Провадження № 1-в/679/8/2019
Справа № 679/1871/13-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 лютого 2019 року м. Нетішин
Суддя Нетішинського міського суду Хмельницької області ОСОБА_1 , розглянувши заяву засудженого ОСОБА_2 про невідповідність в Україні такого виду покарання як довічне позбавлення волі гарантіям ст. 28 Конституції України та ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,
ВСТАНОВИВ:
13 лютого 2019 року до Нетішинського міського суду Хмельницької області надійшла заява засудженого вироком Нетішинського міського суду Хмельницької області від 04 жовтня 2013 ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 п. 1 ст.115 КК України, до довічного позбавлення волі, в якій останній просить визнати факт невідповідності в Україні такого виду покарання як довічне позбавлення волі гарантіям ст. 28 Конституції України та ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, усунути протиріччя, що виникли в момент призначення йому покарання у виді довічного позбавлення волі шляхом призначення покарання, яке відповідало б гарантіям ст. 28 Конституції України та ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а саме позбавлення волі на певний строк.
Вивчивши вказану заяву та оглянувши матеріали кримінального провадження №679/1871/13-к, приходжу висновку, що така заява подана з порушенням правил підсудності і підлягає поверненню заявнику з огляду на наступне.
Так, згідно з положенням ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Відповідно до положень статті 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: 1) про відстрочку виконання вироку; 2) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання; 3) про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким; 4) про звільнення від відбування покарання вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років; 5) про направлення для відбування покарання жінок, звільнених від відбування покарання внаслідок їх вагітності або наявності дітей віком до трьох років; 6) про звільнення від покарання за хворобою; 7) про застосування до засуджених примусового лікування та його припинення; 8) про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком; 9) про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку; 10) про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53, частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України; 11) про застосування покарання за наявності кількох вироків; 12) про тимчасове залишення засудженого у слідчому ізоляторі або переведення засудженого з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону або колонії до слідчого ізолятора для проведення відповідних процесуальних дій під час досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених іншою особою або цією самою особою, за які вона не була засуджена, чи у зв`язку з розглядом справи в суді; 13) про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України; 13-1) про оскарження інших рішень, дій чи бездіяльності адміністрації установи виконання покарань; 13-2) про застосування заходу стягнення до осіб, позбавлених волі, у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери); 13-3) про зміну обов`язків, покладених на засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням; 14) інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.
Частиною 2 статті 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: 1) до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 13-1, 14 частини першої статті 537 цього Кодексу; 2) до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу; 3) до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 5, 8, 9, 13-3 частини першої статті 537 цього Кодексу; 4) до суду, який ухвалив вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 1, 10 (в частині клопотання про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53 Кримінального кодексу України), 12 (у разі якщо вирішення питання необхідне в зв`язку із здійсненням судового розгляду, воно вирішується судом, який його здійснює), 14 частини першої статті 537, статті 538 цього Кодексу.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вироком Нетішинського міського суду Хмельницької області від 04 жовтня 2013 року, який залишений без змін ухвалою касаційної інстанції від 12 червня 2014 року, ОСОБА_2 засуджено за п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України до покарання у виді довічного позбавлення волі.
Згідно повідомлення начальника Замкової виправній колонії №58 від 20 січня 2015 року, засуджений ОСОБА_2 17 січня 2015 року прибув для подальшого відбування покарання до Замкової виправній колонії №58, яка знаходиться в м. Ізяслав Хмельницької області.
За вказаних обставин, заява засудженого ОСОБА_2 не підлягає розгляду у Нетішинському міському суді Хмельницької області, оскільки вона за змістом ст.ст. 534, 537, 539 КПК України, повинна вирішуватись місцевим судом в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, тому приходжу висновку, що заява ОСОБА_2 підлягає поверненню останньому для направлення за належністю.
Керуючись ч. 6 ст. 9, ст.ст. 26, 372, 537, 537, 539 КПК України, суддя
ПОСТАНОВИВ:
Заяву засудженого ОСОБА_2 про невідповідність в Україні такого виду покарання як довічне позбавлення волі гарантіям ст. 28 Конституції України та ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повернути особі, яка його подала.
Роз`яснити засудженому право звернення з вказаною заявою до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якої виконується вирок.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Хмельницької області через Нетішинський міський суд протягом семи днів з дня її отримання.

Суддя ОСОБА_1