Справа № 364/1334/18
Провадження № 1-кп/364/112/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2018 року, Володарський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника Володарського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань, в смт Володарка, кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000227 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Матвіїха, Володарського району, Київської області, українця, громадянина України, не військовозобов`язаного, не є депутатом, з повною загальною середньою освітою, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, працюючого робітником ФГ «Гармонія СМ», одруженого, на утриманні неповнолітніх та непрацездатних осіб немає, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , судимого:
-18.03.2013 року Володарським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі. Згідно ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 16.02.2016 року відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення з 18.03.2013 року по 18.04.2013 року. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 21.07.2016 року на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково звільнений від подальшого відбуття покарання на невідбутий строк 1 рік 6 місяців 28 днів,-

у вчиненні злочину, що передбачає кримінальну відповідальність за ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 , вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) вчинену повторно, поєднану з проникненням у житло за наступних обставин.
Так, обвинувачеий ОСОБА_5 , будучи раніше судимим, 19.10.2018 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено йдучи по АДРЕСА_3 , вирішив вчинити крадіжку майна з домоволодіння АДРЕСА_3 , власником якого являється ОСОБА_6 . Знаючи про відсутність власника вказаного домоволодіння, обвинувачений ОСОБА_5 , відкривши хвіртку, зайшов на територію домоволодіння та відчинивши вхідні двері новобудови, які були зачинені, але не замкнені на замковий пристрій, потрапив до приміщення новобудови, де в одній із кімнат виявив мисливську гладкоствольну рушницю «АТА АRMS 13/D00098», власником якої являється ОСОБА_6 .

Обвинувачений ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, таємно викрав мисливську гладкоствольну рушницю «АТА АRMS 13/D00098», чорного кольору та покинув територію домогосподарства, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями обвинувачений ОСОБА_5 завдав потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на суму 13836,08 гривень.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, ствердив обставини викладені в обвинувальному акті, вказуючи , що 19.10.2018 року, точного часу не пам`ятає, придбизно з 13 до 14 год, він йшов біля домоволодіння АДРЕСА_3 . Мав намір у когось із сторонніх осіб попросити цигарку, тому відкривши хвіртку, зайшов на територію домоволодіння потерпілого. Через вхідні двері новобудови, які були зачинені, але не замкнені на замок, він потрапив в середину новобудови та зрозумів що там нікого немає, оскільки на його звернення ніхто не відгукнувся. Пройшовши в одну із кімнат, він виявив там мисливську рушницю. Тоді у нього виник намір на крадіжку і він викравши мисливську зброю, залишив непоміченим домоволодіння потерпілого та сховав рушницю в кінці вулиці у кущах. Того ж дня, увечері він повернувся та забрав рушницю і не повідомляючи що вона крадена продав її жителю с. Логвин, Володарського району, Київської області громадянину ОСОБА_7 за 3000 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 просив у потерпілого вибачення за скоєне, обіцяв подібного більше не вчиняти, вказуючи що шкодує про вчинений ним злочин та виправиться без позбавлення волі.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні зазначив, що вказані обвинуваченим обставини вчинення крадіжки належної йому мисливської рушниці відповідають дійсності. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, вибачив його. Цивільний позов не заявляв. На суворій мірі покарання обвинуваченому не наполягає, вказуючи, що обвинуваченому слід надати можливість виправитись.

Суд, приймаючи до уваги, що обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, з`ясувавши що він правильно розуміє зміст фактичних обставин кримінального провадження, що немає сумнівів у добровільності його позиції, роз`яснивши, що в такому випадку він буде позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, заслухавши думку учасників судового розгляду, визнав недоцільним досліджувати докази стосовно обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, поєднану з проникненням у житло.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Короліства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини вказує, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Оцінюючи встановлені судом обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні ним інкримінованого злочину доведена «поза розумним сумнівом».
При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу винного і обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Характеризуючи особу обвинуваченого ОСОБА_5 , слід взяти до уваги, що він раніше судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце роботи, на своєму утриманні малолітніх та непрацездатних осіб немає, по місцю проживання характеризується задовільно, по місцю роботи характеризується позитивно.
До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

Активним сприянням розкриттю злочину слід вважати надання особою органам дізнання або досудового слідства будь-якої допомоги в установленні невідомих їм обставин справи.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, одночасно враховуючи вище викладене та досудову доповідь Володарського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області, що надійшла до суду у письмовій формі 23.11.2018 року № 32/522 (а.к.п. 26-28) щодо ОСОБА_5 і яка була повністю підтримана в судовому засіданні представником вказаної установи, що з урахуванням всіх соціально-психологічних характеристик обвинуваченого, високого рівня показника ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та середнього рівня показника ризику небезпеки для суспільства, вважає можливим виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства. Суд, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 одночасно бере до уваги позицію потерпілого, який не наполягав на суворій мірі покарання та просив надати йому можливість виправитись в умовах суспільства без позбавлення волі. Слід також врахувати тяжкість вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких; наявність однієї пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих покарання обставини, що дає суду підстави для висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе в умовах суспільства.
Підстав для застосування обвинуваченому ст. 69 КК України судом не встановлено, а тому йому слід призначити покарання в межах санкції визначених ст. 185 ч.3 КК України у виді позбавлення волі.

Таким чином суд вважає доцільним призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України та звільненням його від відбування призначеного покарання з випробуванням, із встановленням максимального іспитового строку.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини 1 статті 76 КК України, суд вважає необхідним покласти на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Таке покарання обвинуваченому ОСОБА_5 буде достатнім для виправлення, а також запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Цивільний позов потерпілим ОСОБА_6 до обвинуваченого не заявлявся.

Питання щодо речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженні відсутні.

Оскільки питання щодо обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 , прокурором перед судом не ставилось та з учасниками процесу не обговорювалось, одночасно враховуючи, що він не становить собою суспільної небезпеки та не ухилявся від викликів до суду, тому при таких обставинах, суд вважає, що до набрання вироком законної сили, запобіжний захід йому не доцільно обирати.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд , -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

Застосувати до ОСОБА_5 ст.75 КК України і звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк три роки.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 1 статті 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до Володарського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області по місцю проживання; повідомляти даний орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов потерпілим до обвинуваченого не заявлявся.

Речові докази у кримінальному провадженні № 0000227, а саме:
- три предмети зовні схожі на гільзи 12 калібру, які зберігаються в місці для тримання речових доказів при Володарському ВП Сквирського ВП ГУНП в Київській області повернути власнику ОСОБА_6 .

- мисливська гладкоствольна рушниця «АТА АRMS 13/ НОМЕР_1 , яка передана на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_6 залишити власнику.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_5 , до набрання вироком законної сили - не обирати.

На вирок може бути подана апеляція до Київського апеляційного суду через Володарський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги , вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду спави апеляційним судом.

Копію вироку негайно вручити після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку не пізніше наступного дня післі його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1