Справа № 682/3197/18
Провадження № 1-кп/682/176/2018
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2018 року Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні м. Славута кримінальне провадження №0000722 від 16.10.2018 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ганнопіль, Славутського району, Хмельницької області, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей та осіб похилого віку не маючого, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого, обвинуваченого за ч.1 ст.190 КК України,

в с т а н о в и в:

Досудовим розслідуванням встановлено, що 18.08.2018, близько 17:20 год., ОСОБА_4 , перебуваючи біля автобусної зупинки, розташованої за адресою: Славутський район с.Клепачі вул. Лесі Українки, побачив ОСОБА_5 , який чекав на рейсовий автобус та в руках тримав мобільний телефон. Одразу після цього у ОСОБА_4 виник умисел на заволодіння шляхом обману вищевказаним мобільним телефоном.
В подальшому, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном та обернення його на свою користь, попросив у ОСОБА_5 мобільний телефон під приводом подивитися його функції, на що потерпілий ОСОБА_5 погодився та передав йому мобільний телефон марки «ASTRO» моделі B 245, а ОСОБА_4 повідомив, що поверне телефон через декілька днів.
Відразу після того, як ОСОБА_4 , шляхом обману, незаконно заволодів мобільним телефоном марки «ASTRO» моделі B 245, вартістю 454 грн 07 коп. в якому знаходилась одна сім-картка оператора стільникового зв`язку компанії ВФ «Україна» вартістю 35 грн та одна сім-карта оператора стільникового зв`язку компанії ПрАТ «Київстар» вартістю 35 грн., на рахунках яких грошових коштів не було, не повідомляючи про обставини придбання, продав мобільний телефон з сім - картками своєму знайомому ОСОБА_6 .
Усього, внаслідок вищевказаних, умисних, протиправних дій, ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 524 грн 07 коп.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 1 ст. 190 КК України.
30.10.2018 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладено та підписано угоду про примирення, у якій викладено формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч.1 ст.190 КК України, що ніким не оспорюється, зазначено істотні для даного кримінального провадження обставини. Згідно угоди ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні цього кримінального правопорушення. Сторони погодили, що обвинувачений за ч.1 ст.190 КК України понесе покарання у виді 80 годин громадських робіт.

В угоді зазначено наслідки її укладення та затвердження, наслідки невиконання.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, у вчиненому щиро кається. Також пояснив суду, що розуміє права, надані йому законом, угоду уклав добровільно і наслідки укладання та затвердження угоди зрозумілі. Просив затвердити зазначену угоду.

Потерпілий ОСОБА_5 підтримує укладену угоду та просить її затвердити.
Прокурор, вважаючи, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги КК України та КПК України, просить її затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.
Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного:

Згідно ст.314 ч.3 п.1 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду про примирення.

Відповідно до ст.468 ч.1, ст.469 ч.3 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом встановлено, що угода про примирення за своїм змістом і порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470 КПК України, відповідає Закону про кримінальну відповідальність, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання, що передбачена санкцією ч.1 ст.190 КК України. Вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення згідно ст.12 КК України відноситься до правопорушень середньої тяжкості.

Суд переконався в тому, що угода укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Обвинуваченому роз`яснено та ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є відмова від здійснення прав, передбачених п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а саме права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а також обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст. 394 та 424 КПК України, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав призначення судом покарання, суворішого за узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди та призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою-сьомою ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення наслідків укладення угоди.

Наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України обвинуваченому зрозумілі і він не заперечує проти затвердження угоди.

Потерпілому ОСОБА_5 роз`яснено та ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст. 394 та 424 КПК України, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, не роз`яснення наслідків укладення угоди, невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою ст. 474 КПК України, та, крім того, позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення. Наслідки невиконання угоди потерпілому зрозумілі. Він не заперечує проти затвердження угоди.

Підстави для відмови у затвердженні угоди, передбачені ст.474 ч.7 КПК України, відсутні.

Міра покарання, узгоджена сторонами, є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого, відповідає вимогам закону та загальним засадам призначення покарання.

Отже, за наслідками розгляду угоди у судовому засіданні, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про примирення між обвинуваченим та потерпілим та призначення ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України і ухвалення обвинувального вироку.

Питання про речові докази слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Судові витрати у даному кримінальному провадженні слід стягнути з обвинуваченого відповідно до вимог ст. 124 КПК України.
Керуючись ст.ст.100, 124, 368 - 374, 395, 468 - 470,472, 474, 475 КПК України, ч.1 ст.190 КК України, суд

у х в а л и в:

Затвердити угоду від 30.10.2018 року про примирення, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000722.
Визнати ОСОБА_4 винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.190 КК України та призначити узгоджену сторонами міру покарання у вигляді 80 годин громадських робіт.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертизи в розмірі 572 грн.
Речовий доказ телефон марки «ASTRO» моделі B 245, сім-картку оператора стільникового зв`язку компанії ВФ «Україна», сім-карту оператора стільникового зв`язку компанії ПрАТ «Київстар» повернути потерпілому ОСОБА_5 .
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницького апеляційного суду через Славутський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1