У Х В А Л А
02.04.2019 Справа №607/17230/18

м.Тернопіль
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області
в складі головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2

під час розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 від 28.03.2019р. в рамках кримінального провадження №0000307 від 12.05.2018р. про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України про зміну обвинуваченому запобіжного заходу із домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою,

за участю: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , потерпілих: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , законного представника потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_9 ОСОБА_6 , представника потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_11 ,

ВСТАНОВИВ:

Під час проведення судового розгляду 28 березня 2019 року прокурор ОСОБА_3 подав клопотання від 28.03.2019р. про зміну обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу із домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення суми застави в кримінальному провадженні.

У призначеному судом судовому засіданні із розгляду клопотання прокурор просить його задовольнити, мотивуючи тими обставинами, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється і матеріали кримінального провадження містять докази, які підтверджують вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, яке є тяжким і спричинило смерть особи. Протягом розгляду справи ОСОБА_4 порушує встановленні ухвалою суду про застосуванні до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обов`язки, а саме не залишати житло цілодобово. Проте, із отриманої інформації від Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 неодноразово був відсутній по місцю проживання. Його бачили у місті Тернополі та у різних закладах. ОСОБА_4 користується тим, що суд при встановленні і продовженні обов`язків по запобіжному заходу надав можливість обвинуваченому залишати місце відбуття домашнього арешту в разі такої необхідності при зверненні до медичних закладів, хоча ОСОБА_4 за час його відсутності по місцю проживання у медичних закладах не перебував. Таким чином, прокурор вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 порушує покладенні на нього ухвалою суду обов`язки і перебуваючи на волі буде мати можливість незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, які ще не допитувалися для зміни їхніх показів, впливати на експертів, буде переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженні та враховуючи те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, покарання за який передбачено у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років, вчинення даного злочину в стані алкогольного сп`яніння, що свідчить про його легковажне відношення, тому застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є виправданим, а будь-який інший більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинувачення, дотримання і виконання покладених обов`язків та не забезпечить можливості запобігти виникнення вказаних ризиків.

Представник потерпілих та потерпілі повністю підтримують клопотання прокурора про зміну обвинуваченому запобіжного заходу на тримання під вартою, з посиланням на те, що ОСОБА_4 порушує покладенні ухвалою суду обов`язки, неодноразово залишає місце проживання.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник просять відмовити у задоволенні клопотання прокурора і звертає увагу на ті обставини, що прокурором лише 18 березня 2019 року було заявлено клопотання про продовження дії домашнього арешту із покладеними обов`язками на ОСОБА_4 із долученням тих же документів та із тими обґрунтуваннями і ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 18.03.2019р. дане клопотання було задоволено. В даному випадку клопотання прокурора від 28.03.2019р. про зміну запобіжного заходу є необґрунтоване, не підтверджене належними доказами про необхідність такої зміни запобіжного заходу на самий суворий та без визначення суми застави, не вказано і не підтверджено наявність та збільшення ризиків, які мають бути доведені для зміни запобіжного заходу на суворіший для їх уникнення, як це вимагає положення КПК України. ОСОБА_4 дійсно декілька разів залишав житло, проте повідомляв слідчого, суд, оскільки звертався в медичний заклад для його огляду. На судові засідання ОСОБА_4 завжди приходить, не уникає від явки до суду. Із свідками та експертами по кримінальному провадженні не спілкується. Прокурором не встановлено і не додано інформації про стан здоров`я обвинуваченого для вирішення клопотання про зміну запобіжного заходу, яке у ОСОБА_4 погіршилося. Тому захисник зазначає, що клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу є необґрунтоване, не підтверджене належними доказами у відповідності до КПК України, а відтак просить у його задоволенні відмовити.

У відповідності до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Частина 1 статті 200 Кримінального процесуального кодексу України передбачає, що прокурор, слідчий за погодженням прокурором має право звернутися в порядку, встановленому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання.

Згідно ч. 2 ст. 200 КПК України у клопотанні про зміну запобіжного заходу обов`язково зазначаються обставини, які виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурора на той час не знав і не міг знати.

Так, ч. 1 ст. 184 КПК України встановлює, що клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу подається до місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, і повинно містити:
1) короткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, в якому підозрюється або обвинувачується особа;
2) правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;
3) виклад обставин, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини;
4) посилання на один або кілька ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу;

5) виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини;
6) обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів;
7) обґрунтування необхідності покладення на підозрюваного, обвинуваченого конкретних обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу.

Частина 2 статті 177 цього Кодексу передбачає, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженню; перешкоджати кримінальному провадженню іншими чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється обвинувачується.

Судом встановлено, що ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 березня 2019 року було задоволено клопотання прокурора прокуратури Тернопільської області та продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_4 до 00 год. 00 хв. 16 травня 2019 року із забороною останньому залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово (за виключенням часу відвідування останнім медичних закладів за відповідної необхідності) із продовженням дії обов`язків, які покладені на обвинуваченого ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 серпня 2018 року.

Під час розгляду вказаного клопотання прокурора судом було досліджені всі наявні обставини, які потребували для продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із продовженням покладених на обвинуваченого обов`язків. Клопотання прокурора від 28.03.2019р. про зміну обвинуваченому запобіжного заходу містить аналогічні посилання із обґрунтуваннями про наявність продовження існування ризиків, для уникнення яких необхідно вже змінити ОСОБА_4 запобіжний захід на самий суворий. Обставин, які виникли після прийняття попереднього рішення про застосування ОСОБА_4 запобіжного заходу, чи існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які прокурор на той час не знав і не міг знати, що в силу ст. 200 КПК України обов`язково повинно містити клопотання про зміну запобіжного заходу на більш суворий прокурором не подано і не зазначено.

Існуванням ризиків у кримінальному провадженні судом була надана оцінка при вирішенні попереднього клопотання прокурора і з цього приводу Тернопільським міськрайонним судом 18 березня 2019 року постановлена ухвала.

ЄСПЛ у Рішенні «Калашников проти Росії» вказав, що «будь-яка система обов`язкового тримання під вартою несумісна зі статтею 5 параграфу 3 Конвенції за визначенням. Якщо закон встановлює презумпцію щодо обставин, які стосуються підстав тримання під вартою, має бути, крім того, переконливо доведена наявність конкретних обставин, які переважають правило поваги до особистої свободи». Тобто, констатовано «презумпцію залишення обвинуваченого на свободі». Якщо законодавство та/або судова практика прямо або непрямо спрямовують на обов`язкове тримання під вартою у певних випадках, це може привести до порушення Конвенції. У кожному випадку, коли вирішується питання щодо утримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.

Таким чином, враховуючи не доведення прокурором наявність підстав, передбачених у ст. 177 КПК України та обставин, які вказані у ст. 200 КПК України, які б надавали право і можливість суду змінити обвинуваченому ОСОБА_4 раніше застосований запобіжний захід на самий суворий із запобіжних заходів, за відсутності обґрунтування, з посиланням на належні докази необхідність зміни обвинуваченому запобіжного заходу на тримання під вартою і що такий захід в даному випадку буде виправданий, і приймаючи до уваги те, що ОСОБА_4 не ухилявся від суду, з`являвся на судові засідання, одна із неявок була зумовлена зверненням до медичних закладів, відсутність доказів про умисне, систематичне невиконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, що самостійно не може бути однією з підстав для зміни запобіжного заходу, суд вважає, що клопотання прокурора від 28.03.2019р. є необґрунтоване і не підтверджене належними доказами, як це вимагає КПК України для постановлення судом висновку, що для дієвості кримінального провадження, належного виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та уникнення ризиків ОСОБА_4 слід змінити запобіжний захід на тримання під варту без визначення суми застави у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 177, 178, 193, 200, 331 КПК України, розділом ІІ КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 від 28.03.2019р. в рамках кримінального провадження №0000307 від 12.05.2018р. про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України про зміну обвинуваченому запобіжного заходу із домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відмовити.

Відкласти судове засідання із розгляду кримінального провадження за №0000307 від 12.05.2018р. про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України до 23 квітня 2019 року на 15 год. 00 хв. в приміщенні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області за адресою: м. Тернопіль вул. Котляревського,34, (2-ий поверх).

Про час та місце розгляду кримінального провадження повідомити сторін та учасників кримінального провадження.

Копії ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та потерпілим.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, що визначене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Головуючий суддяОСОБА_1