Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2018 року слідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах третього слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 про арешт майна,

В С Т А Н О В И В :
Старший слідчий в особливо важливих справах третього слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором у кримінальному провадженні прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях, підслідних Державному бюро розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 , звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно.

Зазначав, що управлінням спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002990 від 02.04.2013 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 364, ч. 2 ст. 365-2, ч. 4 ст. 368, ч. 2 ст. 375, ч. 2 ст. 376, ч. 2 ст. 376-1, ч. 1 ст. 382, ч. 2 ст. 384 КК України.

Досудовим слідством встановлено, що ОСОБА_6 через своїх довірених осіб ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та інших, отримав контроль над фінансово-господарською діяльністю ряду підприємств.

Зокрема встановлено, що у період вересня 2009 року по 3 грудня 2010 року у місті Донецьку ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_7 , шляхом зловживання довірою ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , заволодів майновими активами ЗАТ «Зуївський енергомеханічний завод», власником якого станом на 03.12.2010 стало підконтрольне ОСОБА_6 підприємство ТОВ «Ексімпром», загальною вартістю понад 40 млн. грн., що у понад як шістсот разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, тобто в особливо великому розмірі.

Так, ОСОБА_6 завідомо знаючи що ОСОБА_9 має особисті проблеми з представниками вищих органів держави, скориставшись довірливими відносинами з останнім, створив передумови які стали підставою для оформлення 100% частки майнових активів ЗАТ «Зуївський енергомеханічний завод» на підконтрольне ОСОБА_6 підприємство та у період серпня - грудня 2010 року через свого товариша ОСОБА_10 передав на ТОВ «Інтеграл Інвест» 60 % частки таких майнових активів, які 03.12.2010 було оформлено на ТОВ «Ексімпром» місто Донецьк , співзасновником та директором якого є довірена особа ОСОБА_6 ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел у повному заволодінні та контролі ЗАТ «Зуївський енергомеханічний завод», до наглядової ради вказаного підприємства були веденні довірені особи ОСОБА_6 , а саме: ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , які повинні були здійснювати контроль за фінансово-господарською діяльністю ЗАТ «Зуївський енергомеханічний завод».

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що з метою легалізації коштів отриманих злочинним шляхом ОСОБА_6 залучив ОСОБА_7 до створення підконтрольного йому підприємства ТОВ «Адволорем» код 35484720 та відповідно майно вказаного підприємства було здобуто злочинним шляхом.

У цьому кримінальному провадженні 02.10.2018 здійснено повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 368, ч. 3 ст. 368-2, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 375, ч. 2 ст. 376, ч. 2 ст. 376-1 КК України.

16.10.2018 ОСОБА_7 здійснено повідомлення про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 209 КК України.

Також встановлено, що за ТОВ «Адволорем», код 35484720, значиться нерухоме майно, а саме: нежитлова будівля, виробничий корпус АДРЕСА_1 .

В органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що вказане нерухоме майно набуто ТОВ «Адволорем» у злочинний спосіб за рахунок злочинної діяльності ОСОБА_6 за сприяння ОСОБА_7 .

Відповідно до постанови від 25.10.18 вказане нерухоме майно визнано в якості речових доказів у кримінальному провадженні № 0002990 від 02.04.13.

Обґрунтовуючи клопотання про накладення арешту на нерухоме майно слідчий вказав на те, що нерухоме майно є речовим доказом у кримінальному провадженні, про що в рамках провадження винесено постанову про визнання речових доказів.

Посилаючись на те, що нерухоме майно може бути відчужене і це призведе до втрати речових доказів, з метою забезпечення завдання кримінального провадження, а саме: збереження речових доказів, вжиття заходів щодо спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання у майбутньому та відшкодування заподіяної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення (цивільний позов), слідчий просив накласти арешт на майно, набуте внаслідок злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , та яке перебуває у власності ТОВ «Адволорем», а саме: нежитлову будівлю, виробничий корпус №1, загальною площею 26735,6 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

У клопотанні та у судовому засіданні слідчий, з метою забезпечення арешту майна, просив розглядати клопотання без повідомлення власника нерухомого майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Приходжу до висновку про наявність правових підстав для розгляду клопотання за відсутності власника нерухомого майна з метою забезпечення арешту майна.

У судовому засіданні слідчий підтримав клопотання з викладених у ньому підстав і просив клопотання задовольнити.

Вислухавши пояснення слідчого, вивчивши клопотання та документи, додані до клопотання, приходжу до наступного висновку.

Установлено, що управлінням спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002990 від 02.04.2013 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 364, ч. 2 ст. 365-2, ч. 4 ст. 368, ч. 2 ст. 375, ч. 2 ст. 376, ч. 2 ст. 376-1, ч. 1 ст. 382, ч. 2 ст. 384 КК України.

02.10.18 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 368, ч. 3 ст. 368-2, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 375, ч. 2 ст. 376, ч. 2 ст. 376-1 КК України.

16.10.2018 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 209 КК України.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 131 КПК України передбачено, що заходами забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до постанови від 25.10.18 нерухоме майно, яке належить на праві власності ТОВ «Адволорем», а саме: нежитлова будівля, виробничий корпус №1, загальною площею 26735,6 кв.м., яка розташована за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вул. Краматорська, 79, визнано в якості речових доказів у кримінальному провадженні № 0002990 від 02.04.13.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий зазначав, що з метою збереження речових доказів, вжиття заходів щодо спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання у майбутньому та відшкодування заподіяної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення (цивільний позов) необхідно застосувати такий вид забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Частиною 4 ст. 173 КПК України передбачено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Оцінюючи в сукупності надані стороною кримінального провадження докази, беручи до уваги те, що згідно постанови від 25.10.18 нерухоме майно, зазначене у ній, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0002990, а також ураховуючи можливість використання майна як доказ у кримінальному провадженні, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, наслідки арешту майна для підозрюваного та третіх осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, застосування такого виду заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна є можливим.

Зважаючи на те, що в судовому засіданні слідчим доведено необхідність накладення арешту на майно, тому, враховуючи можливість забезпечення належного зберігання нерухомого майна, яке є речовим доказом у кримінальному провадженні, вбачаю достатні обґрунтовані підстави для задоволення даного клопотання, оскільки документи додані до клопотання свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення збереження речових доказів, до того ж , будь-яких негативних наслідків, які можуть негативно позначитися на інтересах власника майна та інших осіб від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт нерухомого майна, слідчим суддею не встановлено.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 170 - 173, 175 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :
Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах третього слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 про арешт майна, задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно, право власності на яке зареєстровано за товариством з обмеженою відповідальністю «Адволорем», а саме: нежитлову будівлю, виробничий корпус №1, загальною площею 26735,6 кв.м., яка розташована за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вул. Краматорська, 79.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала підлягає оскарженню безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1