11.12.2018
Справа № 720/276/18
Провадження № 1-кп/720/45/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2018 року Новоселицький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Новоселиця об`єднані кримінальні провадження, зареєстровані в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000010 від 09 січня 2018 року, за № 0000066 від 28 лютого 2018 року та за № 0000187 від 13 червня 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, молдованина, не одруженого, із середньою освітою, не працюючого, раніше судимого вироком Новоселицького районного суду від 17 січня 2018 року за ст.ст. 185 ч.1, 309 ч.2, 70, 72 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки та штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів громадян, що складає 850 гривень, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням із іспитовим строком 2 роки, ухвалою Новоселицького районного суду від 12 вересня 2018 року несплачений штраф замінений на громадські роботи строком 50 годин, ухвалою Новоселицького районного суду від 29 листопада 2018 року звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням скасовано,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

08 січня 2018 року приблизно о 01 годині ОСОБА_5 , знаходячись у дворі багатоквартирного будинку по АДРЕСА_2 , переслідуючи корисливий мотив особистого збагачення, з метою вчинення крадіжки чужого майна, через незачинене сусіднє сарайне приміщення, проник до середини іншого сарайного приміщення, яке належить ОСОБА_6 , звідки повторно таємно викрав дитячий велосипед марки «NEХХ» та акустичний сабвуфер марки «SVEN» моделі «Д3-40К», після чого з викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_6 на загальну суму 2370 гривень 17 копійок.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у вчиненні крадіжки майна потерпілого ОСОБА_6 обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 185 ч.3 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане із проникненням у інше приміщення, вчинене повторно.
Крім цього, 27 лютого 2018 року приблизно о 20 годині ОСОБА_5 продовжуючи свою злочинну діяльність, спрямовану на вчинення крадіжки чужого майна з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу зайшов до господарства ОСОБА_7 , яке розташовано в с. Ванчиківці Новоселицького району Чернівецької області, звідки повторно таємно викрав мотоколяску до мотоцикла бувша у користуванні, яку в подальшому здав на металобрухт, чим своїми діями спричинив матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_7 на суму 247 гривень 40 копійок.
Також, 06 червня 2018 року приблизно о 15 годині 30 хвилин ОСОБА_5 продовжуючи свою злочинну діяльність, спрямовану на вчинення крадіжки чужого майна з метою особистого збагачення, перебуваючи на задньому сидінні автомобіля марки «Лада 111» державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 , та прямуючи з м. Новоселиця до с. Ванчиківці Новоселицького району Чернівецької області, впевнившись, що його дії є непоміченими для інших осіб, повторно таємно викрав мобільний телефон марки «Samsung Duos J1» модель «SM-J120H/DS», який знаходився в салоні вказаного автомобіля та належав ОСОБА_9 , яким в подальшому розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 1105 гривень.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у вчиненні крадіжок майна потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_9 обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 185 ч.2 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав повністю і показав, що оскільки не має постійного місця роботи, він вирішив викрасти майно та в подальшому продавати його. Так, вночі 08 січня 2018 року перебуваючи в м. Новоселиця він проник через сарайне приміщення до іншого сусіднього сарайного приміщення, звідки викрав дитячий велосипед та сабвуфер, яких після крадіжки переніс до себе до дому. 27 лютого 2018 року він зайшов до господарства ОСОБА_7 , яке розташовано в с. Ванчиківці Новоселицького району, звідки викрав використану мотоколяску до мотоцикла, яку в подальшому здав на металобрухт. 06 червня 2018 року перебуваючи на задньому сидінні автомобіля марки «Лада» під керуванням ОСОБА_9 та прямуючи з м. Новоселиця до с. Ванчиківці Новоселицького району викрав мобільний телефон марки «Samsung», який знаходився в салоні вказаного автомобіля. Завдану шкоду відшкодував, у вчиненому щиро розкаявся.
Враховуючи, що обвинувачений свою вину визнав повністю, суд з урахуванням думки учасників судового розгляду в порядку ст. 349 ч. 3 КПК України вважає недоцільним дослідження інших доказів про вищевказані обставини справи, оскільки такі обставини ніким не оспорюються.
Суд, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні крадіжок чужого майна повністю доказана та його дії вірно кваліфіковані органом досудового слідства, а саме по фактам вчинення 08 січня 2018 року крадіжки майна потерпілого ОСОБА_6 за ст. 185 ч.3 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно та поєднана з проникненням в інше приміщення; а по фактам вчинення крадіжок майна 27 лютого 2018 року у потерпілого ОСОБА_7 та 06 червня 2018 року у потерпілого ОСОБА_9 за ст. 185 ч. 2 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.
При вирішенні питання про призначення покарання суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступень тяжкості вчинених злочинів, дані про винну особу, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Зокрема, суд враховує, що обвинувачений вчинив злочини у молодому віці, позитивно характеризується по місцю проживання, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.
Суд відповідно до ст. 66 КК України визнає обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого добровільне відшкодування завданої шкоди, активне сприяння розкриттю злочинів та його щире каяття, яке виразилось у тому, що він повністю визнав свою вину та щиро жалкує про скоєння ним правопорушень, засуджує свою протиправну поведінку, в процесі досудового та судового розгляду справи давав правдиві показання, які сприяли органам правосуддя встановити істину по справі.
Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Аналізуючи досліджені докази, суд приходить до висновку, що протягом тривалого часу обвинувачений знаходиться у злочинному стані, протягом якого вчинив чисельні корисливі, в тому числі тяжкі кримінальні правопорушення, причиною яких стало бажання розбагатіти за рахунок викрадених коштів, незайнятість та безвідповідальність щодо своїх вчинків.
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд приймає до уваги характер вчинених ним злочинів, які вчинялися у нічний час, в тому числі з проникненням до приміщення, а також те, що крадіжки чужого майна обвинувачений вчинив під час іспитового строку та судового розгляду попереднього кримінального провадження, що свідчить про перманентний характер його злочинної діяльності, відсутність належних висновків після вчинення попередніх злочинів.
З досудової доповіді органу пробації від 15 листопада 2018 року, складеної в порядку ст. 314-1 КПК України з метою забезпечення суду інформацією, яка характеризує обвинуваченого, вбачається, що уповноважений орган пробації із урахуванням особи обвинуваченого та обставин справи, вважає, що виправлення обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства, оскільки ризик вчинення повторного злочину дуже високий.
Враховуючи у сукупності дані про особу обвинуваченого, чисельність та ступень тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, суд приходить до висновку, що його виправлення та перевиховання неможливо без позбавлення волі.
Підстав для застосування відносно обвинуваченого вимог ст.ст. 69,75 КК України судом не встановлено.
Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» за сукупністю вироків (ст. 71 КК) покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили. При застосуванні правил ст. 71 КК судам належить враховувати, що остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим, ніж покарання, призначене за новий злочин, і ніж невідбута частина покарання за попереднім вироком. Коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші - після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст. 70, так і ст. 71 КК України: спочатку - за правилами ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього - за правилами ч. 4 ст. 70 КК України; потім - за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку; і остаточно - за сукупністю вироків.
Згідно з п. 26 згаданої постанови невідбутою частиною покарання за попереднім вироком треба вважати невідбуту засудженим частину будь-якого основного покарання.
Матеріалами справи встановлено, що крадіжку 08 січня 2018 року майна у потерпілого ОСОБА_6 скоєно обвинуваченим до постановлення вироку Новоселицького районного суду від 17 січня 2018 року, а тому покарання за даним злочином слід призначити за правилами ч. 4 ст. 70 КК України із урахуванням попереднього вироку суду, за яким ОСОБА_5 призначено покарання у виді позбавлення волі та штрафу, який був замінений на громадські роботи, які при складанні покарань за сукупністю злочинів згідно ст. 72 КК України підлягають переведенню у 6 днів позбавлення волі.
Враховуючи, що обвинувачений 27 лютого 2018 року та 06 червня 2018 року вчинив крадіжки майна у потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_9 після проголошення вироку Новоселицького районного суду від 17 січня 2018 року, суд вважає за необхідне остаточне покарання призначити йому у вигляді позбавлення волі на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків.
При цьому, злочини за вчинення якого ОСОБА_5 відбуває покарання за вироком Новоселицького районного суду від 17 січня 2018 року, яке підлягає складанню за сукупністю злочинів та сукупністю вироків, були скоєні обвинуваченим 07 червня 2017 року, 09 червня 2017 року та 12 листопада 2017 року.
Відповідно до правового висновку щодо застосування норми права, передбаченої ч. 5 ст. 72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання), викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду України від 29 серпня 2018 року, справа № 663/537/17, положення ч. 5 ст. 72 КК України щодо правил зарахування попереднього ув`язнення до строку позбавлення волі чи інших видів покарань, передбачених у ч. 1 ст. 72 КК України, визначають «інші кримінально-правові наслідки діяння» у розумінні ч. 2 ст. 4 КК України. Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається.
Згідно ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки про застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
Враховуючи, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення за вироком Новоселицького районного суду від 17 січня 2018 року, покарання за яким підлягає складанню за сукупністю злочинів та сукупністю вироків, до 20 червня 2017 року і щодо нього продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то йому час попереднього ув`язнення з моменту затримання до проголошення вироку слід зарахувати у строк покарання відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII, тобто із розрахунку один день попереднього ув`язнення на два дня позбавлення волі.
Відповідно до ст. 124 КПК України судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого в дохід держави, а долю речових доказів кримінального провадження слід вирішити в порядку ч. 9 ст. 100 КПК України.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні до вироку Новоселицького районного суду від 17 січня 2018 року кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю цього злочину та злочинів, передбачених вироком Новоселицького районного суду від 17 січня 2018 року, за яким призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки та штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів громадян, який був замінений на громадські роботи, що при складанні покарань за сукупністю злочинів згідно ст. 72 КК України слід перевести у 6 днів позбавлення волі, шляхом часткового складання призначених покарань призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки 3 (три) місяця.
Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні після вироку Новоселицького районного суду від 17 січня 2018 року кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Новоселицького районного суду від 17 січня 2018 року та призначити ОСОБА_5 остаточно до відбування покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 (шість) місяців.
Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою.
Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з 15 години 00 хвилин 15 листопада 2018 року.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_5 у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення в період з 15 листопада 2018 року по 11 грудня 2018 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Речові докази по справі:
- дитячий велосипед марки «NEХХ» та акустичний сабвуфер марки «SVEN» моделі «Д3-40К», які зберігаються в Новоселицькому ВП ГУНП, після набрання вироком законної сили, повернути власнику ОСОБА_6 ;
- мотоколяску до мотоцикла бувша у користуванні, яка зберігаються у потерпілого ОСОБА_7 , після набрання вироком законної сили, вважати повернутою власнику;
- мобільний телефон марки «Samsung Duos J1» модель «SM-J120H/DS» та коробку від нього, які зберігаються в Новоселицькому ВП ГУНП, після набрання вироком законної сили, повернути власнику ОСОБА_9 .
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати за проведення судових експертиз по справі в розмірі 2288 (двох тисяч двісті вісімдесят вісім) гривень.
На вирок може бути подана апеляція до Чернівецького апеляційного суду через райсуд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а засудженим в той же строк з дня вручення копії вироку.

Суддя: ОСОБА_1