УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"13" листопада 2018 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
законного представника ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Куп`янська Харківської області, українець, громадянин України, освіта повна загальна середня, студент ХПЛЗТ група ІІ, курс 1, стаціонар, бюджет, раніш не судимий, зареєстрований: АДРЕСА_1 ; мешкає: АДРЕСА_2 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,-
Як вбачається з клопотання, 11.11.2018р. близько 0000 ОСОБА_7 керував автомобілем «Фольксваген Пассат», р.н. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, без відповідного посвідчення водія, чим грубо порушив вимоги п.п. 2.1 а), 2.9 а) Правил дорожнього руху України (далі: ПДР України), та рухався по вул. Харківській зі сторони пров. Кривого в напрямку вул. Анакіївої м. Куп`янська Харківської області, зі швидкістю приблизно 80 км/год. Під час руху по вказаній вулиці, в районі будинку № 64, ОСОБА_7 грубо порушив вимоги п.п. 12.1 ПДР України, не впорався з керуванням і виїхав за межі проїжджої частини на праве узбіччя по ходу свого руху, де допустив зіткнення з перешкодою у вигляді стовпу електроопори та перекидання керованого ним автомобілю. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир зазначеного автомобілю ОСОБА_8 від триманих тілесних ушкоджень загинула на місці події.
Порушення п.п. 12.1 ПДР України ОСОБА_7 знаходиться в причинному зв`язку з подією та наслідками, виразилися в тому, що він, керуючи автомобілем «Фольксваген Пассат», р.н. НОМЕР_1 , проявив необачність, не врахував дорожню обстановку, обрав небезпечні прийоми керування та швидкість руху, внаслідок чого допустив виїзд керованого ним автомобілю за межі проїжджої частини з послідуючим наїздом на стовп електроопори та перекиданням, що спричинило вищевказані наслідки. 11.11.2018р. о 0700 ОСОБА_7 затриманий в порядку ст. 208 КПК України.
11.11.2018р. ОСОБА_7 повідомлена підозра за ч.2 ст.286 КК України.
В обґрунтування клопотання слідчий та прокурор посилались на тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_7 , наявність ризиків, передбачених п.1, п.3 ч.1 ст. 177 КПК України.
Прокурор та слідчий у судовому засіданні клопотання підтримали, просили його задовольнити.
Підозрюваний, захисник, законний представник проти задоволення клопотання заперечували, посилаючись на відсутність наміру ухилення від слідства та суду. В порядку ст.206 КПК України, підозрюваний пояснив, що насильство на досудовому слідстві до нього не застосовувалось. Вину визнав, розкаявся.
Вислухавши міркування сторін кримінального провадження, дослідивши надані докази, слідчий суддя вважає, що обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого за ч.2 ст.286 КК України підтверджується: протоколом огляду місця події від 11.11.2018р., протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 11.11.2018р.
Також слідчий суддя вважає встановленим існування ризиків, передбачених п.1, п.3, ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.
Як вбачається з роз`яснень Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, наведених у листі № 511-550/0/4-13 від 04.04.2013 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст. 177 КПК. При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011р. у справі "Харченко проти України").
Як вказано у листі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ №223-1134/0/4-13 від 18.07.2013р. «про деякі питання здійснення кримінального провадження щодо неповнолітніх», до неповнолітнього, який підозрюється у вчиненні тяжкого та особливо-тяжкого злочинів, тримання під вартою може застосовуватись лише за умови доведення слідчим, прокурором неспроможності іншого запобіжного заходу запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст. 177 КПК України, обов`язок слідчого судді з урахуванням практики ЄСПЛ, викладеній у рішенні «Свершов проти України» від 27.11.2008р., врахувати вік підозрюваного. Тримання під вартою застосовується до неповнолітнього у виняткових випадках, як крайня міра з визначенням якомога коротших термінів такого тримання та забезпеченням періодичного перегляду через короткі проміжки підстав його застосування (рішення ЄСПЛ від 28.10.1998р. у справі «Ассенов та інші проти Болгарії»).
Таким чином, за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, та достатніх підстав вважати доведеним існування ризиків, передбачених п.1, п.3 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя вважає, що недостатність застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу слідчим та прокурором не доведена.
З урахуванням викладеного, при вирішенні питання обрання запобіжного заходу, слідчий суддя враховує наявність ризиків, передбачених п.1, п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, данні про особу підозрюваного, який є неповнолітнім, раніш не судимий, вважає, що застосування відносно ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу достатнє для запобігання ризикам, передбаченим п.1, п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а тому відмовляє у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та відповідно ч.4 ст. 194 КПК України обирає підозрюваному більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 211, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -
ухвалив:
Застосувати відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем реєстрації, а саме: заборонити підозрюваному цілодобово залишати буд. АДРЕСА_1 , в межах строку досудового розслідування - до 11.01.2019р.
Покласти на ОСОБА_7 строком до 11 січня 2019р. обов`язки:
1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за першим викликом;
2) не відлучатись з буд. АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання у буд. АДРЕСА_1 ;
4) здати на зберігання до ГУ ДМС України в Харківській області закордонний паспорт на ім`я ОСОБА_7 , інші документи, які дають право на виїзд та в`їзд до України;
5) утримуватись від спілкування зі свідком ОСОБА_9 ;
Ухвалу направити для виконання до органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного через слідчого СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним в той же строк з моменту вручення копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Копію ухвали отримав «____»_________2018р. _____________________

ОСОБА_7