Справа № 178/573/17
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

21 травня 2019 року смт. Кринички

Криничанський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Кринички кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000187 від 15 березня 2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Олександрівка Зачепилівського району Харківської області, громадянина України, який має середню освіту, не працюючого, не одруженого, маючого неповнолітню дитину, який мешкав в АДРЕСА_1 , судимого:
- 26.05.2010 року Новомосковським міським судом Дніпропетровської області за ч.3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст.70 ч.4 КК України частково приєднано не відбутий строк 1 рік за вироком Новомосковського міського суду від 01.04.2009 року, згідно ст.81 КК України 13.06.2013 року від відбуття покарання звільнений умовно-достроково з невідбутим терміном 5 місяців 19 днів;
- 19 вересня 2017 року Криничанським районним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.121 КК України до 7 років позбавлення волі,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, ч.3 ст. 185 КК України,

за участі прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_3 , будучи раніше судимим, необхідних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та повторно вчинив корисливе кримінальне правопорушення. 25 лютого 2017 року близько 17 години 00 хвилин, перебуваючи на території подвір`я за адресою: АДРЕСА_1 , з метою вчинення крадіжки чужого майна, підійшов до приміщення металевого гаражу, який знаходиться на території вищевказаного подвір`я, реалізуючи свій раніше виниклий у нього умисел, направлений на вчинення крадіжки чужого майна, за допомогою сокири, пошкодив навісний замок, яким замикалися ворота гаража, незаконно проник до приміщення металевого гаража, звідки умисно, таємно, з корисливих мотивів, діючи повторно, вчинив крадіжку майна: передньої балки в зборі, заднього моста в зборі, верхньої кришки клапанів, піддону, двох розпредвалів, двох металевих колісних дисків, двох задніх тяг, кардану від коробки передач, з автомобіля марки «ВАЗ 2101», 1979 року випуску, а також двох вихлопних труб з колінами з мотоциклу марки «ІЖ Планета», бувших у використанні, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму 5 956,68 грн.

14 березня 2017 року близько 19 години 30 хвилин ОСОБА_3 прийшов на територію подвір`я, розташованого по АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, таємно, з корисливих мотивів, діючи повторно, викрав металевий швелер, довжиною 5 метрів, заподіявши потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду в розмірі 456,56 грн.

Вказані умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 , які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням в інше приміщення, вчиненому повторно, кваліфікуються за ч.3 ст.185 КК України, та, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, кваліфікуються за ч.2 ст.185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні крадіжок не визнав, пояснив, що користувався гаражем потерпілого, автозапчастини у гр. ОСОБА_6 не викрадав, металевий швелер у гр. ОСОБА_5 також не викрадав.

Дані свідчення обвинуваченого ОСОБА_3 спростовуються матеріалами кримінального провадження та показаннями потерпілих, свідків.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що він надав на деякий час у користування ОСОБА_3 приміщення гаражу для складання дров без права користування речами. Однак, потім він помітив, що стали зникати його речі, тому він хотів відібрати у обвинуваченого ОСОБА_3 ключі від гаража, який сказав йому, що він ключі загубив. Потерпілий виявив, що з гаража викрадені його запчастини до автомобіля та мотоцикла, йому повідомили, що ОСОБА_3 продавав його речі. Він одразу вирішив, що крадіжку вчинив ОСОБА_3 , коли звернувся до нього, то обвинувачений ОСОБА_3 обіцяв розрахуватись за викрадені речі, але потім відмовився, тому він повідомив поліцію про крадіжку. Матеріальних претензій немає, оскільки викрадені речі йому повернуто, просить призначити покарання обвинуваченому відповідно до закону.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що навесні 2017 року виявила, що пропав швелер, який лежав у неї в дворі під хатою. Вони з чоловіком пішли шукати самостійно зниклий швелер, зустріли односельчанина ОСОБА_8 , який повідомив, що до нього звертався обвинувачений ОСОБА_3 , щоб той допоміг йому продати швелер, однак ОСОБА_9 йому відмовив. Потім вони помітили сліди волочіння, які привели до ОСОБА_3 . Матеріальних претензій до обвинуваченого ОСОБА_3 немає, просить призначити покарання відповідно до закону.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що 15 березня 2017 року обвинувачений ОСОБА_3 звернувся до нього з проханням знайти особу, якій можна продати швелер. Він йому відмовив, тоді обвинувачений ОСОБА_3 сказав, щоб він забув про розмову. Потім потерпіла ОСОБА_5 шукала викрадений у неї швелер і він їй повідомив, що обвинувачений ОСОБА_3 пропонував йому продати швелер.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що в неї проживала її сестра ОСОБА_11 з дітьми, яка потім стала проживати разом з обвинуваченим ОСОБА_3 . Гараж вона віддала своєму синові ОСОБА_6 , в гаражі була машина, запчастини, пилки та у користуванні інше майно, все це належало її сину. Потім від сина вона дізналася, що з гаража викрав запчастини обвинувачений ОСОБА_12 .

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснив, що обвинувачений ОСОБА_12 приніс йому в тачці запчастини до автомобіля Жигулі та мотоцикла, які він купив у ОСОБА_3 . Потім з`ясувалось, що обвинувачений ОСОБА_3 вкрав ці речі у ОСОБА_6 .

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що проживала з обвинуваченим ОСОБА_3 в будинку, який належить ОСОБА_10 , користувалась раніше її гаражем, у якому вони зберігали дрова, потерпілий ОСОБА_14 зберігав у гаражі матері свій автомобіль, запчастини до автомобіля, деталі до мотоцикла. Обвинувачений ОСОБА_3 зірвав замок і викрав з гаража запчастини ОСОБА_6 .

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснив, що навесні 2017 року його запросили в якості понятого на слідчий експеримент з обвинуваченим ОСОБА_3 , на якому обвинувачений ОСОБА_3 добровільно показував, як він викрав з гаража запчастини ОСОБА_6 .

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснив, що працівники поліції запросили його в якості понятого на слідчий експеримент, на якому обвинувачений ОСОБА_3 показав, як він викрав запчастини з гаража ОСОБА_6 .

Вище зазначені покази узгоджуються між собою та підтверджуються дослідженими письмовими доказами по справі:

- протоколом огляду місця події від 15.03.2017 р. та фототаблицею до протоколу, відповідно до якого оглянуто місце скоєння злочину (а.п. 92-94);

- протоколом огляду місця події від 23.03.2017 р., відповідно до якого оглянуто місце знаходження викраденого та вилучення швелера (а.п. 112-113);

- протоколом огляду місця події від 22.03.2017 р. та фототаблицею до протоколу, відповідно до якого оглянуто місце скоєння злочину (а.п. 136);

- протоколом огляду місця події від 23.03.2017 р., відповідно до якого оглянуто територію домоволодіння АДРЕСА_1 (а.п. 141-142);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 25.04.2017 року та фототаблицею до протоколу за участю підозрюваного ОСОБА_3 , відповідно до якого ОСОБА_3 на місці скоєння злочину розповів про обставини викрадення чужого майна (а.п. 180-185);

- висновком судово-товарознавчої експертизи № 1028 від 03.04.2017 року, відповідно до якого вартість викраденого майна становить 456,56 гривень (а.п.107-111);

- висновком судово-товарознавчої експертизи № 1011 від 30.03.2017 року, відповідно до якого вартість викраденого майна становить 5956,68 гривень (а.п.144-151);

- постановою про визнання речовим доказом від 04.04.2017 р. металевого швелера, довжиною 5 метрів (а.п. 114);

- постановою від 23.03.2017 р. про визнання речовим доказом запчастин до автомобіля ВАЗ-2101, 1979 року випуску: передньої балки в зборі, заднього моста в зборі, верхньої кришки клапанів, піддону, двох розпредвалів, двох металевих дисків, двох задніх тяг, кардану від коробки передач, з автомобіля марки «ВАЗ 2101», 1979 року випуску, а також двох вихлопних труб з колінами з мотоциклу марки «ІЖ Планета», бувших у використанні (а.п. 139).

Таким чином, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, вважає повністю доведеним дане обвинувачення ОСОБА_3 , оскільки досліджені вищевказані докази, отримані у передбаченому Кримінально-процесуальним Кодексом порядку, є належними, допустимими та достовірними, взаємно узгодженими, підтверджуючими один одного, які мають значення для кримінального провадження та такими, що відповідають фактичним обставинам справи, відповідають критеріям якості доказів, встановлених п.150 рішення ЄСПЛ у справі «Ничіпорук І Йонкало проти України».

Суд вважає доведеним дане обвинувачення, оскільки встановлені судом обставини повністю підтверджено доказами, дослідженими та перевіреними під час судового розгляду, не визнання вини обвинуваченим ОСОБА_3 суд вважає способом захисту від пред`явленого обвинувачення.

Враховуючи наведене, суд визнає обвинуваченого ОСОБА_3 винним у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень, а його умисні дії, що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням в інше приміщення, вчиненому повторно, вірно кваліфіковано за ч.3 ст.185 КК України, та у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, вірно кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України.

У відповідності до ст.65 КК України суд призначає покарання як у межах, установлених у санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, так і відповідно до положень Загальної частини КК України та з урахуванням ступеня тяжкості вчинених злочинів, які у відповідності до ст.12 КК України відносяться до злочинів середньої тяжкості та тяжкого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, у відповідності до ст.ст. 66-67 КК України.

Згідно ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчинення нових злочинів як засудженим так і іншими особами. Цілі покарання, запобігання і попередження вважаються характеристиками кримінально-правових санкцій (рішення ЄСПЛ «Езех і Коннорс проти Сполученого Королівства»).

Вимога додержуватись справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у ст.10 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст.6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод 1950 року. Зазначені міжнародні акти, згідно ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства.

Призначаючи міру покарання суд приймає до уваги роз`яснення, що містяться у п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем його роботи чи навчання, його минуле, зокрема не знятих і не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), матеріальний стан, тощо.

Суд враховує вищезазначені обставини, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , у відповідності до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи, що обвинувачений раніше неодноразово судимий, має непогашену судимість, належних висновків для себе не зробив, тому суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 можливе лише в умовах його ізоляції від суспільства, покарання обвинуваченому необхідно обрати в межах санкцій ч.2, ч.3 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі із застосуванням ч.1, ч.4 ст.70 КК України. На думку суду, саме таке покарання, у відповідності до вимог ст.65 КК України, є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи правовий висновок, викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.08.2018 р., на підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII) зарахувати в строк покарання термін попереднього ув`язнення обвинуваченого ОСОБА_3 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Цивільний позов потерпілими не заявлявся.

Витрати, пов`язані з залученням експерта по кримінальному провадженню, відшкодовані.

Долю речових доказів по справі слід вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України: металевий швелер, довжиною 5 метрів, що знаходиться на зберіганні у ОСОБА_17 - передати ОСОБА_5 , запчастин до автомобіля ВАЗ-2101: передньої балки в зборі, заднього моста в зборі, верхньої кришки клапанів, піддону, двох розпредвалів, двох металевих дисків, двох задніх тяг, кардану від коробки передач, з автомобіля марки «ВАЗ 2101», а також двох вихлопних труб з колінами з мотоциклу марки «ІЖ Планета», що знаходяться на зберіганні у ОСОБА_13 , передати потерпілому ОСОБА_6 .

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-376, 395 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_18 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч.3 ст. 185 КК України та призначити покарання:

за ч.2 ст.185 КК України - у вигляді одного року позбавлення волі,

за ч.3 ст.185 КК України - у вигляді трьох років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України призначити ОСОБА_3 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у вигляді трьох років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України до призначеного покарання частково приєднати покарання не відбуте за вироком Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 19 вересня 2017 року та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді семи років двох місяців позбавлення волі.

Цивільні позови не заявлялися.

Речові докази - металевий швелер, довжиною 5 метрів, що знаходиться на зберіганні у ОСОБА_17 - передати ОСОБА_5 , запчастини до автомобіля ВАЗ-2101: передню балку в зборі, задній міст в зборі, верхню кришку клапанів, піддон, два розпредвали, два металевих диска, дві задні тяги, кардан від коробки передач автомобіля марки «ВАЗ 2101», дві вихлопні труби з колінами до мотоциклу марки «ІЖ Планета», що знаходяться на зберіганні у ОСОБА_13 , передати потерпілому ОСОБА_6 .

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Строк відбуття покарання обчислювати з 26 червня 2017 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII) зарахувати в строк покарання термін попереднього ув`язнення обвинуваченого ОСОБА_3 з 26 червня 2017 року по 20 жовтня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1