КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-сс/796/270/2019 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2019року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участі прокурора ОСОБА_6
представника ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , що діє в інтересах власника майна ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17 травня 2018 року у кримінальному провадженні № 0008030, -

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління з розслідування злочинів проти основ національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку Головної військової прокуратури ГПУ ОСОБА_6 та накладено арешт на майно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на мобільний телефон марки Iphone X imei: НОМЕР_1 з сім картою оператора зв`язку «Київстар» з номером НОМЕР_2 .
В ухвалі слідчий суддя вказав, що клопотання прокурора містить достатньо правових підстав для арешту майна, оскільки вказане майно є речовим доказом у даному кримінальному провадженні, а тому у відповідності до положень, передбачених ст.170 КПК України підлягає арешту.
Не погоджуючись з прийнятим слідчим суддею рішенням, захисник ОСОБА_7 , що діє в інтересах власника майна ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання органу досудового розслідування. Апелянт зазначає, що рішення прийнято з порушенням вимог статті. 170 КПК України, оскільки відсутні правові підстави для арешту. Захисник вказує на численні порушення слідчим суддею вимог закону, щодо розгляду клопотання про арешт майна.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника власника майна, який підтримав апеляційну скаргу, та просив її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого без змін, вивчивши матеріали провадження за клопотанням прокурора, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як вбачається з наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0008030 за підозрою ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 147, ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 296 і ч. 2 ст. 345 КК України; ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 147, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 189 КК України; ОСОБА_10 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189 КК України; ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189 КК України; ОСОБА_12 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 187 КК України; ОСОБА_13 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189 КК України; ОСОБА_14 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 189 КК України; ОСОБА_15 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 189 КК України та ОСОБА_16 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 189 КК України.
16.05.2018 ОСОБА_8 вручено повідомлення про підозру, за вчинення кримінальних правопорушень ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 147, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 189 КК України.
Під час особистого обшуку ОСОБА_8 виявлено та вилучено мобільний телефон марки Iphone X imei: НОМЕР_1 з сім картою оператора зв`язку «Київстар» з номером НОМЕР_2 .
Постановою прокурора ОСОБА_17 вилучений мобільний телефон визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0008030.

Орган досудового розслідування звернувся до Печерського районного суду м.Києва з клопотанням про накладення арешту на телефон, з метою збереження речового доказу у кримінальному провадженні та запобігання спробам втрати майна.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 17 травня 2018 року клопотання орагу досудового розслідування було задоволено та накладено арешт на майно
З ухвали слідчого судді вбачається, що наведені в клопотанні доводи про накладення арешту на майно перевірялись судом першої інстанції, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.
Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на майно, а саме на мобільний телефон що належить підозрюваному ОСОБА_8 , з тих підстав, що він є речовим доказам в даному кримінальному провадженні та відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

Як вважає колегія суддів, слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту, перевірив співрозмірність втручання права власності з потребами кримінального провадження.
Колегія суддів погоджується з такими висновками слідчого судді, виходячи з того, що ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.
Тому, з огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що майно, на яке просить накласти арешт прокурор, може бути втрачене або пошкоджене, арешт на це майно слідчим суддею накладено обґрунтовано, за наявності для цього достатніх правових підстав.

Арешт майна з підстав передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна.Крім того, відповідно до абзацу другого частини десятої статті 170 КПК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Тому, посилання апелянта на те, що арешт на належне ОСОБА_8 майно, слідчим суддею було накладено безпідставно та в супереч ст. 170 КПК України не може прийматися до уваги, оскільки арешт на вказаний телефон накладено з правових підстав, передбачених п. 1 ч. 2, 3 ст. 170 КПК України.
Як вбачається з ухвали слідчого судді, суд дослідив зазначені обставини та не знайшов у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно, порушень вимог КПК України та чогось очевидно безпідставного чи довільного.
Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, яке належить ОСОБА_8 , апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено. Завдання суду полягає в тому, щоб дослідити ті обставини кримінального провадження, про які органу досудового розслідування відомо на даний час та які дають достатньо обґрунтовані підстави для звернення до суду з відповідним клопотанням про арешт майна, тобто закон не вимагає щоб докази були повними, але вони повинні бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений в обранні того чи іншого заходу забезпечення кримінального провадження.

Всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.
Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Куруючись статтями 117, 170, 172, 173, 309, 376, 404, 405, 407 ст. 418, 422 КПК України
У Х В А Л И Л А:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17 травня 2018 року, якою задоволено клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління з розслідування злочинів проти основ національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку Головної військової прокуратури ГПУ ОСОБА_6 та накладено арешт на майноОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на мобільний телефон марки Iphone X imei: НОМЕР_1 з сім картою оператора зв`язку «Київстар» з номером НОМЕР_2 залишити без змін.
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 ,що представляє інтереси ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3