Номер провадження 1-кп/754/325/19
Вирок
Іменем України

15 січня 2019 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:
головуючого: судді ОСОБА_1
за участю секретаря: ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0007003 від 11.08.2018 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лисичанськ Луганської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, непрацюючого, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, без визначеного місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -
за участю сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_4 ,
за участю сторони захисту: - обвинуваченого ОСОБА_3 ,
за участю потерпілого: - ОСОБА_5 ,
за участю представника потерпілого ОСОБА_5 : - адвоката ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 10.08.2018 року приблизно о 13 годині 30 хвилин, керуючи технічно-справним автомобілем марки «Mercedes-Benz Vito», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Братиславській, 6 в м. Києві, в напрямку від станції метро «Чернігівська» до вул. Шолом-Алейхема, в порушення вимог п. 1.3, п. 2.3 (б), п. 11.4, п. 12.1 Правил дорожнього руху України, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, своєчасно не відреагував відповідним чином на її зміну, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не врахував дорожню обстановку і стан технічного засобу, внаслідок чого виїхавши на смугу зустрічного руху допустив зіткнення з автомобілем марки «Nissan Micra», д.н.з. НОМЕР_2 , який у свою чергу зіткнувся з автомобілем марки «Toyota Previa», д.н.з. НОМЕР_3 .
В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля марки «Nissan Micra», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_5 отримав тілесне ушкодження у вигляді закритої травми правої гомілки у вигляді багато уламкового перелому проксимального епіметадіафізу великогомілкової кістки зі зміщенням уламків, перелому голівки малогомілкової кістки зі зміщенням уламків, що відноситься до тілесного ушкодження середньо ступеню тяжкості. Крім того, пасажир вищевказаного автомобіля - ОСОБА_7 , отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітки у вигляді переломів 6,7,8 ребер зліва зі зміщенням уламків та закритої травми правої стопи у вигляді перелому дистальної третини 2-ої плеснової кістки зі зміщенням уламків, гематоми переднього відділу стопи, що відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості.
Згідно п. 1.3 Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Відповідно до п. 2.3 (б) Правил дорожнього руху України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатись від керування цим засобом у дорозі.

Згідно п. 11.4 Правил дорожнього руху України на дорогах з двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, забороняється виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги.

Відповідно до п. 12.1 Правил дорожнього руху України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним..

Порушення обвинуваченим ОСОБА_3 вимог п. 1.3, п. 2.3 (б), п. 11.4, п. 12.1 Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та отриманням потерпілими ОСОБА_5 та ОСОБА_7 тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.
ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а саме у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілим середньої тяжкості тілесні ушкодження.
В судовому засіданні ОСОБА_3 повністю визнав себе винуватим у пред`явленому обвинуваченні, підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини та показав суду, що 10.08.2018 року близько 13 годині дня, він рухався на своєму автомобілі «Mercedes-Benz Vito», д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Братиславській в м. Києві, проте не впорався з керуванням за допустив виїзд автомобіля на смугу зустрічного руху, де зіткнувся з автомобілем «Nissan Micra», д.н.з. НОМЕР_2 , який потім зіткнувся з автомобілем марки «Toyota Previa», д.н.з. НОМЕР_3 . Розкаюється в скоєному.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає; останньому роз`яснено, що у такому випадку, він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, та визнає його винуватим у вчиненні даного кримінального правопорушення.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд, відповідно до ст. 66 КК України, визнає його щире каяття.
Обставин, що обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, суспільну небезпеку скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше несудимий, є особою молодого віку, одружений, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання.
Крім того, суд враховує обставину, що пом`якшує покарання, тобто, щире каяття обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. При цьому суд враховує думку потерпілого ОСОБА_5 , який вважає, що призначення обвинуваченому покарання у виді обмеження волі з іспитовим строком без позбавлення останнього права керування транспортними засобами буде достатнім для виправлення обвинуваченого та надасть змогу обвинуваченому в-подальшому відшкодовувати заподіяну ним шкоду.
Потерпілий ОСОБА_7 , в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність та призначити обвинуваченому покарання на розсуд суду.
Враховуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, суд вважає, що виправлення і перевиховання ОСОБА_3 можливі без ізоляції від суспільства, тому обирає йому покарання у вигляді обмеження волі із застосуванням ст. 75 КК України, тобто з випробуванням, без позбавлення останнього права керування транспортними засобами. При цьому суд вважає, що призначення обвинуваченому даного виду покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення обвинуваченим нових злочинів.

Крім того, впідготовчому судовому засіданні потерпілим ОСОБА_5 пред`явлено цивільний позов, в якому потерпілий просить стягнути з обвинуваченого на його користь завдану внаслідок кримінального провадження немайнову (моральну) шкоду у розмірі 200.000 грн.

Обвинувачений ОСОБА_3 цивільний позов визнав частково, зазначив, що він щиро розкаюється у вчиненні кримінального правопорушення та завданні потерпілим тілесних ушкоджень, тому не заперечує проти часткового задоволення вимог цивільного позивача про стягнення з нього на користь ОСОБА_5 моральної шкоди у розмірі 60.000 грн.

Представник третьої особи - ПрАТ «Страхова компанія «Аско-Донбас Північний», в судове засідання не з`явився, просить розглянути справу у його відсутність.

Заслухавши пояснення цивільного позивача ОСОБА_5 та його представника ОСОБА_6 , а також пояснення цивільного відповідача обвинуваченого ОСОБА_3 , суд дійшов до наступного.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року № 4, звернути увагу судів на те, що встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб. Тому суди
повинні забезпечити своєчасне, у повній відповідності із законом, вирішення справ, пов`язаних з відшкодуванням такої шкоди.
Згідно п. 3 даної Постанови, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших
негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Згідно п. 9 Постанови Пленуму, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Відповідно до пп. 3 п. 10 вказаної Постанови, при заподіянні особі моральної шкоди, обов`язок по її відшкодуванню покладається на винних осіб незалежно від того, чи була заподіяна потерпілому майнова шкода та чи відшкодована вона.
Враховуючи обставини справи, суд вважає, що неправомірними діями ОСОБА_3 цивільному позивачу ОСОБА_5 була заподіяна моральна шкода, яка полягає у тривалих душевних стражданнях, негативних емоціях та переживаннях з приводу ушкодження його здоров`я; у порушенні звичного способу життя ОСОБА_5 та необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації, а також обставини, при яких потерпілий отримав тілесні ушкодження, ступінь їх тяжкості, тривалий час перебуванням потерпілого на лікуванні та необхідність його подальшого реабілітаційного лікування, а також глибину його страждань. Дотримуючись принципу розумності та справедливості, суд вважає, що внаслідок вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України потерпілому ОСОБА_5 була завдана моральна шкода, яку суд оцінює у розмірі 100.000 грн.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави витрати за залучення експертів у кримінальному провадженні, а саме витрати на проведення судово-медичної експертизи № 1798/е від 22.10.2018 року в розмірі 1.796.90 грн., а також витрати на проведення судово-медичної експертизи № 1795/е від 25.10.2018 року в розмірі 1.974,70 грн., всього в загальному розмірі 3.771,60 грн.
Питання щодо речових доказів слід вирішити згідно вимог ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі без позбавленням права керування транспортними засобами.
На підставі ст.ст. 75, 76 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання у виді обмеження волі, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, зокрема: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 моральну (немайнову) шкоду у розмірі 100.000 грн.

Речовий доказ - автомобіль марки «Mercedes-Benz Vito», д.н.з. НОМЕР_1 , після набрання вироком законної сили, залишити у володінні ОСОБА_9 .
Речовий доказ - автомобіль марки «Nissan Micra», д.н.з. НОМЕР_2 , після набрання вироком законної сили, залишити у володінні Підприємства з іноземними інвестиціями «Віп-Рент».

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати за залучення експертів у кримінальному провадженні в розмірі 3.771,60 грн.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1