Справа № 364/976/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.05.2019 м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області:

у складі колегії: головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 міста Біла Церква Київської області, кримінальне провадження № 0000111 від 21.05.2018 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пархомівка Володарського району Київської області, громадянина України, з загальною середньою освітою, неодруженого, який має на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тимчасово не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор Володарського відділу Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області: ОСОБА_8 ,

захисник-адвокат: ОСОБА_9 ,

обвинувачений: ОСОБА_5 ,

У С Т А Н О В И В:

Восени 2016 року, точної дати та часу не встановлено, ОСОБА_5 перебуваючи в житловому будинку АДРЕСА_3 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_10 , з метою припинення словесної суперечки з ОСОБА_11 , підійшов до останньої, яка сиділа на стільці перед столом в одній з кімнат вищевказаного домоволодіння, сів поруч ліворуч від неї та став обіймати ОСОБА_11 правою рукою за шию та плечі останньої.

При цьому, ОСОБА_11 сиділа у напіврозвернутому положенні спиною до ОСОБА_5 та постійно намагалася припинити обійми ОСОБА_5 та вирватися від нього.

В цей же час, ОСОБА_5 , не передбачаючи можливості настання наслідків у вигляді смерті, хоча повинен був і міг їх передбачити, не маючи на меті заподіяння смерті ОСОБА_11 , правою рукою, а саме передпліччям в області ліктьового суглобу, бажаючи припинити супротив ОСОБА_11 , протягом 2-3 хвилин почав сильніше обіймати стискати останню за шию, не розраховуючи при цьому власні сили, що призвело до механічної асфіксії у ОСОБА_11 , в результаті чого, внаслідок перекриття дихальних шляхів, настала фізіологічна смерть ОСОБА_11 .

В подальшому усвідомлюючи, що ОСОБА_11 померла від дій ОСОБА_5 та не бажаючи настання кримінальної відповідальності за скоєне, ОСОБА_5 переніс тіло ОСОБА_11 на територію присадибної ділянки, що розташована на території домогосподарства АДРЕСА_3 та помістив його в яму-рів, який знаходився на вищевказаній земельній ділянці, а також прикидав рештками кукурудзиння і землею.

21.05.2018 під час проведення обшуку на присадибній ділянці, що розташована на території домоволодіння АДРЕСА_3 , працівниками поліції Володарського відділення поліції Сквирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київської області, на відстані 50 см від поверхні ґрунту виявлено та вилучено тіло ОСОБА_11 .

Таким чином, дії ОСОБА_5 виразилися у вбивстві ОСОБА_11 , вчиненому через необережність, тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 119 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 в зміненому обвинуваченні свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України визнав повністю, фактичні обставини не оспорював. Зазначивши, що він ймовірно восени 2017 року, точного часу та дати не пам`ятає, на запрошення ОСОБА_11 , прийшов разом з останньою в домоволодіння АДРЕСА_3 , в якому проживала ОСОБА_11 , де остання почала вживати спиртні напої сидячи при цьому на стільці перед столом в одній з кімнат вищевказаного домоволодіння, ОСОБА_5 при цьому спиртні напої не вживав. Однак, в ході спілкування між ОСОБА_5 та ОСОБА_11 виникла словесна суперечка, внаслідок надмірного вживання алкогольних напоїв останньою. Водночас, переслідуючи мету припинити конфліктну ситуацію та не бажаючи щоб ОСОБА_11 покинула вищезазначене домоволодіння, ОСОБА_5 підійшов до столу за яким сиділа ОСОБА_11 , сів поруч ліворуч від неї та став обіймати ОСОБА_11 правою рукою за шию та плечі останньої. При цьому, ОСОБА_11 сиділа у напіврозвернутому положенні спиною до ОСОБА_5 та постійно намагалася припинити обійми ОСОБА_5 та вирватися від нього. В цей же час, ОСОБА_5 правою рукою, а саме передпліччям в області ліктьового суглобу, бажаючи припинити супротив ОСОБА_11 , почав сильніше її обіймати за шию, не розраховуючи при цьому власні сили під час обіймів. Через деякий час, а саме 2-3 хвилини ОСОБА_11 припинила чинити супротив та залишалася нерухомою. Відпустивши праву руку ОСОБА_5 побачив, що ОСОБА_11 схилилася головою на стіл перед яким сиділа та мовчала. Припустивши, що ОСОБА_11 заснула, ОСОБА_5 вийшов з вказаного домоволодіння на вулицю палити цигарки, а коли повернувся, то зрозумів що ОСОБА_11 мертва. Усвідомлюючи, що ОСОБА_11 ймовірно померла від його дій та злякавшись кримінальної відповідальності за скоєне, ОСОБА_5 переніс тіло ОСОБА_11 на територію присадибної ділянки, що розташована на території домогосподарства АДРЕСА_3 та помістив його в яму-рів, який знаходився на вищевказаній земельній ділянці, а також прикидав рештками кукурудзиння і землею. При цьому, ОСОБА_5 ствердив, що наміру позбавляти життя ОСОБА_11 він не мав, а все сталося через випадковість.

Разом з тим, вина обвинуваченого ОСОБА_5 в об`ємі дій, зазначених у вироку, підтверджується сукупністю наступних доказів встановлених та досліджених у судовому засіданні.

Так, потерпілий ОСОБА_12 показав, що зі своєї сестрою ОСОБА_11 на протязі досить тривалого часу не спілкувався, а про її смерть дізнався від працівників поліції. Йому не відомі обставини при яких остання загинула.

Не зважаючи на повне визнання ОСОБА_5 своєї вини, винуватість обвинуваченого в інкримінованому йому злочині повністю доведена дослідженими безпосередньо у судовому засіданні доказами у їх сукупності, які суд враховує та бере до уваги, а саме:

- даними протоколу слідчого експерименту від 21.05.2018, згідно з яким ОСОБА_5 перебуваючи в житловому будинку АДРЕСА_3 , розповів та відтворив механізм вчинення злочину відносно ОСОБА_11 , а саме, як він задушив останню рукою, а потім біля будинку на відстані 30 см. зліва, закопав труп ОСОБА_11 ;

- даними протоколу обшуку від 21.05.2018 згідно з яким за адресою АДРЕСА_3 , виявлені та вилучені частки тіла невідомої особи, яке перебувало на лівому боці, на глибині 50см. від поверхні ґрунту, від зазначеного житлового будинку;

- даними протоколу огляду трупа від 22.05.2018 з фототаблицею згідно з яким в приміщенні моргу, оглянуті частки трупа людини з фрагментами одягу;

- даними з лікарського свідоцтва про смерть ОСОБА_11 від 22.05.2018, згідно з яким причиною смерті є інші не відомі та не уточнені причини смерті;

- даними висновку експертного дослідження № 40 від 17.07.2018, згідно з яким причину смерті невідомої жінки (як надалі встановлено ОСОБА_11 ) близько 40 років встановити не можливо із за виражених гнильних змін (скелетування та муміфікації тіла трупа).

Враховуючи вираженість трупних змін смерть невідомої жінки (як надалі встановлено ОСОБА_11 ) наступила не менше чим за 2 4 роки до моменту дослідження трупа.

Будь-яких пошкоджень кісток та тканин трупа крім викликаних гнильними змінами встановити не вдалося.

Відсутність зубів (де не зарощені лунки) виникли вірогідніше всього посмертного внаслідок випадіння їх так як пошкоджень в області лунок не виявлено;

- даними висновку експертного дослідження № 99-МК від 11.07.2018, згідно з яким при судово-медичному криміналістичному дослідженні кісткових решток з трупа Невідомої жінки, 40 років встановлено, що надані кісткові рештки за формою, розмірами та будовою відповідають кісткам скелету людини та належали особі жіночої статі, віком близько 42,8+/-5,2 років, зростом близько 157,5+/-8,5см. Давність поховання наданих на дослідження кісткових решток становить близько 2-4 років.

Візуально та стереомікроскопічно видимих ушкоджень на кісткових рештках не виявлено;

- даними висновку експертного дослідження № 98-МК від 10.07.2018, згідно з яким виділення та дослідження органокомплексу з трупа Невідомої жінки приблизно 40 років неможливе, за рахунок значної крихкості та спаяності м`яких тканин з підлеглою хрящовою тканиною;

- даними висновку експерта №79/д від 17.07.2018, причину смерті Невідомої жінки близько 40 років встановити не можливо із за виражених гнильних змін (скелетування та муміфікації тіла трупа).

Враховуючи вираженість трупних змін смерть Невідомої жінки наступила не менше чим за 2 4 роки до моменту дослідження трупа.

Будь-яких пошкоджень кісток та тканин трупа крім викликаних гнильними змінами встановити не вдалося.

Відсутність зубів (де не зарощені лунки) виникли вірогідніше всього посмертного внаслідок випадіння їх так як пошкоджень в області лунок не виявлено.

Отже, відповідно до висновку експерта № 79/д від 17.07.2018 встановити причину смерті Невідомої жінки приблизно 40 років, не представилось за можливим. Таким чином, суд при кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 керується показами, якій останній надав в судовому засіданні під час допиту.

- даними висновку судової молекулірно-генетичної експертизи № 10-1/1217 від 26.09.2018 встановлено генетичні ознаки (ДНК-профіль) зразка букального епітелію підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які наведено в таблиці результатів дослідження;

- висновком судової молекулірно-генетичної експертизи № 10-1/1214 від 07.08.2018 встановлені генетичні ознаки (ДНК-профіль) зразка букального епітелію ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (об`єкт № 1) (таблиця 1.1, додаток 1).

Встановлені генетичні ознаки (ДНК-профіль) стегнової кістки невідомої жінки (об`єкт № 2), які належать особі жіночної генетичної статі (таблиця 1.1, додаток 1).

Генетичні ознаки зразка букального епітелію ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (об`єкт № 1) містять генетичні ознаки (алелі), які визначені в ДНК-профілі особи жіночної генетичної статі, стегнової кістка якої надана на дослідження (об`єкт № 2).

Таким чином, особа жіночої генетичної статі, стегнова кістка якої надана на дослідження, може бути біологічною матір`ю ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Ймовірність даної події складає 99,999%.

Отже, зазначеним висновком експерта № 10-1/1214 від 07.08.2018 встановлено, що рештки скелетованого трупа людини, а саме Невідомої жінки приблизно 40 років, належить ОСОБА_11 .

- даними висновку судової молекулірно-генетичної експертизи №10-1/1216 від 27.09.2018 згідно з яким, на наданому на дослідження фрагменті тканини (в ухвалі слідчого судді зазначено як «предмет одягу світлого кольору, виготовлений з тканини, зовні схожу на плащову…») (об`єкти № № 1-4) виявлено кров людини.

Встановити генетичні ознаки слідів крові виявлених на фрагменті тканини (об`єкти № № 1-4) не вбачається за можливе у зв`язку з вкрай низьким вмістом ДНК у даних об`єктах, якого недостатньо для проведення ідентифікаційного аналізу;

- даними висновку судової молекулірно-генетичної експертизи № 10-1/1215 від 27.09.2018 згідно з яким, на наданому на дослідження фрагменті тканини (об`єкт № № 1, 2) виявлено кров людини.

Встановити генетичні ознаки слідів крові на фрагменті тканини (об`єкти № № 1, 2) не вбачається за можливе у зв`язку з вкрай низьким вмістом ДНК у даних об`єктах, якого недостатньо для проведення ідентифікаційного аналізу.

При вирішенні питання про допустимість та належність досліджених доказів суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази (параграф 34 рішення у справі «Тейскера де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998, параграф 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя (статті 5, 8 Конвенції) тощо.

Судом також врахована позиція ЄСПЛ, викладена у рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011 «…що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків».

Дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 в скоєнні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю поза розумним сумнівом. У суду не має сумнівів щодо об`єктивності та правдивості показань обвинуваченого, оскільки ці покази підтверджені дослідженими безпосередньо в судовому засіданні іншими доказами.

Дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 119 КК України суд кваліфікує як вбивство, вчинене через необережність.

Твердження обвинуваченого надані в судовому засіданні про те, що він обіймав за шию та притискав з певною силою ОСОБА_11 до себе правою рукою, суд приймає до уваги, у суду не має підстав для сумнівів в їх правдивості, так як його покази в цій частині повністю підтверджуються та доповнюються дослідженими судом доказами, які не викликають сумнівів у суду, оскільки вони в своїй сукупності доповнюють один одного та підтверджують змінене пред`явлене обвинувачення.

Разом з тим, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_5 після притискання ОСОБА_11 за шию своєю рукою та після втрати свідомості останній, ОСОБА_5 не намагався постраждалій надати першу медичну допомогу, а закопавши тіло ОСОБА_11 на території житлового будинку, де остання мешкала, свідчить про намагання ОСОБА_5 приховати вчиненим ним злочин для уникнення кримінальної відповільності за вчинений злочин.

При призначенні покарання суд враховує, що скоєне обвинуваченим кримінальне правопорушення згідно зі ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Також суд враховує відомості про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується задовільно, має двох малолітніх дітей, а саме ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, але перебуває на обліку у лікаря-психіатра з діагнозом олігофренія.

Згідно з висновком судово-психіатричного експерта № 306 від 13.06.2018 встановлено, що ОСОБА_5 під час скоєння інкримінованих йому дій страждав та страждає в даний час на легку розумову відсталість (олігофренію в ступеню легко вираженої дебільності) з психопатизацією особистості, ускладнену зловживанням алкоголем.

ОСОБА_5 під час скоєння інкримінованих йому дій міг та може в даний час усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5 не потребує.

ОСОБА_5 за своїм психічним станом може приймати участь в слідчих діях.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття; обставини які б обтяжували покарання обвинуваченого відповідно до положень статей 67 КК України судом не встановлено.

Враховуючи особу обвинуваченого, характер та ступень тяжкості скоєного кримінального правопорушення, позицію потерпілого, який вважав, що покарання обвинуваченому може призначити суд на власний розсуд, суд приходить до висновку про те, що мірою виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів має бути кримінальне покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції частини 1 статті 119 КК України.

Разом з тим, в судовому засіданні обвинуваченим та захисником заявлено клопотання про звільнення від відбування покарання обвинуваченого на підставі положень п. в) ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки він має двох неповнолітніх дітей - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , щодо яких не позбавлений батьківських прав.

Відповідно до положень п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 р.» - звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі підлягають особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

Оцінивши можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підставі положень Закону України «Про амністію у 2016 р.», суд встановив, що обвинувачений має двох неповнолітніх дітей ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , обвинувачується у скоєнні злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості. Заборон щодо застосування положень Закону України «Про амністію у 2016 р.» до ОСОБА_5 судом не встановлено.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про амністію у 2016 р.» - особи, на яких поширюється дія цього Закону, можуть бути звільнені від відбування основного і додаткового покарання, призначеного судом, крім конфіскації майна, у частині вироку, що не була виконана на день набрання чинності цим Законом.

Таким чином, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування основного покарання на підставі положень п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 р.».

Цивільний позов по справі не заявлений.

Процесуальні витрати по справі пов`язані з проведенням судових молекулярно-генетичних експертиз на загальну суму 8102,02 грн., підлягають стягненню з ОСОБА_5 .

Долю речових доказів слід вирішувати відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у вигляді цілодобового домашнього арешту до набрання вироком законної сили, слід продовжити та залишити цілодобовий домашній арешт, враховуючи наявність встановлених при його обранні ризиків.

Керуючись ст. ст. 100, 128, 349, 368, 370, 374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні по ч. 1 ст. 119 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

Звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання на підставі положень п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Стягнути з ОСОБА_5 процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 8102,02 гривень (вісім тисяч сто дві гривні дві копійки) на користь держави.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді цілодобового домашнього арешту продовжити до набрання вироком законної сили.

Речові докази по справі, а саме фрагмент стегнової кістки, вилучений з трупа невідомої жінки, 2, 3, 4 зуби, вилучені з трупа невідомої жінки, зразки букального епітелію неповнолітнього ОСОБА_13 , шматок розбитого скла, поміщений до спецпакету № 3227291, предмет одягу світлого кольору, виготовлений з тканини, зовні схожій на плащову тканину, зі слідами роз`єднання по швах та з плямами бурого кольору у верхній частині біля горловини та плечей, де на краю нижньої частини даного виробу містять плями бурого кольору, фрагмент тканини блакитного кольору з в`язаним візерунком, з плямами бурого кольору, фрагмент одягу світлого кольору виготовлений з тканини зовні схожу на плащову тканину, ймовірно схожий на комір, бюстгальтер світлого кольору, зі слідами бурого кольору, пара жіночого взуття чорного кольору, матерчаті бриджі, колір встановити не представилось за можливим, матерчаті рейтузи чорного кольору, труси червоного кольору, три шкарпетки (дві з яких темного кольору, одна сірого), які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Володарського відділення поліції Сквирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області знищити після набрання вироку законної сили.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Уразі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після проголошення.

Головуючий: Суддя: Суддя:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3