У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.12.2018 Справа №607/22390/18

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 за участі ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим, -
в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України, в якій, з урахуванням доповнення до скарги, просить:

- скасувати постанову слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_5 від 27 вересня 2018 року про закриття кримінального впровадження № 0000015 від 23 березня 2016 року;
- скасувати постанову слідчого в ОВС ОСОБА_6 від 19 березня 2018 року про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про визнання їх потерпілими у кримінальному впровадженні № 0000015 від 23 березня 2016 року;
- виконати ухвали і постанови суддів Тернопільського міськрайоного суду, а також постанову від 06 березня 2018 року слідчого судді ОСОБА_10 по матеріалах кримінального впровадження № 0000015 від 23 березня 2016 року, в якій вказується, що матеріали повернути СВ прокуратури Тернопільської області для проведення досудового розслідування;
- визнати їх потерпілими у кримінальному впровадженні номер 0000015 від 23 березня 2016 року;
- доручити СБУ в Тернопільській області провести розслідування про незаконне закриття кримінального провадження та прийняття постанови слідчими прокуратури ОСОБА_11 від 31 травня 2016 року та слідчим ОСОБА_6 від 31 липня 2017 року, та постанови про закриття кримінального провадження від 27 вересня 2018 року;
- постановити ухвалу про зобов`язання СБУ перевірити відповіді на його клопотання, написані в прокуратуру області № 803 від 02 травня 2018 року, № 845 від 08 травня 2018 року, № 389 від 13 серпня 2018 року, № 1645 від 02 жовтня 2018 року, № 1759 від 23 жовтня 2018 року, а також інші листи, які направлялися прокуратурою на його адресу та адресу його сім`ї. Під-час перевірки перевірити рух листів прокуратури на його адресу з реєстрацією у м. Тернополі на пошті, відправка з м. Тернополя в м. Бережани на пошту, і хто з працівників пошти отримував листи, і кому доручено з листоношів занести по адресу;

- зобов`язати СБУ Тернопільської області внесла до ЄРДР відомості про вчинення правопорушення із сторони працівників Тернопільської прокуратури, щодо кримінального провадження № 0000015 від 23 березня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України в порядку, встановленому КПК України.

В обґрунтування скарги зазначає, що постанова про закриття кримінального провадження є передчасною, незаконною, прийнята без належного проведення досудового розслідування. Вказує, що вказане кримінальне провадження вже втретє закривається, слідчими суддями двічі скасовувалися постанови про закриття кримінального провадження та направлялися для продовження досудового розслідування, однак протягом двох років слідчим не проведено жодної слідчої дії, ухвал слідчих суддів не виконано. Зазначає, що постанова про закриття кримінального провадження від 27 вересня 2018 року, прийнята слідчим в ОВС СВ прокуратури Тернопільської області ОСОБА_5 , ідентична за змістом з постановою про закриття кримінального провадження від 31 травня 2016 року, яка винесена слідчим ОСОБА_11 та постановою від 31 липня 2017 року, винесеною слідчим ОСОБА_6 . Окрім того, жодної інформації про хід досудового розслідування він не одержував, хоча неодноразово звертався з відповідними клопотаннями в прокуратуру Тернопільської області. 29 жовтня 2018 року у прокуратурі Тернопільської області наручно одержав відповіді на всі клопотання, в тому числі лист від 15 травня 2018 року, в якому було вказано про те, що постановою слідчого ОСОБА_6 від 19 березня 2018 року в задоволенні клопотання ОСОБА_3 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про визнання їх потерпілими у кримінальному провадженні № 0000015 відмовлено, та лист від 26 жовтня 2018 року з повідомленням про те, що кримінальне провадження № 0000015 від 23 березня 2016 року закрито постановою від 27 вересня 2018 року. Вважає, що оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження від 27 вересня 2018 року підлягає скасуванню, оскільки слідство фактично не проводилося. Постанова слідчого ОСОБА_6 від 19 березня 2018 року про відмову у визнанні потерпілими винесена не уповноваженою особою, оскільки вказаний слідчий був відведений від здійснення досудового розслідування кримінального провадження № 0000015, тому з цих підстав вважає, що вказана постанова підлягає скасуванню, а ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 просить визнати потерпілими, оскільки їм завдано моральної та майнової шкоди працівниками Бережанської поліції.

Скаржник скаргу підтримав з підстав, викладених у ній, та просив її задовольнити.

Представник прокуратури Тернопільської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином, про поважність причини своєї неявки суд не повідомив та слідчим суддею визнано можливим розглядати провадження з розгляду скарги у його відсутності у відповідності до вимог п.п.2, 3 ст. 306 КПК України.

Заслухавши скаржника, вивчивши матеріали скарги, приходжу до наступного висновку.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.

Згідно п.п. 3, 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Відповідно до ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Дану скаргу подано належною особою, та враховуючи те, що як зазначає скаржник у поданій скарзі 29 жовтня 2018 року у прокуратурі Тернопільської області наручно одержав листи про те, що постановою слідчого ОСОБА_6 від 19 березня 2018 року в задоволенні клопотання ОСОБА_3 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про визнання їх потерпілими у кримінальному провадженні № 0000015 відмовлено, та про те, що кримінальне провадження № 0000015 від 23 березня 2016 року закрито постановою від 27 вересня 2018 року, та зважаючи на те, що підтвердження про вручення скаржнику копій оскаржуваних постанов, у строки, передбачені КПК України слідчому судді надано не було, та в матеріалах кримінального провадження відсутні, вважаю, що строк на оскарження постанови пропущений не був.

Також встановлено, що у провадженні СВ прокуратури Тернопільської області перебувало кримінальне провадження №0000015 від 23 березня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України, за фактом перевищення службових повноважень з боку посадових осіб Бережанського відділення поліції Головного Управління поліції в Тернопільській області, яке виразилося у фальсифікації кримінального провадження стосовно ОСОБА_12 .

27 вересня 2018 року слідчим в ОВС слідчого відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_5 прийнято рішення про закриття кримінального провадження № 0000015 від 23 березня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України.

Приймаючи вказану постанову, слідчий виходив з того, що діями службових осіб Бережанського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 завдано матеріальну шкоду, яка в 100 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, а тому в ході проведення досудового розслідування не здобуто достатніх даних про вчинення посадовими особами Бережанського відділення поліції ГУНП в Тернопільській області кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України.

При проведенні досудового розслідування слідчий чи прокурор, з урахуванням конкретних обставин справи, на власний розсуд визначають об`єм перевірочних дій, достатній, за їх переконанням, для прийняття вмотивованого рішення.

Відповідно до ст.284 КПК України закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст.110 КПК України).

На слідчого суддю, відповідно до норм КПК України, покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить постанова висновки слідчого щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.

Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Разом з цим, слідчим при закритті кримінального провадження зазначених вимог закону не дотримано, постанова є такою, що винесена передчасно на підставі не повно проведеного досудового розслідування без всебічного, повного, об`єктивного дослідження даних.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, після скасування попередньої постанови від 31 липня 2017 року про закриття кримінального провадження № 0000015 від 23 березня 2016 року, жодних слідчих дій у кримінальному провадженні проведено не було.

Обґрунтовуючи оскаржувану постанову про закриття кримінального провадження від 27 вересня 2018 року, слідчий наводить те ж обґрунтування, що й в постанові від 31 липня 2017 року, яка була скасована ухвалою слідчого судді від 07 листопада 2017 року, та в якій слідчим суддею було вказано на недоліки досудового розслідування та неналежне мотивування постанови про закриття кримінального провадження. Однак, під час проведення досудового розслідування слідчим вказані обставини враховано не було.

Окрім того, залишилася не виконаною ухвала слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 березня 2018 року, якою зобов`язано службову особу органу досудового розслідування, в провадженні якої перебуває кримінальне провадження № 0000015 від 23 березня 2016 року, належним чином провести слідчі (розшукові) дії, на які наголошує ОСОБА_3 та які необхідні для швидкого і повного розслідування кримінального провадження у розумні строки, оскільки після її винесення жодних слідчих дій у кримінальному провадженні виконано не було.

Також, з метою належного та об`єктивного проведення досудового розслідування кримінального провадження № 0000015 від 23 березня 2016 року, на переконання слідчого судді, є необхідність в повторному допиті ОСОБА_3 , за результатами якого необхідно провести перевірку доводів заявника під час досудового розслідування.

Враховуючи вищевказані обставини, приходжу до висновку, що слідчим не в повній мірі виконано вимоги ст. 9 КПК України щодо зобов`язання всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження.

З огляду на наведене, слідчий суддя приходить до висновку що при закритті кримінального провадження слідчим не були дотримані положення вимог кримінального процесуального закону щодо всебічності, повноти та неупередженості дослідження всіх обставин, зміст оскаржуваної постанови не відповідає вимогам ст.110 КПК України, а тому постанова слідчого від 27 вересня 2018 року про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню з направленням кримінального провадження до СВ прокуратури Тернопільської області для проведення досудового розслідування, під час якого слід визначити повний обсяг слідчих та процесуальних дій і після їх проведення прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Стосовно вимог скаржника про скасування постанови слідчого в ОВС ОСОБА_6 від 19 березня 2018 року про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_3 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 з приводу визнання їх потерпілими у кримінальному провадженні №0000015, слідчий суддя виходить з наступного.

Так, вказаною постановою ОСОБА_3 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 відмовлено у визнанні їх потерпілими у кримінальному провадженні №0000015.

Приймаючи вказану постанову, слідчий виходив з того, що на даний час відсутні підстави для визнання їх потерпілими у даному провадженні.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.
За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді (ч. 5 ст. 55 КПК України).
Встановлено, що оскаржувана постанова про відмову у визнанні потерпілим від 19 березня 2018 року винесена слідчим в ОВС слідчого відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_6 .
При цьому, ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 березня 2018 року у справі № 607/3607/18 слідчого в ОВС СВ прокуратури Тернопільської області ОСОБА_6 було відведено від участі у кримінальному провадженні № 0000015 від 23 березня 2016 року.

Враховуючи вищевикладене, а саме те, що постанова слідчого в ОВС СВ прокуратури Тернопільської області ОСОБА_6 від 19 березня 2018 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 з приводу визнання їх потерпілими у кримінальному провадженні № 0000015, прийнята слідчим, який був відведений від здійснення досудового розслідування даного кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що вона підлягає скасуванню як така, що винесена не уповноваженою на те особою.

Разом з тим, вимоги скаржника ОСОБА_3 про визнання його, а також ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 потерпілими у кримінальному провадженні № 0000015 від 23 березня 2018 року задоволенню не підлягає, оскільки питання щодо визнання чи невизнання потерпілими вирішується виключно особою, уповноваженою на здійснення досудового розслідування, що передбачено ст. 40 КПК України.

Стосовно вимог скаржника про зобов`язання СБУ в Тернопільській області провести розслідування про незаконне закриття кримінального провадження № 0000015 від 23 березня 2018 року, а також перевірити відповіді на клопотання ОСОБА_3 , написані в прокуратуру Тернопільської області, та їх рух на адресу заявника, та внести відомості до ЄРДР про вчинення правопорушення із сторони працівників прокуратури Тернопільської області під час розслідування кримінального провадження № 0000015 від 23 березня 2016 року, то слідчий суддя приходить до переконання, що вони не підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Так, вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності, які можуть бути оскаржені на досудовому розслідуванні, передбачено ст. 303 КПК України, серед яких - бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України).
Доказів того, що скаржник звертався до СБУ в Тернопільській області з відповідною заявою про вчинення кримінального правопорушення працівниками прокуратури Тернопільської області під час розслідування кримінального провадження № 0000015 від 23 березня 2016 року, та що зазначені в ній відомості не було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчому судді надано не було, а тому вищевказані вимоги скаржника про зобов`язання СБУ в Тернопільській області внести відомості до ЄРДР та вчинити певні дії не можуть бути предметом розгляду слідчим суддею в порядку ст. 303 КПК України, а тому не підлягають до задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 376 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим - задовольнити частково.
Постанову слідчого в ОВС СВ прокуратури Тернопільської області ОСОБА_5 від 27 вересня 2018 року про закриття кримінального провадження №0000015 від 23 березня 2016 року - скасувати.
Копію ухвали з матеріалами кримінального провадження №0000015 від 23 березня 2016 року направити до СВ прокуратури Тернопільської області для проведення досудового розслідування кримінального провадження №0000015 від 23 березня 2016 року.
Постанову слідчого в ОВС СВ прокуратури Тернопільської області ОСОБА_6 від 19 березня 2018 року про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0000015 від 23 березня 2016 року - скасувати.
В задоволенні решта вимог скарги - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1