Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/1919/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2019 року слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваної ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси скаргу захисника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_5 на повідомлення слідчого про підозру, -

ВСТАНОВИВ:
Захисник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси із скаргою на повідомлення слідчого про підозру.

В обґрунтування скарги зазначено, що відділом розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ Національної поліції в Черкаській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000127 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України. 27.12.2018 старшим слідчим відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_7 , повідомлено ОСОБА_6 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 286 КК України. Згідно чинного законодавства, повідомлення слідчого, прокурора є рішенням, оскарження якого допускається відповідно до п.10 ч.1 ст.303 КПК України. Таке рішення може бути оскаржене підозрюваним, його захисником чи законним представником після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дні повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду з обвинувальним актом. У відповідності до п.3 ч.1 ст.276 КПК України, повідомлення про підозру здійснюється за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Повідомлення про підозру від 27.12.2018 підлягає скасуванню через істотні порушення КПК України, а саме повідомлення про підозру не відповідає фактичним обставинам справи та встановленому механізму розвитку дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 17.06.2018 року, не містить суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру, вказана в ньому інформація безпідставна та необґрунтована, взагалі дії учасників ДТП не оцінювалися в межах спеціальної судової експертизи, такої як експертиза обставин дорожньо-транспортної пригоди. Вважає, що на момент оголошення ОСОБА_6 про підозру та на даний момент жодних достатніх доказів вчинення ОСОБА_6 злочину не існувало та не існує по сьогоднішній день. Так, згідно тексту повідомлення про підозру, зазначено, що ОСОБА_6 нібито порушила п.13.1 ПДР України, не дотрималася безпечного інтервалу та безпечної дистанції, що в свою чергу є абсурдним твердженням, так як згідно ПДР України безпечний інтервал відстань між боковими частинами транспортних засобів які рухаються, а безпечна дистанція відстань до транспортного засобу. Що рухається попереду, по тій самій смузі. Також, в матеріалах кримінального провадження наявна ухвала Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28.11.2018 року, якою призначена авто технічна експертиза на розв`язання якої поставлені зокрема питання: як згідно ПДР України повинні були діяти учасники ДТП та що з технічної точки зору знаходилося в причинному зв`язку із виникненням даної ДТП? На момент повідомлення про підозру та на момент подання даної скарги зазначена експертиза не завершена, її висновки відсутні в матеріалах провадження. Звертає увагу на положення, що наведені у численних рішенням ЄСПЛ, в яких термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити це правопорушення. Враховуючи викладене просив повідомлення ОСОБА_6 про підозру за ч.2 ст. 286 КК України від 27.12.2018 року в кримінальному провадженні №0000127 скасувати. Зобов`язати слідчого в провадженні якого перебуває кримінальне провадження №0000127 та процесуального керівника включити з ЄРДР відомості про оголошення підозри 27.12.2018 року.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 , підозрювана ОСОБА_6 скаргу підтримали та просили задовольнити.

Слідчий ВРЗСТ СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні скарги. Підозру вважає обґрунтованою та законною. Пояснив, що в даному кримінальному провадженні було проведено ряд слідчих дій, здійснено огляд місця події. Призначена у кримінальному провадженні експертиза не є ключовою. Окрім того, ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 29.01.2019 обрано запобіжний захід підозрюваній ОСОБА_6 у вигляді особистого зобов`язання та зазначено, що підозра є обґрунтованою. Додав, що 19.03.2019 органом досудового розслідування було оголошено ОСОБА_6 змінену підозру.

Прокурор відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_3 просив відмовити в задоволенні скарги, вважає підозру доцільною, складеною на підставі проведених слідчих дій, а тому такою, що відповідає обставинам вчиненого кримінального правопорушення.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали скарги, кримінального провадження та поданих документів, слідчий суддя приходить до наступного:

Право людини на захист свого життя і здоров`я, честі та гідності, своїх прав і свобод є основоположним. Згідно з п. 3 ст. 2 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, прийнятого 16 грудня 1966 р. і ратифікованого Україною 19 жовтня 1973 р., кожна держава зобов`язана забезпечити будь-якій особі, яка перебуває у межах її території та під її юрисдикцією, ефективний засіб правового захисту у випадку порушення її прав та свобод. Право на захист повинно бути забезпечено державою, її компетентними органами влади.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи громадянина України захищаються судом. Суть такого захисту полягає в тому, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади.

Положення ст. 21 і 22 Конституції України гарантують, що держава зобов`язана забезпечити кожному можливість відстоювати свою точку зору, свої права у суперечці з будь-якими органами і службовими особами, у тому числі тими, які здійснюють досудове розслідування. Процесуальний порядок такого оскарження дозволяє громадянам реалізовувати свої права в межах кримінального судочинства.

Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. ЄСПЛ зазначає, що одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів.

Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (рішення ЄСПЛ "Христов проти України" від 19 лютого 2009 року, «Брумареску проти Румунії» 28 жовтня 1999 року).

Як встановлено, відділом розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ Національної поліції в Черкаській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000127 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Відповідно до п.10 ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом підозрюваним, його захисником чи законним представником.

27.12.2018 старшим слідчим відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_7 повідомлено ОСОБА_6 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Як встановлено в судовому засіданні, 10.01.2019 ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси відмовлено у задоволенні клопотання слідчого в ОВС ВРЗСТ СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваної ОСОБА_6 .

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 29.01.2019 ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10.01.2019 скасовано, постановлено нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_8 задоволено частково. Обрано ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до 27 лютого 2019 року, зобов`язано її з`являтися за викликом та повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання, роботи або навчання.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Таким чином, колегія суддів апеляційного суду Черкаської області встановила наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

Зокрема, в ході досудового розслідування кримінального провадження було проведено ряд слідчих дій, які підтверджуються: протоколом огляду місця події від 17.06.2018; висновком судово-медичної експертизи №03-01/558 від 19.06.2018; висновком експерта №4/532 від 10.07.2018; висновком експерта №4/533 від 13.08.2018; протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_9 ; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_10 ; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_11 ; висновком комісійної комплексної судово-медичної та транспортно-трасологічної експертизи №04-01/27/4/609 від 01.10.2018; висновком експерта №4/610 від 14.08.2018; висновком комісійної комплексної судово-медичної та транспортно-трасологічної експертизи №04-01/29/4/641 від 01.10.2018; протоколом огляду транспортного засобу велосипеда «KINETIC STORM» сірого кольору від 10.08.2018; висновком повторної транспортно-трасологічної експертизи №861/1288/18-23 від 15.11.2018.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так, критерії визначення обґрунтованості підозри згідно до рішень ЄСПЛ «Луканов проти Болгарії», рішення у справі від 20 березня 1997 р., заява № 21915/93; «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року (заява № 42310/04); «Луценко проти України», рішення у справі від 3 липня 2012 року, заява № 6492/11; «Корнейкова проти України», рішення у справі від 19 січня 2012 року, заява № 39884/05 складаються з того, що правопорушення, у якому підозрюється особа, повинно бути закріплено у кримінальному законі держави.

Як вбачається з кримінального закону України, правопорушення, у яких підозрюється ОСОБА_6 закріплено у ч. 2 ст. 286 КК України.

В зазначеному кримінальному провадженні проведено цілу низку слідчих дій, наслідком яких і відбулося оголошення підозри ОСОБА_6

19.03.2019 заступником начальника відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП В Черкаській області ОСОБА_4 вручено ОСОБА_6 в присутності адвоката ОСОБА_5 повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що наведені органом досудового розслідування факти у повідомленні про зміну раніше повідомленої підозри від 19 березня 2019 року потенційно можуть переконати в тому, що особа, про яку йдеться ОСОБА_6 , могла вчинити кримінальне правопорушення за наведених обставин, оскільки вимога розумної підозри підтверджується наявністю сукупних доказів, які об`єктивно пов`язують ОСОБА_6 із наведеними у ній обставинами.

Слідчий суддя констатує, що докази у даному випадку не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження підозрюваної ОСОБА_6 , але вони повинні бути достатніми, щоб виправдати розслідування щодо неї або висунення їй обвинувачення.

Також, судом встановлено, що відомості про правопорушення відносно ОСОБА_6 було внесено до ЄРДР за №0000127 17.06.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

27.12.2018 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

19.03.2019 року ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри, згідно якої ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, з аналогічною правовою кваліфікацією - ч.2 ст.286 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Тому вимоги у скарзі захисника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_5 про скасування повідомлення про підозру від 27.12.2018 року є необґрунтованими та безпідставними.

Щодо вимоги скаржника про зобов`язання слідчого в провадженні якого перебуває кримінальне провадження №0000127 та процесуального керівника виключити з ЄРДР відомості про оголошення підозри 27.12.2018, така не підлягає задоволенню, оскільки у відповідності до ч.5 ст.40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Відповідно до ч.1 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється..Крім того, ні нормами КПК України, ні Положенням про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого Наказом ГПУ від 06.04.2016 № 139 Із змінами, внесеними згідно з Наказом Генеральної прокуратури № 147 від 22.05.2017, - не передбачено виключення з ЄРДР відомостей, а тільки їх редагування відомостей Реєстру, відповідно до глави 8 розділу ІІ Положення.

Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку, що з урахуванням наведеного, скарга є необґрунтованою, підстав для її задоволення та скасування повідомлення про підозру із виключенням відомостей із ЄРДР не має.

Керуючись ст.ст. 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в :

В задоволенні скарги захисника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_5 про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 27.12.2018 року за ст.286 ч.2 КК України по кримінальному провадженню №0000127 від 17.06.2018 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали буде виготовлено 22.03.2019.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1