У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и
15 березня 2019 року м. Слов`янськ

Слідчий суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , скаржника ОСОБА_4 , розглянувши скаргу останньої, поданої в порядку ч.7 ст.303 КПК України, про скасування постанови слідчого та зобов`язання слідчого вчинити слідчі дії у кримінальному провадженні №0002340 від 03.11.2018 року, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1, 2 ст. 259 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

04.03.2019 року ОСОБА_4 звернулася до суду зі скаргою, в якій просила суд скасувати постанову ст. слідчого ОСОБА_3 про відмову в задоволенні клопотання від 27.02.2019 року про проведення слідчих дій, у кримінальному провадженні №0002340 від 03.11.2018 року, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1, 2 ст. 259 КК України.

На обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_4 зазначила, що 25.02.2019 року вона, перебуваючи у якості підозрюваної по даному кримінальному провадженню, звернулася до слідчого про проведення слідчих дій, а саме: про допит за її участю членів слідчо-оперативної групи, яка здійснювала виїзд для огляду міста події від 30.10.2018 року та від 04.11.2018 року; про допит понятих, які були залучені для проведення цих слідчих дій; про допит осіб медичного персоналу, які були на робочому місті в момент проведення огляду міста події. Постановою слідчого від 27.02.2019 року їй було відмовлено в задоволенні клопотання. Вважає відмову такою, що порушує ст. 42 КПК України, оскільки позбавляє її права на захист та встановлення всіх обставин події, що мають суттєве значення по справі.

В судовому засідання ОСОБА_4 підтримала заявлені вимоги, посилаючись на обставини, викладені у скарзі, та доповнила, що дане кримінальне провадження є сфабрикованим, про що свідчить той факт, що у огляді міста події від 30.10.2018 року та від 04.11.2018 року не брали участь спеціалісти (вибухотехніки, сапери та ін.), тобто працівники поліції заздалегідь знали про відсутність вибухових пристроїв. Проведення допитів їй необхідно для встановлення повної картини подій, а саме: чи реально сприйняли потерпілі та інші працівники лікарні загрозу вибуху; чи була проведена евакуації приміщення лікарні; яким способом, які приміщення та території оглядали працівники поліції.

Слідчий ОСОБА_3 у судовому засіданні проти скарги заперечував, вказавши, що постанова була винесена на законних підставах, оскільки ОСОБА_4 від дачі будь-яких пояснень відмовилася, показання свідків, отриманих на досудовому слідстві, не мають доказово значення в суді, а тому, їх повторний допит не є доцільним. В діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки затягування досудового розслідування.

Також вказав, що для залучення спеціалістів для проведення міста події не було підстав, оскільки працівниками поліції та ним самим в ході оглядів не було виявлено ні яких підозрілих об`єктів, що підлягали б дослідженню на вибухонебезпеку. Процедура та обсяги оглядів були зафіксовані у протоколах огляду міста події, які долучені до матеріалів кримінального провадження. У ході розслідування були опитані потерпілі та свідки, яки показали, що вони та оточуючі реально сприйняли загрозу вибухів.

Прокурор до судового засідання не з`явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, його неявка не перешкоджає розгляду скарги по суті.

Вислухавши думку осіб, що беруть участь по справі, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження №0002340 від 03.11.2018 року, судом встановлено наступне.
Згідно ч.3 ст. 93 КПК України передбачено, що ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.

03.01.2019 року, з наступними повідомленнями про зміну раніше повідомленої підозри від 04.01.2019 року та від 26.020.2019 року, ОСОБА_4 пред`явлено підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1,2 ст. 259 КК України

25.02.2019 року ОСОБА_4 , перебуваючи у якості підозрюваної по кримінальному провадженню № 0002340, звернулася до слідчого з клопотанням про проведення слідчих дій, а саме: про допит за її участю членів слідчо-оперативної групи, яка здійснювала виїзд для огляду міста події від 30.10.2018 року та від 04.11.2018 року; про допит понятих, які були залучені для проведення цих слідчих дій; про допит осіб медичного персоналу, які були на робочому місті в момент проведення огляду міста події.

Постановою старшого слідчого ОСОБА_3 від 27.02.2019 року у задоволенні клопотання ОСОБА_4 було відмовлено.

Суд вважає постанову слідчого від 27.02.2019 року законної та обґрунтованою з наступних підстав.

Як вбачається з пояснень ОСОБА_4 , наданих у судовому засіданні, остання, звертаючись до слідчого з вказаним клопотанням, остання мотивувалася тим, що проведення слідчих дій необхідно для встановлення обставин, що мають суттєве значення по справі стосовно можливої фальсифікації справи, а саме: як проводився огляд міста події; чи притягалися до огляду міста події спеціалісти вибухотехніки, сапери; чи реально сприйняли потерпілі та інші працівники лікарні загрозу вибуху; чи була проведена евакуації приміщення лікарні; яким способом та що оглядали працівники поліції, які приміщення та території.

Суд вважає, що вся необхідна інформація, що стосується вказаних ОСОБА_4 обставин, міститься у матеріалах кримінального провадження № 0002340, у тому числі у:

- протоколі огляду міста події від 03.11.2018 року; протоколі огляду міста події від 30.10.2018 року; протоколі огляду міста події від 04.11.2018 року, в яких відображено факт та процедура огляду приміщення лікарні на наявність вибухових пристроїв, а також відображені об`єкти огляду та учасники вказаних слідчих дій, у тому числі і відсутність серед учасників спеціалістів вибухотехніків, саперів.

- протоколах допиту свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та інших працівників лікарні; протоколі допиту потерпілої ОСОБА_7 , з яких вбачається, що потерпіла, свідки та інші особи, присутні у лікарні, реально прийняли загрозу вибуху, а також вбачаються наслідки отримання погроз вибуху (виклик поліції, порушення нормального режиму роботи установи та ін.)

Щодо інших обставин, на необхідність встановлення яких вказує ОСОБА_4 , суд вважає, що скаржницею не наведено належного обґрунтування того факту, що ці обставини мають суттєвого значення по справі. Навпаки, на думку суду, вимоги ОСОБА_4 в цій частині містять ознаки створення штучної тяганини по справі та зловживання правами з метою затягування досудового розслідування.

Набуваючи такого висновку суд враховує, що ОСОБА_4 у ході досудового розслідування від дачі слідчому будь-яких пояснень у якості підозрюваної відмовилася; будучи ознайомленою з матеріалами провадження та не будучи обмеженої заявляти будь-яке клопотання раніше, заявила зазначене клопотання наприкінці строків досудового розслідування.

Кримінально процесуальним законодавством передбачено, що показання свідків, отриманих на досудовому слідстві, не мають доказово значення в суді, а тому, їх повторний допит під час досудового розслідування з метою уточнення деяких обставин, не є доцільним. У даному випадку право підозрюваної на захист не є порушеним, оскільки можливість допиту будь-яких свідків передбачена під час судового розгляду, при дотриманні правил відкриття інформації про цих свідків в порядку, передбаченому ст. 290 КПК України.

З оглядом на зазначене суд приходить до висновку, про недоведеність у судовому засіданні підстав для скасування постанови, що оскаржується, та правомірність відмови слідчого у задоволенні клопотання ОСОБА_4 про вчинення слідчих дій.

Крім того, постановою керівника Слов`янської місцевої прокуратури ОСОБА_10 від 28.02.2019 року було відмовлено у продовження строку досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0002340.

Повідомленням від 28.02.2019 року учасників процесу було повідомлено про завершення досудового розслідування вказаного кримінального провадження.

Стаття 19 Конституції України вказує, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Ч. 1 ст. 290 КПК України передбачено, що визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Пунктом 5 ч.1 ст.3 КПК України визначено, що досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

З аналізу зазначених норм кримінально-процесуального законодавства вбачається, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, розглядаються слідчим суддею лише під час досудового розслідування. Після закінчення досудового розслідування зауваження на такі дії можуть подаватись під час проведення судом підготовчого провадження, але окремим предметом оскарження такі дії прокурора та слідчого вже не можуть бути.

Слідчим суддею встановлено, що на час розгляду скарги досудове розслідування закінчене, провадження перебуває на стадії відкриття матеріалів досудового розслідування, а тому, орган досудового розслідування позбавлений можливості відновити досудове розслідування і проводити будь-які слідчі дії.

Враховуючи вищенаведене, та те, що скарга ОСОБА_4 може бути предметом розгляду слідчим суддею лише на досудовому розслідуванні, а також те, що строки досудового розслідування сплинули 28.02.2019 року, вважаю, що підстав для задоволення скарги немає.

На підставі викладеного керуючись ст.ст. 303-308 КПК України,

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_4 , поданої в порядку ч.7 ст.303 КПК України, про скасування постанови слідчого від 27.02.2019 року та зобов`язання слідчого вчинити слідчі дії у кримінальному провадженні №0002340 від 03.11.2018 року, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1, 2 ст. 259 КК України, - відмовити у повному обсязі.

Ухвала оскарженню не підлягає

Повний текст ухвали складено 19.03.2019 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1