відповідальності, відсутність обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання, а тому, на переконання колегії суддів, обґрунтовано прийшов до висновку про призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі.

На підставі вищевикладеного, аналізуючи вирок місцевого суду в частині призначеного покарання, колегія суддів не погоджується з доводами захисника про те, що ОСОБА_8 призначено надто суворе покарання, оскільки не було враховано таких пом`якшуючих обставин як щире каяття у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 КК України, молодий вік обвинуваченого та стан його здоров`я, оскільки ОСОБА_8 вину у вчиненні ним кримінальних правопорушень визнав частково, що в свою чергу не свідчить про засудження ним своє поведінки та критичного ставлення до вчиненого, а тому не може вважатися щиросердним каяттям.

Твердження захисника-адвоката ОСОБА_7 з приводу неврахування його підзахисному при призначенні покарання віку, стану здоров`я та матеріального стану є безпідставними, та спростовується даними, викладеними у мотивувальній частині вироку, які були предметом безпосереднього дослідження суду першої інстанції та враховувались під час винесення оскаржуваного рішення.

Враховуючи сукупність вищевказаних обставин, колегія суддів вважає, що для виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 і попередження вчинення нових злочинів достатнім є покарання у виді позбавлення волі на визначений судом першої інстанції термін.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б як наслідок тягли за собою скасування ухваленого обвинувального вироку не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 412, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 20 серпня 2018 року щодо ОСОБА_8 без змін.

Згідно ч.4 ст.532 КПК України дана ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.426 КПК України протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим в той самий строк з дня вручення копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_4 ОСОБА_2 ОСОБА_3