Справа № 544/414/19
№ пров.1-кп/544/113/2019
Номер рядка звіту 90
В И Р О К
іменем України

11 квітня 2019 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду по вул. Ярмарковій, 17 обвинувальний акт у кримінальному провадженні, унесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) за № 0000070 від 20.02.2019, стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Пирятин Полтавської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, працюючого по найму у ФОП Олішевець, не одруженого, утриманців не має, не перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 , не мас військових та спеціальних звань, урядових нагород, не є учасником бойових дій, участі у ліквідації аварії на ЧАЕС не приймав, не є депутатом, такого, що раніше до кримінальної відповідальності не притягувався,

за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі КК України),

із участю сторін кримінального провадження із боку обвинувачення: прокурора Пирятинського відділу Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 , із боку захисту обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_5 ,

у с т а н о в и в :

12 лютого 2019 року в ранковий час ОСОБА_3 перебуваючи в будинку своєї баби ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_3 , виявивши на горищі будинку зерно кукурудзи, завідомо знаючи, що зерно являється чужим майном та належить ОСОБА_5 , вирішив його викрасти, з метою подальшого збуту та власного збагачення. Реалізовуючи свій злочинний умисел, направленим на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, ОСОБА_3 , того ж дня, близько 17 години, залучивши для допомоги двоюрідного брата ОСОБА_7 , якому не повідомив про наміри своїх злочинних дій, разом з останнім винесли з горища будинку на подвір`я зерно кукурудзи загальною вагою 230 кг, вартістю згідно висновку проведеної судово-товарознавчої експертизи № 465 від 20 березня 2019 року, 3,50 грн, за один кілограм, на загальну суму 805,00 грн. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_3 , безпосередньо з подвір`я, збув вищевказане зерно кукурудзи ОСОБА_8 , якому також не повідомив про наміри своїх злочинних дій, а отримані кошти витратив на власні потреби, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на суму 805,00 грн.

Таким чином, своїми умисними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Окрім того, повторно, 16.02.2019 у ранковий час ОСОБА_3 перебуваючи в будинку своєї баби ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_3 , виявивши раніше на горищі будинку зерно кукурудзи та пшениці, завідомо знаючи, що зерно являється чужим майном та належить ОСОБА_5 , вирішив його викрасти, з метою подальшого збуту та власного збагачення. Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, ОСОБА_3 , того ж дня, близько 12 години виніс з горища будинку на подвір`я зерно кукурудзи загальною вагою 368 кг, вартістю згідно висновку проведеної судово-товарознавчої експертизи №465 від 20 березня 2019 року 3,50 грн. за один кілограм, на загальну суму 1288,00 грн, а також зерно пшениці вагою 50 кг, вартістю згідно висновку експертизи 4,30 грн за один кілограм, на суму 215,00 грн. Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_9 , безпосередньо з подвір`я, збув вищевказане зерно кукурудзи ОСОБА_8 , якому не повідомив про наміри своїх злочинних дій, а отримані кошти витратив на власні потреби, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 1503,00 грн.

Таким чином, своїми умисними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 заявив клопотання про скорочений порядок судового розгляду кримінальної справи за його обвинуваченням.

Прокурор та потерпілий не заперечували проти такого порядку розгляду справи і суд згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у скоєнних злочинах визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті. Також ОСОБА_3 вказав, що до розгляду справи в суді повністю розрахувався з потерпілим, розкаюється у вчиненому злочині.
Потерпілий у судовому засіданні вказав, що обвинувачений ОСОБА_3 відшкодував йому завдані матеріальні збитки, претензій до нього не має, просив суворо його не карати.

Суд, реалізуючи своє право, передбачене частиною 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, ураховуючи, що учасники судового розгляду проти цього не заперечують.

З`ясовано, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що вони в такому випадку будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно правильна.

Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, особу обвинуваченого, його вік та те, що ОСОБА_3 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, вину визнав повністю, щиро кається у скоєному, добровільно відшкодував завдані збитки у повному обсязі, по місцю як реєстрації так і тимчасового проживання характеризується позитивно.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , згідно зі ст. 66 КК України суд визнає щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставинин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.

На переконання суду та відповідно до висновку викладеного у Досудовій доповіді органу пробації, з огляду на характер вчиненого кримінального правопорушення та визначені рівня ризику вчинення обвинуваченим повторних кримінальних правопорушень та ризику небезпеки для суспільства чи окремих осіб, орган пробації дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначення покарання суди мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При вирішенні питання про призначення ОСОБА_3 покарання за ч. 1, ч. 2 ст. 185 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України є злочинами невеликої та середньої тяжкості, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 скоїв декілька злочинів і тому суд з урахуванням особи обвинуваченого, обставин справи призначає йому покарання за сукупністю злочинів відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про можливість обрання обвинуваченому покарання із звільненням його від відбування призначеного покарання з випробуванням, відповідно до ст. 75 КК України із покладенням обов`язків відповідно до ст. 76 КК України.

Питання визначення тривалості іспитового строку та обов`язків передбачених ст. 76 КК України є виключною компетенцією суду та вирішується ним самостійно, а тому враховуючи обставини справи, з огляду на тяжкість вчиненого злочину та його суспільну небезпеку, суд уважає за необхідне встановити ОСОБА_3 тривалість іспитового строку терміном на 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених пп. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України для здійснення контролю за його поведінкою в період строку звільнення від покарання, оскільки вважає, що саме такі обов`язки забезпечать належну його поведінку.
Суд переконаний, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства.

Цивільний позов заявлено не було.

Ухвалою Пирятинського районного суду Полтавської області від 27.02.2019 було накладено арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: зерно кукурудзи в мішках у кількості 11 шт, загальною вагою 368 кг та мішок з пшеницею вагою 25 кг.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, за клопотанням учасників провадження, вирішує питання про скасування арешту майна.

Оскільки обвинуваченим повернуто майно, то у застосованні арешту потреба відпала, суд уважає за можливе скасувати арешт.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Суд вважає за необхідне згідно ст.ст. 124, 126 КПК України стягнути з ОСОБА_3 судові витрати за проведену експертизу.

Керуючись ст.ст. 285, 349, 373, 374 КПК України, с у д

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 185 та ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання:
- за ч. 1 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік;

- за ч. 2 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

У відповідності зі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

Зобов`язати ОСОБА_3 відповідно до пп. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України в період іспитового строку:

-не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи;

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Пирятинського районного суду Полтавської області від 27.02.2019 на майно, для забезпечення шкоди завданої злочином, що належить на праві власності ОСОБА_5 , а саме: зерно кукурудзи в мішках у кількості 11 шт, загальною вагою 368 кг та мішок з пшеницею вагою 25 кг.

Речові докази по справі: зерно кукурудзи в мішках в кількості 11 шт загальною вагою 368 кг та 1 мішок з пшеницею вагою 25 кг, що знаходяться на зберіганні употерпілого ОСОБА_5 залишити останньому як власнику.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави (код класифікації доходів бюджету 24060300): рахунок 6379, отримувач Пирятинське УК/Пирятин.р-н/24060300, код отримувача-37958534, МФО банку - 899998, банк Казначейство України (ЕАП) витрати за проведення судової - товарознавчої експертизи № 465 від 20.03.2019 у розмірі 1144 (одна тисяча сто сорок чотири) гривні, у кримінальному провадженні № 0000070.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Пирятинський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок суду не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набуває законної сили після розгляду справи.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1