Гребінківський районний суд Полтавської області
_______________________________________________________________Справа № 528/427/19
Провадження № 1-кс/528/333/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2019 р. м. Гребінка

Гребінківський районний суд Полтавської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у закритому судовому засіданні клопотання начальника СВ Гребінківського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Гребінківського відділу Лубенської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , внесене у кримінальному провадженні № 0000156, яке внесене до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 16.05.2019, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миргород, Полтавської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, не працюючого, освіта середня, раніше піддавався примусовим заходам медичного характеру,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

сторона обвинувачення прокурор ОСОБА_4 ,

начальник слідчого відділу ОСОБА_3 ,

сторона захисту захисник ОСОБА_6 ,

підозрюваний ОСОБА_5 ,

УСТАНОВИВ:

17.05.2019 начальник СВ Гребінківського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором Гребінківського відділу Лубенської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. ст. 152 КК України. Клопотання мотивоване наступним.

Із матеріалів клопотання слідує, що 16.05.2019 року до чергової частини Гребінківського ВП ГУНП в Полтавській області надійшла заява від гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про те, що 16.05.2019 року близько 13 год. 00 хв. невстановлена особа перебуваючи неподалік залізно дорожнього переїзду, що в с. Олександрівка Гребінківського району Полтавської області поряд з лісосмугою, із застосуванням насильства зґвалтував неповнолітню ОСОБА_7 природнім способом. 16.05.2019 року відомості про вчинене кримінальне правопорушення СВ Гребінківського ВП ГУ НП в Полтавській області, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000156, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 16.05.2019 року близько 13 год. 00 хв., перебуваючи неподалік залізничного переїзду, що в с. Олександрівка Гребінківського району Полтавської області, маючи умисел на зґвалтування неповнолітньої потерпілої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи умисно та протиправно, підійшов до останньої з метою зґвалтування та із застосування фізичної сили затягнув її до лісосмуги, застосовуючи таким чином фізичне насильство, повалив неповнолітню потерпілу на землю та наказав зняти одяг, в подальшому застосовуючи фізичну силу розвів в сторони ноги потерпілої та вступив у статеві зносини з неповнолітньою потерпілою ОСОБА_7 в супереч її волі, тобто зґвалтував її, при цьому спричинивши тілесні ушкодження у вигляді синців на ногах. У ході досудового розслідування16.05.2019 о 19 год.00 хв. в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 затримано безпосередньо після вчинення злочину.

Слідчий за погодженням із прокурором посилається на те, що метою застосування даного запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також вчинити інші правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, в тому числі і впливати на потерпілу та свідків як психологічно так і фізично, з метою зміни даних ними показів на користь підозрюваного.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, яка повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

У судовому засіданні начальник СВ Гребінківського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 ,заявив клопотання про закритий судовий розгляд даного клопотання в силу ч. 2 ст. 27 КПК України, на що прокурор ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_5 , кожен окремо, погодились, а захисник ОСОБА_6 поклався на розсуд суду.

Слідчим суддею клопотання задоволено, ухвалу внесено до журналу судового засідання, постановлено проводити закритий судовий розгляд клопотання з огляду на те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення проти статевої свободи.

У судовому засіданні прокурор та начальник слідчого відділу клопотання про обрання мір и запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримали, просили задовольнити. Підозрюваний вину визнав, вказав, що мали місце події, викладені в клопотанні, щиро розкаюється, усвідомив свій вчинок та хотів йти просити вибачення у потерпілої, просив не застосовувати тримання під вартою. Захисник заперечував проти задоволення клопотання, просив застосувати більш м`який запобіжний захід, зокрема домашній арешт.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, вислухавши вищенаведені пояснення прокурора, захисника та підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання з додатками та надані сторонами в судовому засіданні документи, слідчий суддя прийшов до таких висновків.

Як вбачається з матеріалів по розгляду клопотання органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України, а саме у зґвалтуванні неповнолітньої природнім способом із застосуванням насильства.

За даним фактом органом досудового розслідування було внесено відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні за №0000156 від 16.05.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України.

16.05.2019 ОСОБА_5 було затримано в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину.

17.05.2019 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст.1 КПК України).

Зокрема, питання застосування заходів забезпечення кримінального провадження, до яких відносяться і запобіжні заходи регламентовані Главою 10 - заходи забезпечення кримінального провадження і підстави їх застосування та Главою 18 - запобіжні заходи, затримання особи Кримінального проусуального Кодексу України (надалі - КПК України).

Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обгрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує, хоча б один з ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Крім цього, згідно з положеннями ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд зобов`язані оцінити, в тому числі вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, розмір майнової шкоди, а також дані, що характеризують особу підозрюваного, обвинуваченого.

Згідно матеріалів клопотання, необхідність застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий обґрунтовує тим, що підозрюваний об`єктивно підозрюється у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, на підтвердження чого наявні зібрані органом досудового розслідування докази у кримінальному провадженні, які долучені до самого клопотання у якості додатків, у зв`язку з чим останній, будучи обізнаним з суворістю, передбаченого законом покарання за вчинене діяння, може ухилитись від слідства, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, в тому числі впливати на потерпілу, яка є неповнолітньою, а також свідків як психологічно так і фізично, з метою зміни даних ними показів на користь підозрюваного.

Водночас у силу положень частин 3 та 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі при визначенні запобіжного заходу (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються, а не просто вказати їх.

Разом з тим, хоча поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, відповідно до положень ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.

Крім цього, відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

За таких обставин, слідчий суддя дослідивши, матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри - з точки зору достатності та взаємозв`язку на даному етапі досудового розслідування, приходить до висновку, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші), а саме: копії витягу з кримінального провадження № 0000156 /а.с. 3-4/, копії протоколу про прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення /а.с. 4/, копії постанови про призначення слідчої групи /а.с. 5/, копії протоколу допиту малолітнього (неповнолітнього) потерпілого /а.с. 6-7/, копії протоколу затримання особи /а.с. 8-9/, копії протоколу обшуку /а.с. 12/, копії протоколу огляду /а.с. 13-160, копії постанови про визнання речовим доказом /а.с. 16/, повідомлення про підозру /а.с. 19/, копія медичного висновку /а.с 20/.

У судовому засіданні стороною захисту відповідно до положень ч.5 ст.132 КПК України, не було надано суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про необґрунтованість пред`явленої підозри.

Матеріалами доданими до клопотання доводиться також наявність достатніх підстав вважати, що існують наступні ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: можливі спроби переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчиняти інше кримінальне правопорушення.

Зокрема, можливість переховуватися від органів досудового слідства та суду, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення підтверджується тим, що ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні умисного особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років, у сукупності з такими обставинами як вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; вік, стан здоров`я, зокрема у матеріалах, доданих до клопотання міститься копія медичного висновку, в якому вказано, що підозрюваний придатний до утримання в умовах ІТТ /а.с. 20/, раніше не судимий, офіційно не одружений, за його словами, проживає із співмешканкою, офіційно не працює, за словами підозрюваного, має малолітню дитину, проте офіційно не значиться батьком, доказів протилежного слідчому судді не надано.

Водночас, відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

В свою чергу, оцінюючи обставини визначені п. п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному провадженні, таких як можливість переховуватися від органів досудового слідства та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, достовірність підозри, недостатність застосування менш суворого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам, слідчий суддя, з урахуванням позицію ЄСПЛ в частині, наявність певного ризику/ризиків, зокрема ризику переховуватися від органів досудового слідства та суду, має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови), Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)) вважає, що у даному конкретному випадку встановлені стороною обвинувачення ризики, обґрунтованими, оскільки вони належним чином мотивовані слідчим, прокурором та підтверджуються наявними матеріалами.

А тому, на підставі викладеного, слідчий суддя, оцінивши в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів щодо вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; не підтвердженість соціальних зв`язків підозрюваного в місці його проживання та відсутність даних щодо постійного місця проживання, відсутність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного; відсутність судимостей, не застосування до нього раніше запобіжних заходів; відсутність підозри у вчиненні іншого кримінального правопорушення; а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини, та враховуючи доведеність стороною обвинувачення обставин передбачених п.п. 1-3 ч. 3 ст. 132, п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя вважає, що дане клопотання органу досудового розслідування підлягає задоволенню як обґрунтоване.

Разом з тим, підстави для відмови у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у КПК чітко регламентовані статтею 194 КПК України, а саме - слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї ж статті і все.

Тобто, вказані стороною захисту доводи, як на підставу відмови у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного, в тому числі і в частині можливості уникнення наявним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, зокрема заявленого клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із застосування електронних засобів контролю, є необґрунтованими та такими, що не знайшли підтвердження під час розгляду даного клопотання.

Доказів того, що стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_5 не допускає тримання його під вартою слідчому судді не надано, задовільний стан здоров`я підтверджується довідкою про те, що він може триматися в умовах ІТТ /а.с. 20/, а тому слід вважати, що таких перешкод не має.

В силу п. 4 ч. 2 статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно обрати на строк 60 днів, зважаючи на складність кримінального провадження з метою надання достатньо часу для проведення слідчих (розшукових дій) відповідно до вимог ч. 2 ст. 114 КПК України та розумних строків в межах строків досудового розслідування.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Зважаючи на те, що підозрюваний був затриманий 16 травня 2019 року, то строк тримання під вартою слід обчислювати саме з 16 липня 2019 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

За приписами ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини; щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Зважаючи на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення проти статевої недоторканості особи із застосуванням насильства щодо неповнолітньої особи, то, враховуючи серйозності обставин справи, на думку слідчого судді, у даному випадку відсутні підстави для визначення застави.

Відповідно до ст.198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 1-2, 7-29, 131, 132, 176-178, 182-184, 186, 193-194,196, 203, 309, 372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

клопотання задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах шістдесяти днів.

Строк тримання під вартою обчислювати із моменту фактичного взяття під варту, тобто з 16 травня 2019 року по 14 липня 2019 року.

Будь-які твердження чи заяви підозрюваного, зроблені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення його винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, або у будь-якому іншому правопорушенні.

Ухвала слідчого судді, щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Складення повного тексту ухвали 17.05.2019.

Слідчий суддя ОСОБА_10