Код суду 233 Справа № 233/4027/18
Вирок
Іменем України
05 квітня 2019 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
представника потерпілої ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченої ОСОБА_7 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в с. Кармір, район Камо, Республіка Вірменія, вірменка, громадянка України, має вищу освіту, заміжня, має на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , інвалідом I-III групи не являється, працює косметиком в ФОП ОСОБА_10 , раніше не судима, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_7 21.06.2018 приблизно об 11 годині 50 хвилин, керуючи на достатніх правових підставах, технічно справним автомобілем марки «Ауді А6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись на перехресті вул. Ціолковського та вул. Леваневського у м. Костянтинівка, Донецької області, зупинила керований транспортний засіб, після чого діючи в порушення вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України, який регламентує:
п. 10.1. «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», належним чином не стежачи за дорожньою обстановкою та не реагуючи на її зміну, діючи з необережності, проявляючи злочинну самовпевненість, легковажно розраховуючи на відвернення дорожньо-транспортної події, належним чином не переконавшись, що її подальший рух не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, в районі кафе «Делліні Тайм», яке розташоване за адресою: Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Леваневського, 117, відновила рух в напрямку вул. Громова, виконуючи маневр лівого повороту, внаслідок чого скоїла наїзд на пішохода ОСОБА_4 , яка в момент наїзду перетинала проїжджу частину вул. Леваневського справа наліво відносно руху автомобіля, обходивши при цьому автомобіль з лівого боку та знаходилась передньою частиною свого тіла до транспортного засобу, що рухався.
В результаті вказаної дорожньо-транспортної події при контактуванні з автомобілем та подальшому падінні на дорожнє покриття пішоходу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , були спричинені наступні тілесні ушкодження: рвана рана середньої третини правої гомілки, відкритий перелом великоберцової та малоберцової кістки правої гомілки, садна стегон, гомілок, стоп, які в сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя.
Допущені водієм ОСОБА_7 порушення вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної події та суспільно-небезпечними наслідками у вигляді спричинення потерпілій ОСОБА_4 тяжких тілесних ушкоджень.
У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 свою провину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнала у повному обсязі. Моральну шкоду, завдану потерпілій ОСОБА_4 , відшкодувала в повному обсязі. Щиро каялася.
Потерпіла ОСОБА_4 суду пояснила, що 21 червня 2018 року приблизно об 11 годині 50 хвилин вона переходила вул. Леваневського в напрямку кафе «Делліні». Автомобіль «Ауді» знаходився між смугами вул. Леваневського та не рухався. Вона стала його обходити, як раптово автомобіль «Ауді» почав рухатися та збив її, проїхавши по її нозі два рази. Після чого викликали швидку допомогу. В лікарні їй допомагав чоловік обвинуваченої. Лікування їй оплатили. Від цивільного позову вона відмовилася, оскільки ОСОБА_7 відшкодувала їй всю моральну шкоду. Обвинувачену ОСОБА_7 вона просила суд покарати мінімально, без позбавлення права керувати транспортними засобами, оскільки вона має на утриманні двох дітей.
Крім повного визнання вини обвинуваченої ОСОБА_7 , її винуватість у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення повністю підтверджується іншими дослідженими та перевіреними судом доказами по справі.
Протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 21 червня 2018 року та фототаблицею до нього, відповідно до якого оглянуто місце пригоди, яким є проїжджа частина перехрестя вул. Леваневського та вул. Ціолковського у м. Костянтинівка, Донецької області.
Протоколом огляду транспортного засобу від 21 червня 2018 року та фототаблицею до нього, відповідно до якого оглянуто автомобіль «Ауді А6», державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить UAB «TRANVITA».
Протоколом огляду транспортного засобу від 26 червня 2018 року, відповідно до якого оглянуто автомобіль «Ауді А6», державний номерний знак НОМЕР_2 , який знаходиться в технічно справному стані.
Висновком експерта КЗОЗ «Донецьке бюро судово медичної експертизи» Костянтинівське відділення судово медичної експертизи» № 88 за медичними документами від 20 липня 2018 року, на підставі вивчених даних наданих меддокументів на ім`я ОСОБА_4 , 1993 року народження, виявлена у останньої рвана рана середньої третини правої гомілки, відкритий перелом великоберцової та малоберцової кістки правої гомілки, садна стегон, гомілок, стоп виникли внаслідок дії тупого предмету, якими могли бути виступаючі частини кузова автомобіля і частина дорожнього покриття, що могло мати місце під час дорожньо-транспортної пригоди за обставин, викладених в постанові, можливо у зазначений строк, що за ступенем тяжкості у сукупності належать до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя.
Висновком експерта Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз МЮУ № 3042 від 27 липня 2018 року, відповідно до якого, органи управління автомобіля «Ауді А6» реєстраційний номер НОМЕР_2 (гальмівна система, рульове управління) на момент події знаходилися в працездатному стані і могли виконувати задані функції з управління автомобілем.
Висновком експерта Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз МЮУ № 3041 від 30 липня 2018 року, відповідно до якого, в умовах даної події зафіксованому сліду гальмування на проїжджій частині відповідала швидкість руху автомобіля «АУДІ А6» р.н. НОМЕР_1 , в умовах даної дорожньо-транспортної обстановки водій автомобіля «АУДІ А6» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_7 повинна була діяти у відповідності до вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України, у розглянутій дорожній обстановці водій автомобіля «АУДІ А6» р.н. НОМЕР_3 ОСОБА_7 мала технічну можливість запобігти наїзд на пішохода шляхом належного виконання нормативних вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України, в даній дорожньо-транспортній ситуації в діях водія ОСОБА_7 вбачається невідповідність вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху України, які сформували необхідні умови для настання події і знаходились в причинному зв`язку з насталою подією.
Суд оцінює зібрані докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Всі досліджені в судовому засіданні докази суд вважає належними, оскільки всі вони стосуються обставин скоєного злочину і мають значення для кримінального провадження; та допустимими, оскільки не встановлено порушень норм кримінально-процесуального закону під час їх збирання.
Враховуючи викладене, допитавши в судовому засіданні обвинувачену, потерпілу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їй кримінальному правопорушенні при встановлених судом обставинах, доведена повністю та її дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 286 КК України, оскільки вона порушила правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілій тяжке тілесне ушкодження.
Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_7 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який є тяжким злочином, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Крім того, у відповідності до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №1423 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 286 КК України, судом враховуються не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених порушень правил безпеки дорожнього руху, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання та особу винної.
При призначенні обвинуваченій ОСОБА_7 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, яка раніше не судима, заміжня, має на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , працює косметиком в ФОП ОСОБА_10 , на обліках у лікаря - нарколога та лікаря - психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується позитивно, повністю компенсувала потерпілій моральну шкоду, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Як обставину, що пом`якшує покарання ОСОБА_7 , відповідно до ст. 66 КК України, суд враховує її щире каяття та усунення заподіяної шкоди.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_7 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
При застосуванні обвинуваченій кримінального покарання, суд додержується вимог справедливості, закріплених в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року. Зазначені міжнародні акти, згідно з частиною першою статті 9 Конституції України, є частиною національного законодавства України.
Згідно з ч. 2 ст. 50 КК покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належать, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Справедливість покарання повинна визначатися з точки зору врахування інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, у тому числі й потерпілих.
При таких обставинах, суд вважає, що до обвинуваченої необхідно застосувати покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений санкцією ч. 2 ст. 286 КК України, оскільки вважає, що саме таке покарання є необхідним та достатнім для її виправлення та попередження скоєння нею нових злочинів, і не знаходить підстав для застосування більш суворого покарання. При цьому суд не вбачає підстав для застосування відносно обвинуваченої додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами з огляду на те, що вона заміжня, у неї на утриманні є двоє малолітніх дітей та вона офіційно працює, враховуючи при цьому думку потерпілої. Крім того, зважаючи на думку сторони державного обвинувачення та потерпілої, висновку органу пробації, суд вважає за можливе застосувати положення ст. 75 КК України, звільнивши обвинувачену ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Саме таке покарання, на думку суду, буде достатнім для її виправлення та попередження скоєння нових злочинів, відповідно до ст. 50 КК України.
Згідно з ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 14 березня 2019 року за заявою потерпілої ОСОБА_4 провадження за цивільним позовом закрито.
Питання речових доказів суд вирішує згідно з ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати на проведення експертиз у загальному розмірі 5434 гривень 00 копійок відповідно до ст. ст. 122, 124 КПК України слід покласти на обвинувачену ОСОБА_7 ..
Запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_7 не обирався, на теперішній час відсутні підстави для його обрання.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 374, 376 КПК України, суд
ОСОБА_7 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.
Відповідно до ст. 76 КК України в період іспитового строку покласти на ОСОБА_7 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речовий доказ автомобіль «Ауді А6», реєстраційний номер НОМЕР_2 який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_7 , згідно розписки, вважати повернутим за належністю.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави у відшкодування витрат на залучення експертів (проведення судової авто технічної експертизи № 3042 від 27.07.2018 року - 1716,00 грн.; проведення судової авто технічної експертизи № 3041 від 30.07.2018 року - 3718,00 грн.) Загалом 5434 (п`ять тисяч чотириста тридцять чотири) грн. 00 коп.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення надіслати/вручити учасникам судового провадження.
Суддя ОСОБА_1