У Х В А Л А

21 березня 2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5

законного представника неповнолітнього потерпілого - ОСОБА_6

законного представника особи, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7

захисника особи, щодо якої вирішується питання про застування примусових заходів медичного характеру - адвоката ОСОБА_8

в присутності особи, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_9

розглянувши в залі судового засідання №1 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференцзв`язку судову справу з клопотанням про застування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Білої Церкви, Київської області, громадянці України, з середньою освітою, розлученої, офіційно не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
зв`язку із вчиненням суспільно-небезпечного діяння, що містить ознаки злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 і п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України, -
В С Т А Н О В И В :

27 вересня 2018 року, приблизно о 05 год. 30 хв., ОСОБА_9 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , страждаючи на депресивний епізод з психотичними симптомами, депресивно параноїдний синдром, не усвідомлюючи, свої дії та не керуючи ними, взяла до рук канцелярський ніж, який знаходився в квартирі, та підійшла до свого малолітнього сина ОСОБА_10 , який на той час спав у своєму ліжку. У подальшому ОСОБА_9 , страждаючи на депресивний епізод з психологічними симптомами, депресивно-параноїдний синдром, будучи позбавленою можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними, нанесла своєму малолітньому сину ОСОБА_10 вказаним ножем один поріз по шиї яка відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

У цей час, малолітній ОСОБА_10 прокинувся від фізичного болю та відштовхнув від себе ОСОБА_9 , яка знаходилася біля нього з канцелярським ножем та сховався до ванної кімнати, зачинивши при цьому двері, тим самим унеможливив доступ до вказаної кімнати, та продовження дій ОСОБА_9 , спрямованих на його вбивство, внаслідок чого остання не змогла довести суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки злочину, до кінця з причин, що не залежали від її волі.

ОСОБА_9 як особа, щодо якої подано клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, у зв`язку із вчиненням нею суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 і п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України відповідно до ст. 512 КПК України брала участь у судовому засідання в режимі відеоконференцзв`язку.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити, зазначаючи, що є всі законні підстави застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_9 , оскільки її хвороба - не дозволяла і не дозволяє їй усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Законний представник ОСОБА_9 - ОСОБА_11 та захисник адвокат ОСОБА_8 проти задоволення клопотання не заперечують.

Вчинення ОСОБА_9 суспільно небезпечного діяння, за обставин викладених у клопотанні, повністю підтверджується наданими прокурором доказами дослідженими в судовому засіданні, а саме:

Показаннями представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_12 ОСОБА_6 , досліджених судом, з яких видно, що ОСОБА_9 є її молодшою сестрою, яка проживала зі своїм сином. Повідомила, що ОСОБА_9 останнім часом перебувала у пригніченому стані, обумовленому тяжким фінансовим становищем.
Показаннями законного представника особи, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7 , яка також підтвердила, що незадовго до вчинення суспільно небезпечного діяння ОСОБА_9 перебувала у депресивному стані, припинила їсти посилаючись на відсутність апетиту, погано спала, висловлювалась, що не знає як жити далі.

Показаннями свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , які вказали на аналогічні факти в поведінці ОСОБА_9 , що й інші допитані судом учасники.

Повідомленням КЗ КОР «Київська обласна дитяча лікарня №2»від 27.09.2018 року №01-66/749, з якого видно, що службу у справах неповнолітніх повідомлено про факт доставлення до лікарні ОСОБА_10 з діагнозом ножове поранення шиї, зі слів працівників екстреної медичної допомоги поранення нанесла мати.
Протоколом огляду місця події від 27.09.2018 року, та доданою до нього фото таблицею, з якого видно, що слідчим було оглянуто квартиру АДРЕСА_2 та в ході огляду зокрема в кімнаті під номером 2 на матраці з наволочкою, на підлозі, було виявлено численні плями речовини бурого кольору, виявлено подушку без наволочки з порізом 45х5 мм. В кухонній кімнаті під вікном за вазою виявлено канцелярський ніж з нашаруванням речовини бурого кольору.
Копіями карт виїзду екстреної медичної допомоги №136, №136 А1, 162, 138/136 від 27.09. 2018 року з яких видно, що потерпілому ОСОБА_10 надавалася медична допомога у зв`язку з різаною раною шиї, яку з його слів йому заподіяла мати, коли він спав, ОСОБА_9 27.09.2018 року надавалася медична допомога у зв`язку з різаною раною лівого передпліччя, яка пояснила, що сама собі порізала вени та перед цим намагалася вбити сина, порізавши йму шию. Виявлено розлад адаптації ОСОБА_9 з порушенням поведінки.

Висновком судової медичної експертизи № 573/д від 19.11.2018 року відповідно до якого, при вивченні медичної документації на ім`я ОСОБА_10 2005, року народження, знайдені наступні тілесні ушкодження: рана на шиї. Описане ушкодження заподіяне гострими предметами(згідно з історією хвороби рана різана) можливо у строк та при обставинах вказаних в ухвалі, Дане ушкодження відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Висновком судової психіатричної експертизи № 198 від 06.11.2018 року, встановлено, що у період безпосередньо попередній перед періодом правопорушення, у скоєнні якого ОСОБА_9 підозрюється, а також у період часу, до якого відноситься правопорушення у скоєнні якого ОСОБА_9 підозрюється (27.09.2018) вона виявляла ознаки тяжкого депресивного епізоду з психотичними симптомами; депресивно - параноїдний синдром. За своїм психічним станом у період до якого відноситься правопорушення у скоєння кого ОСОБА_9 підозрюється (27.09.2018) вона не могла усвідомлювати свої дії та керувати ними. У теперішній час ОСОБА_9 виявляє ознаки тяжкого депресивного епізоду з психотичними симптомами; депресивно параноїдний синдром. За своїм психічним станом у теперішній час ОСОБА_9 не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом у теперішній час ОСОБА_9 потребує застосування до неї примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із посиленим наглядом. Ознак алкогольної та наркотичної залежності не виявлено.

Двома аркушами паперу, переданими органу досудового розслідування законним представником неповнолітнього потерпілого - ОСОБА_6 з текстом виконаним ОСОБА_9 , із записами останньої перед вчиненням суспільно-небезпечного діяння.

За результатами дослідження наданих стороною обвинувачення доказів у інших учасників судового провадження не виникло зауважень щодо їх належності та допустимості. Суд, оцінюючи надані докази з точки зору їх належності та допустимості не встановив підстав, передбачених ст. 87 КПК України, які тягнуть безумовне визнання доказів недопустимими.

Оцінюючи зібрані у даному кримінальному провадженні докази в їх сукупності, шляхом повного, і всебічного дослідження в судовому засіданні, суд вважає, що суспільно небезпечне діяння підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 і п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України, тобто незакінчений замах на умисне вбивство малолітньої дитини особою, яка з причин, що не залежали від її волі, не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Наявний у справі висновок експертів-психіатрів не викликає у суду сумнівів про те, що особа страждає на психічну хворобу, яка зумовлює її неосудність і викликає потребу в застосуванні щодо неї примусових заходів медичного характеру вказаних у висновку.

Відповідно дост.19 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінально процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами. За рішенням суду застосовуються примусові заходи медичного характеру.

На підставі вищевикладеного суд вважає, що клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_9 з урахуванням характеру та тяжкості наявного психічного захворювання, ступеня небезпечності психічно хворого для себе та інших осіб, а також тяжкості вчинення суспільно-небезпечного діяння, необхідно задовольнити і застосувати до ОСОБА_9 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з посиленим наглядом в примусовому порядку.

Застосування інших видів примусових заходів медичного характеру, передбачених с.94 КК України, відносно ОСОБА_9 суд не вбачає.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовано.

Цивільні позови не заявлялися.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 368, 370, 373, 374, 376, 394, 512, 513 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання старшого слідчого Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_16 про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_9 у виді госпіталізації до психіатричного закладу з посиленим наглядом - задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_9 примусові заходи медичного характеру у виді у виді госпіталізації до психіатричного закладу з посиленим наглядом, у зв`язку із вчиненням суспільно-небезпечного діяння, що містить ознаки злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 і п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України.
Госпіталізацію хворої здійснити до відділення за територіальним розподілом, затвердженим Міністерством охорони здоров`я України.
Судові витрати у справі відсутні цивільний позов не заявлено.
До набрання ухвалою законної сили ОСОБА_9 , продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання у закладі з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку та утримувати в Комунальному закладі Київської обласної ради «Київське обласне психіатрично-наркологічне медичне об`єднання».
Речові докази: канцелярський ніж, чотири марлеві тампони зі змивами речовини бурого кольору, шматок тканини з матрацу, які знаходяться на зберіганні в камері схову речових доказів Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області знищити.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 30днів з дня її проголошення..
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, ухвала набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 26.03.2019 року о 16 год. 45 хв.

СуддяОСОБА_1