ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 жовтня 2018 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003451, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Орловщина Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянина України, студента 2 курсу кооперативного коледжу економіки та права, який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

за участю:
прокурорів ОСОБА_8 ,
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
законного представника ОСОБА_11 ,
представника сектору
ювенальної пробації
м. Дніпра ОСОБА_12 ,

ВСТАНОВИВ:

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

За вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 жовтня 2018 року ОСОБА_6 було засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.
Строк відбуття покарання визначено рахувати з 09 жовтня 2017 року.
ОСОБА_7 було засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
На підставі ст.ст. 75, 104 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання з випробовуванням з іспитовим строком тривалістю 2 роки.
На підставі п.п. 1, 2, ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язано засудженого ОСОБА_7 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів у провадженні.
Цим вироком ОСОБА_6 . Та ОСОБА_7 кожного окремо визнано винуватими у відкритому викраденні чужого майна (грабіжу), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, за наступних обставин.
09 жовтня 2017 року ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , знаходячись на площі Успенській навпроти будинку № 7 у м. Дніпрі, побачили раніше незнайомого ОСОБА_13 , який рухався по вулиці, майно якого визначили об`єктом свого злочинного посягання.
Після чого ОСОБА_7 підійшов позаду потерпілого ОСОБА_13 та кулаком своєї правої руки умисно наніс один удар по затильній частині голови потерпілого, в результаті чого останній впав на задньобокову поверхню тулуба, таким чином ОСОБА_7 зламав його бажання до можливого опору.
Далі ОСОБА_7 , діючи згідно відведеної йому ролі, разом із співучасником злочину ОСОБА_6 , підійшли до потерпілого ближче спереду, та нахилившись над ним, ОСОБА_7 , згідно відведений йому ролі, наніс кулаком своєї лівої руки один удар у обличчя, а саме праву вилицю потерпілого, та другий удар по обличчю, а саме в щелепу справа, таким чином спричинивши потерпілому тілесні ушкодження у вигляді: синця на підборідді праворуч, внутрішньо-шкіряного крововиливу верхньої третини бічної поверхні шиї праворуч, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки, а ОСОБА_6 , тим часом, згідно відведеній йому ролі, зняв з потерпілого ОСОБА_13 належну йому сумку чорного кольору із шкірозамінника, чоловічу, на одному ремені, фірми «Bolumas», вартістю 412,50 грн., в якій знаходилось наступне майно, що належить потерпілому ОСОБА_13 , а саме:
-навушники білого кольору для телефону «Dodgee x5 max», вартістю за 133,33 грн;
-паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_13 , матеріальної цінності не має для потерпілого;
-зарядний пристрій чорного кольору до мобільного телефоном «Dodgee х5 maх», придбався у комплекті із телефоном;
-ручка шарикова синього кольору, матеріальної цінності для потерпілого не має;
-пачка цигарок «Вінчестер», матеріальної цінності для потерпілого не має;
-ключі 3 штуки від вхідних дверей, які матеріальної цінності для потерпілого не має;
-гроші у розмірі 1 гривня 90 копійок.
ОСОБА_7 , нахилився до потерпілого ОСОБА_13 та вийняв з його лівої кишені джинсів мобільний телефон «Dodgee x5 max», чорного кольору, вартістю 1065,83 грн., із сім-карткою «МТС» НОМЕР_1 , матеріальної цінності для потерпілого не має, та карткою пам`яті Transcend на 16 ГВ, вартістю 150 грн.
Після чого ОСОБА_7 разом з ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що їх дії є відкритими для потерпілого, зникли з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном та розпорядились ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 1763 гривень 56 копійок.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить вирок суду першої інстанції змінити в частині призначення йому покарання та застосувати щодо нього положення ст. 75 КК України. Обґрунтовуючи вимоги своєї апеляційної скарги вказує, що вирок відносно нього в частині призначеного покарання є занадто суворим. Посилається на те, що провину визнав частково та в суді повністю пояснив усі обставини тих подій, проте суд першої інстанції, на думку обвинуваченого, критично віднісся до його пояснень.
Вказує, що він не бив потерпілого, а лише забрав в нього сумку, в чому він і визнає провину та кається. Також звертає увагу суду, що в нього не було попередньої змови з ОСОБА_7 , проте суд першої інстанції, на думку ОСОБА_6 , не взяв цього до уваги.

Позиції учасників судового провадження.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник підтримали апеляційну скаргу ОСОБА_6 та з підстав, зазначених у скарзі, просили її задовольнити.
У судовому засіданні прокурор апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 просив залишити без задоволення.
Обвинувачений ОСОБА_7 , його захисник та законний представник не заперечували проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 .

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скаргах доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню на таких підставах.
Відповідно до ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки суду щодо винуватості ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, за яке вони засуджені, відповідають об`єктивно з`ясованим фактичним обставинам кримінального провадження, які підтверджено доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Дії обвинуваченого ОСОБА_6 правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 186 КК України.
Твердження обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що змови на вчинення грабіжу між ним та ОСОБА_7 не було, є неспроможними.
Так, згідно показанням обвинуваченого ОСОБА_6 в судовому засіданні він хоч і частково визнав свою винуватість та пояснив, що хотів попросити у потерпілого п`ять гривень, останній почав грубити, він його вдарив, від чого той впав, після чого зняв сумку з потерпілого та дістав телефон із кишені. Сумку він дав ОСОБА_7 , однак останній відмовився її брати, і тоді він дав йому телефон.
Твердження обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що змови на вчинення грабіжу між ним та ОСОБА_7 не було, спростовуються також поясненнями потерпілого ОСОБА_13 , свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та іншими матеріалами кримінального провадження.
Як пояснив в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_13 , під час нападу обвинувачені застосовували до нього насильство. Зокрема, згідно його показанням, ОСОБА_7 вдарив його двічі кулаком в щелепу і вилицю, після чого ОСОБА_6 зняв з нього сумку, а ОСОБА_7 забрав з лівої кишені його джинсів телефон.
Суд не приймає до уваги доводи, викладені в апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_6 , про те, що показаннями потерпілого ОСОБА_13 підтверджується відсутність умислу у обвинувачених на заволодіння його майном, оскільки показання потерпілого були стабільними як в ході досудового розслідування так і під час судового розгляду.
Судом також ретельно досліджувалися та перевірялися інші матеріали кримінального провадження, зокрема дані протоколу огляду місця події; протоколу слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_13 ; дані про впізнання потерпілим ОСОБА_13 обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , як осіб, які вчинили на нього напад і заволоділи його майном за обставин, наведених у вироку; висновок судово-медичної експертизи потерпілого.
Наведеними доказами, яким суд дав належну оцінку, спростовуються твердження ОСОБА_6 про те, що у них з ОСОБА_7 між собою не було попередньої змови на вчинення цього злочину.
У процесі перевірки матеріалів кримінального провадження апеляційним судом не виявлено порушень вимог кримінального процесуального закону під час збирання й закріплення доказів у справі, які б ставили під сумнів обґрунтованість висновків суду про доведеність вини ОСОБА_6 . Наявні у справі докази відповідають вимогам закону щодо належності та допустимості доказів.
Щодо доводів апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що при призначенні йому покарання суд не в повній мірі врахував особу обвинуваченого, обставини справи та пом`якшуючи обставини, а тому необґрунтовано призначив йому суворе покарання, не заслуговують на увагу.
Відповідно до змісту ст.ст. 50,65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що помякшують та обтяжують покарання.
Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до наведеного, призначаючи покарання винному, суд повинен урахувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про винну особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення такої особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого злочину.
Перевіряючи провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_6 в апеляційному порядку суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції в повній мірі дотримався вимог ст. 65 КК України.
Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_6 суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який являється тяжким, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, його роль у вчиненні злочину, те, що на обліку у лікаря психіатра та нарколога він не перебуває, з місця проживання характеризується посередньо.
Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 відповідно до ст. 66 КК України, судом першої інстанції не встановлено.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_6 відповідно до ст. 67 КК України, визнано рецидив злочину.
Суд першої інстанції детально проаналізував сукупність зазначених обставин, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з урахуванням обставин справи, особи обвинуваченого та його ставлення до вчиненого, та дійшов правильного висновку про призначення ОСОБА_6 покарання виключно у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретним його обставинам, даним про особу обвинуваченого, який незадовго після відбуття покарання знову вчинив новий злочин, отже на шлях виправлення не став.
Європейський суд у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява №10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
Таким чином, рішення суду першої інстанції в частині призначеного ОСОБА_6 покарання є обгрунтованим та вмотивованим.
У звязку з вищевикладеним, доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 про застосування до нього положень ст. 75 КК України не підлягають задоволенню.
Інших підстав, які б свідчили про істотні порушення вимог кримінального процесуального закону згідно ст. 412 КПК України під час апеляційного перегляду апеляційним судом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 жовтня 2018 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.
На судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4