Справа № 751/7697/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/229/19
Категорія - ч. 2 ст. 309 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2019 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

сторін кримінального провадження

обвинуваченого ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0005843 від 01 серпня 2018 року, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 30 листопада 2018 року,

щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійною технічною освітою, працюючого швачкою ТОВ «Сіверспецодяг», не одруженого, раніше судимого:

1) 02.06.1992 року Новозаводським районним судом м. Чернігова за ч. 3 ст. 140, ч. 2 ст. 17, ч. 3 ст. 81 КК України (1960 року) до 2 років виправних робіт з відрахуванням 20% заробітку в дохід держави;

2) 03.03.1995 року Деснянським районним судом м. Чернігова за ч. 2 ст. 215-3, ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 140, ч. 1 ст. 229-6, ст. 42 КК України (1960 року) до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

3) 30.07.2001 року Чернігівським районним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 140, ч. 2 ст. 140, ст. 42 КК України (1960 року) до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

4) 21.12.2005 року Новозаводським районним судом м. Чернігова за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки;

5) 10.04.2005 року Чернігівським районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;

6) 10.03.2010 року Чернігівським районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 311, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням, з іспитовим строком на 3 роки;

7) 16.03.2011 року Чернігівським районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 311, ст.ст. 70, 71 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнився з місць позбавлення волі 26.04. 2016 року.

Обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_6 засуджений за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років роки позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави 715 гривень процесуальних витрат на залучення експерта.

Питання про долю речових доказів і документів було вирішено у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Судом визнано доведеним, що у невстановленому досудовим розслідуванні місці та у невстановлений час, ОСОБА_6 , діючи умисно, повторно, маючи не зняту та непогашену судимість, у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб, придбав речовину рослинного походження у вигляді фрагментів стебел з листям та плодами коробочками, яку в подальшому незаконно, зберігаючи при собі, без мети збуту, перевіз на мопеді невизначеної марки до будинку АДРЕСА_2 .

31.07.2018 року, у період часу з 06 год. 25 хв. по 06 год. 34 хв., працівники поліції під час проведення огляду місця події, біля будинку №40 по вул. Івана Богуна (Богунського) в м. Чернігові, у ОСОБА_6 виявили та вилучили мішок з речовиною рослинного походження у вигляді фрагментів стебел з листям та плодами коробочками, яка відповідно до висновку експерта №715 (х) від 21.08.2018 року є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонений маковою соломою, маса якої в перерахунку на висушену речовину становила 514,1 грами, що є великим розміром та яку ОСОБА_6 незаконно зберігав для власного вживання, без мети збуту.

Згідно з «Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин,їх аналогів та прекурсорів», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 року №770, з наступними змінами та доповненнями, макова солома віднесена до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено (таблиця 1, список 1).

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить вирок суду змінити, пом`якшити покарання шляхом звільнення від його відбування на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком, мотивуючи тим, що покарання є занадто суворим, таким, що не відповідає суспільній небезпеці вчиненого та особі винного. Під час досудового розслідування він повністю визнавав свою вину та надавав правдиві показання про обставини вчинення злочину, намагався сприяти у розкритті. Після вчинення злочину пройшло майже півроку, він працевлаштувався, не притягувався до адміністративної відповідальності та не мав жодних приводів до органів внутрішніх справ.

Погоджується з тим, що повинен понести покарання за вчинений злочин, однак, покарання у виді двох років позбавлення вважає занадто суворим, запевняє, що його виправлення можливе і без ізоляції від суспільства та просить надати останній шанс на виправлення.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив пом`якшення покарання, прокурора, який заперечував проти доводів обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_6 у незаконному придбанні, перевезенні та зберіганні наркотичних засобів у великих розмірах, без мети збуту, вчиненому повторно, особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 307 КК України, відповідають фактичним обставинам справи, зібраним та перевіреним у судовому засіданні доказам, в апеляційній скарзі не оспорюються, а тому в цій частині вирок суду не перевіряється. Розгляд справи в суді першої інстанції відбувався за правилами ч. 3 ст. 349 КПК України.

Призначаючи покарання, відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд повинен призначити його у межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини КК України та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обираючи вид та строк покарання, суд першої інстанції в повній мірі врахував суспільну небезпечність вчиненого злочину, який відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, особу винного, який раніше чотири рази притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних речовин, в період не знятих та непогашених судимостей, через незначний проміжок часу після звільнення з місць позбавлення волі, скоїв повторний злочин. При цьому, працевлаштований та позитивно характеризується, не притягувався до адміністративної відповідальності, за наявності пом`якшуючої обставини щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину, та обставини, яка його обтяжує покарання рецидив злочину, призначив покарання у межах мінімальної санкції ч. 2 ст. 309 КК України.

Прохання в апеляційній скарзі про звільнення від відбування покарання, з випробуванням не може бути задоволене з огляду на те, що до ОСОБА_6 двічі застосовувалося звільнення від відбування покарання з випробуванням, яке не було ефективним і під час якого він вчиняв нові злочини. Теперішнє працевлаштування та утримання від протиправної поведінки, є нетривалим та не може бути доказом істотних змін в поведінці обвинуваченого.

Кожному обвинуваченому суд повинен призначити покарання, яке є необхідним і достатнім для виправлення винного та попередження вчинення ним нових злочинів.

З огляду на навмисний характер злочину, його обставини, дані про особу винного, який поряд з каяттям, сприянням у розкритті злочину, має негативні соціальні зв`язки та схильності, суд призначив ОСОБА_6 справедливе покарання.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 532 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 30 листопада 2018 року щодо ОСОБА_6 , без змін.

Ухвала набуває законної сили негайно після її проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_8 ОСОБА_9 ОСОБА_10