Справа № 212/4493/17
У Х В А Л А

13 грудня 2018 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою суду від 18 жовтня 2018 року обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено строк тримання під вартою до 17.12.2018 р. включно.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , так як ризики передбачені ст.177 КПК України не відпали. Обґрунтував це твердження тим, що ОСОБА_4 раніше судимий, вчинив тяжкий злочин, в період розгляду іншого кримінального провадження в суді, тому може в подальшому продовжити скоєння злочинів у сфері обігу наркотичних засобів.
Суд вислухав думку захисника ОСОБА_5 , який наполягав на обранні більш м`якого запобіжного заходу, подав з цього приводу письмове клопотання.
Обвинувачений ОСОБА_4 ,також заперечував проти продовження строку тримання під вартою, просив змінити його на домашній арешт.
Суд, розглядаючи заявлене клопотання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, виходить з такого.
Вислухавши доводи сторін кримінального провадження, вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу, суд враховує вимоги ст.29 Конституції України, ст.9 Загальної Декларації прав людини, ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод ст.12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.
Так, відповідно до ч. 1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Згідно вимог ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Застосовуючи продовження раніше обраного запобіжного заходу, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст.177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованих злочинів, враховує особу обвинуваченого, який неодноразово судимий, не працює, не одружений, дітей на утриманні не має, що свідчить про його слабкі соціальні зв`язки.
Злочини скоєнні ОСОБА_4 пов`язані з незаконним обігом наркотиків, зазначена злочинна діяльність є його основним джерелом для існування та наживи, має незняту та непогашену судимість, тому є підстави вважати, що перебуваючи на волі, він буде переховуватись від слідства та суду, та може скоїти новий злочин, тому суд дійшов висновку, що застосування більш м`якого запобіжного заходу відсутні.
Суд врахувавши положення ст.178 КПК та все викладене вище, переконався, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 слід продовжити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 331 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307, ч.2 ст. 309 КК України на шістдесят днів, до 11 лютого 2019 року включно.
Строк дії ухвали закінчується 11 лютого 2019 року.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій особі місця ув`язнення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1