Справа № 190/358/19
Провадження №1-в/190/59/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2019 року м.П`ятихатки

Дніпропетровської області

П`ятихатський районний суд

Дніпропетровської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. П`ятихатки клопотання засудженого ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання на підставі вимог ч.5 ст. 72 КК України, -

встановив:

До суду надійшло клопотання від засудженого про зарахування йому строку попереднього ув`язнення з в строк не відбутого покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі в редакції закону № 838-VIII від 26.11.2015р. з 16.01.2018р. по 06.08.2018р..

Згідно ч. 5 ст. 72 КК України в редакції закону № 838-VIII від 26.11.2015р. - зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
У строк попереднього ув`язнення включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для … участі у судовому розгляді кримінального провадження.
Згідно ч.5 ст.72 КК України в редакції закону № 2046- VIII від 18.05.2017р. - попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день, ( закон набрав чинності з 21.06.2017р.)
Згідно ч.1 ст.1 З.У. « Про попереднє ув`язнення» - попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який … застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Дослідивши матеріали особової справи осудженого, судом встановлено що, 07.02.2018р. вироком Покровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_4 визнаний винним щодо вчинення кримінального правопорушення вчиненого в період з 07.12.2016р. по 09.12.2016р., за ч.1 ст.263 КК України та із застосуванням ст.71 КК України призначено покарання 3 роки 1 місяць позбавлення волі, строк відбуття покарання відраховано з дати затримання з 16.01.2018р., міра запобіжного заходу до вступу вироку в силу залишена тримання під вартою, вирок набрав законної сили 05.07.2018р.

З 06.08.2018р. ОСОБА_4 відбуває покарання в ДУ П`ятихатській ВК № 122.

Прокурор клопотання не підтримав, осуджений, представник ВК до суду не явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином, надали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність.

Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 29.08.2018р. у справі № 663/537/17 у випадку, коли станом на 20.06.2017 року особа мала право на застосування до неї положень, передбачених ст. 72 ч. 5 КК України в редакції Закону України від 26.11.2015 року № 838-VIII, відповідно до ст. 5 ч. 2 КК України відсутні підстави для застосування відносно неї положень Закону України від 18.05.2017 року № 2046-VIII, яким погіршуватиметься становище цієї особи. Вирішуючи питання про те, якою редакцією ч. 5 ст. 72 КК України належить керуватися у конкретному випадку, варто враховувати час вчинення особою діяння, як це визначено у ч. 2 і 3 ст. 4 КК України, тобто застосовувати правила дії у часі закону України про кримінальну відповідальність, а не правила дії у часі кримінального процесуального закону.
Отже, із урахуванням наведеного Закон України від 18.05.2017 року № 2046-VIIІ є таким, що іншим чином погіршує становище особи, а тому не може розповсюджуватися на кримінально-правові відносини, які виникли до набрання ним чинності, навіть за умови, якщо вони ще існують на момент набуття ним чинності.

Враховуючі встановлені обставини та вимоги норм Закону, суд приходить до висновку, що період перебування ОСОБА_4 під вартою з 16.01.2018р. до вступу вироку в силу 04.07.2018р. підлягає зарахуванню останньому в строк відбуття покарання за вироком Покровського районного суду Дніпропетровської області від 07.02.2018р., з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, в зарахуванні строку перебування в слідчому ізоляторі м. Дніпро з 05.07.2018р. по 06.08.2018р., слід відмовити, оскільки ОСОБА_4 у вказаний період перебував в установі як осуджений по якому вирок набрав законної сили.

Керуючись ст.72 КК України, ст.1 Закону України « Про попереднє ув`язнення», ст. ст. 7, 9, 537, 539 КПК України, суд
ухвалив:

Зарахувати засудженому ОСОБА_4 , строк попереднього ув`язнення з 16.01.2018р. по 04.07.2018р. в строк відбуття покарання за вироком Покровського районного суду Дніпропетровської області від 07.02.2018р., з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, в іншій частині клопотання відмовити.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області на протязі семи днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя