Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/2570/18
Провадження № 1-кп/711/88/19
У Х В А Л А

12 лютого 2019 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1

при секретарях ОСОБА_2 і ОСОБА_3 ,

за участі прокурора ОСОБА_4 , представника потерпілого ОСОБА_5 , особи, відносно якого вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , законного представника ОСОБА_8 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси судовий розгляд кримінального провадження № 0001501 про застосування примусових заходів медичного характеру до

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, раніше судимого: 1) 16.06.2000 р. Соснівським районним судом м. Черкаси за ст.ст. 140 ч.2, 145 ч.1, 42 КК України (1960) до позбавлення волі строком 3 роки, звільненого 27.09.2002 р. умовно-достроково на 2 роки 10 днів на підставі постанови Полтавського районного суду Полтавської області від 27.09.2002 року; 2) 22.11.2006 р. Соснівським районним судом м. Черкаси за ст. 152 ч.3 КК України до позбавлення волі строком 9 років, звільненого 29.05.2015 р. у зв`язку з відбуттям покарання, мешканця АДРЕСА_1 ,

за вчинення суспільно небезпечних діянь, передбачених ч.1 і ч.2 ст. 185 КК України,

встановив:

Судом розглянуто кримінальне провадження про застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_6 за вчинення ним за версією сторони обвинувачення суспільно небезпечних діянь за наступних обставин.

Близько 17 години 38 хвилин 22 лютого 2018 року ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого в м. Черкаси, бульвар Шевченка, 385, таємно викрав чуже майно, що належить фізичній особі-підприємцю потерпілій ОСОБА_9 , а саме балик із свинини масою 3,630 кг ціною 155 грн.15 коп. за кілограм вартістю 563 грн. 19 коп., який сховав під куртку і виніс за касову зону, не сплачуючи його вартості, чим вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна.

Також біля 17 години 22 хвилини 24 лютого 20018 року ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні магазину «Делікат+», розташованого в м. Черкаси, бульвар Шевченка, 385, повторно таємно викрав чуже майно, що належить фізичній особі-підприємцю потерпілій ОСОБА_9 : балик із свинини масою 2,994 кг ціною 155 грн.15 коп. за кілограм вартістю 464 грн. 52 коп., сир ваговий «Король Гурман» за ціною 222,40 грн. за кілограм вагою 0,592 кг на суму 131 грн.66 коп., 0,828 кг мандаринів за ціною 26,99 грн. за кілограм на суму 22 грн.35 коп., а всього на суму 618 грн. 53 коп., які сховав під куртку і виніс за касову зону, не сплачуючи його вартості, чим вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.

Під час судового розгляду ОСОБА_6 показав, що він не викрадав продукти харчування 22 та 24 лютого 2018 року в магазині «Делікат+».

За висновками амбулаторної судово-психіатричної експертизи ОСОБА_6 на період часу, до якого відноситься скоєння суспільно небезпечних діянь, і в даний час страждає хронічним психічним захворюванням, через що не міг і не може усвідомлювати свої дії і керувати ними. Висновки експертизи учасниками кримінального провадження не оспорювались.

Суду на підтвердження вчинення ОСОБА_6 зазначених вище суспільно небезпечних діянь надано акт ревізії, так зване «відношення» потерпілої, показання свідків ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , диск із відеозаписом з камер спостереження, протоколи впізнання особи за фотознімками.

З акту ревізії встановлено, що вона проведена в період з 01 по 01 березня 2018 року і за її результатами виявлено нестачу балику із свинини масою 7,620 кг вартістю 155 грн.15 коп. за кілограм (т.2 а.с.12-13). З цього документа неможливо встановити, який період охоплено ревізією, хоча ОСОБА_6 висувалось обвинувачення у таємному заволодінні чужим майном у конкретні дати - 22 і 24.02.2018 р.

Документи щодо проведення ревізії, в ході яких виявлено нестачу інших продуктів харчування (сиру і мандаринів), суду не надано, хоча ОСОБА_6 висувалось обвинувачення у таємному викраденні таких товарів з зазначенням їх точної ваги та вартості.

На а.с.14 т.2 знаходиться «відношення», в якому зазначено конкретні дати, найменування, кількість та вартість продуктів харчування, які на думку потерпілої викрав ОСОБА_6 .

Процесуальними джерелами доказів у відповідності до ч.2 ст. 84 КПК України є: 1) показання, 2) речові докази, 3) документи, 4) висновки експертів. Так зване «відношення» не відноситься до жодного із перерахованих чотирьох джерел доказів і по своїй суті є нічим іншим, ніж заявою потерпілої ОСОБА_9 , в якій вона виклала свою точку зору з приводу найменування, кількості та вартості продуктів харчування, які начебто викрав ОСОБА_6 , тому це «відношення» не може бути доказом. Потерпілий є зацікавленою особою в поверненні майна, яке він втратив, або у відшкодуванні його вартості, тому викладена в цьому «відношенні» (фактично - заяві) інформація має бути підтверджена належними і допустимими доказами.

Свідок ОСОБА_11 пояснив, що працює охоронцем в магазині «Делікат+» і після виявлення нестачі продуктів шляхом перегляду відеозаписів із камер спостереження було виявлено невідому особу чоловічої статі, яка брала продукти харчування у різних відділах магазину: балик, сир і мандарини, які приховував під одягом і виносив мимо кас розрахунку без оплати. Через деякий час він дізнався, що цією особою був ОСОБА_6 , якого затримали в магазині і передали поліції. Під час судового розгляду свідок впевнено ідентифікував ОСОБА_6 з особою, чиї дії зафіксовані камерами відеоспостереження.

Аналогічні показання дав свідок ОСОБА_10 .

Незважаючи на те, що ОСОБА_6 заперечує своє перебування в магазині «Делікат+» 22 та 24 лютого 2018 року, суд, дослідивши речовий доказ (диск із відеозаписом), впевнився у тому, що камерами відеоспостереження зафіксовано дії саме ОСОБА_6 , а не подібної з ним особи. Таким чином, підстав сумніватись в цій частині показань свідків у суду немає.

Суду надано протоколи впізнання свідками ОСОБА_10 і ОСОБА_11 особи за фотознімками (т.2 а.с.22). Суд вважає, що ці протоколи не містять в собі доказового значення, тому що свідки фактично впізнали Стінкового як особу, яку вони ототожнювали з особою на відеозаписі, але до проведення цих слідчих дій спілкувались із ним 01.03.2018 р.

Відповідно до частини першої статті 185 КК України предметом крадіжки є чуже майно. Цей злочин належить до злочинів з матеріальним складом, обов`язковою ознакою якого є суспільно небезпечні наслідки у виді шкоди майнового характеру. У пунктах 2 4 примітки до цієї статті такі наслідки конкретизовані (формалізовані, визначені), тобто законодавцем встановлено їх мінімальний і максимальний розмір у неоподатковуваних мінімумах доходів громадян.
Крадіжку, за яку передбачена кримінальна відповідальність (стаття 185 КК України), слід відрізняти від дрібного викрадення чужого майна як адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 51 КУпАП, згідно з якою таємне викрадення чужого майна вважається дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Системне тлумачення статті 51 КУпАП і статті 185 КК України свідчить, що викрадення чужого майна, вартість якого на момент вчинення правопорушення перевищує 0,2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, становить предмет злочину, передбаченого частиною першою статті 185 КК України. Таким чином, вагоме значення для кваліфікації дій винної особи має визначення вартості предмета викрадення.
Показання свідків зводяться до трактування ними інформації, яка стала відома їм в результаті перегляду відеозаписів.

Дослідженням відеозаписів під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_6 дійсно проводив певні маніпуляції з різними видами товарів в магазині «Делікат+» 22 і 24 лютого 2018 року, але з цих відеозаписів неможливо встановити ні якісних, ні кількісних та вартісних характеристик товарів, тобто їх найменування, ваги і ціни.

ОСОБА_6 не був затриманий з викраденим товаром і цей товар у нього не вилучався.

Як зазначено вище, ревізія проведена 01 березня 2018 року, тобто значно пізніше дат, коли ОСОБА_6 начебто викрадав чуже майно, і за її результатами виявлено нестачу балику із свинини масою 7,620 кг вартістю 155 грн.15 коп. за кілограм на загальну суму 1182 грн.24 коп. При цьому з огляду на те, що вказаний м`ясний продукт мав бути в наявності масою 22,448 кг, але фактично в наявності виявлено 14,868 кг, то сума нестачі повинна бути 7,580 кг (22,448 - 14,868 = 7,580), але в акті інвентаризації зазначено масу нестачі товару 7,620 кг. В обвинувальному акті, що надійшов до суду, зазначено, що ОСОБА_6 незаконно заволодів баликом загальною вагою 6,624 кг (3,630 + 2,994 = 6,624) на суму 1027,7 грн. (563,19 + 464,52 = 1027,7. З цього випливає, що кількість відсутнього товару (балику) перевищує кількість товару, яким нібито заволодів Стінковий, за різними підрахунками на 0,960 кг (7,580 6,624 = 0,960) або на 0,996 кг (7,620 6,624 = 0,996), що становить 148, 94 грн. (0,960 х 155,15 = 148,94) або 154,53 грн. (0,996 х 155,15 = 154,53). Тобто не виключено заволодіння цим товаром іншими особами, а не Стінковим, і за інших обставин.

Таким чином, дані, що містяться в акті інвентаризації, є суперечливими і жодним чином не доводять того, яка кількість балику і на яку суму була викрадена в конкретні дні, і що цей балик був викрадений ОСОБА_6 . Виявлені неточності інформації, яка міститься в цьому документі, викликають сумнів у його достовірності.

Жодних переконливих доказів вчинення ОСОБА_6 суспільно небезпечних діянь, передбачених ч.1 і ч.2 ст. 185 КК України, суду не надано.

В цьому випадку суд застосовує аналогію закону, а саме положення ч.4 ст. 17 КПК України про те, що усі сумніви доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи, тому вважає недоведеним вчинення ОСОБА_6 вказаних суспільно небезпечних діянь.

У зв`язку з викладеним суд відмовляє в застосуванні до нього примусових заходів медичного характеру і у задоволенні цивільного позову.

На підставі ст.ст. 93, 94 КК України, керуючись ст. ст.7, 512, 513 КПК України, суд

у х в а л и в :

Відмовити в застосуванні примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_6 у зв`язку з недоведеністю вчинення ним суспільно небезпечних діянь, передбачених ч.1 і ч.2 ст. 185 КК України, та закрити кримінальне провадження.

Відмовити в задоволенні цивільного позову потерпілої ОСОБА_9 .

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Черкаської області через Придніпровський районний суд м. Черкаси в установленому законодавством порядку на протязі 30 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено і проголошено о 08 год. 25 хв. 18.02.2019 р.

Головуючий: ОСОБА_1