У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31.01.2019 Справа №607/2242/19

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , на бездіяльність керівника прокуратури Тернопільської області у кримінальному провадженні № 0000207 від 20.01.2017 року, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , права та законні інтереси якого обмежуються під час досудового розслідування, звернувся до слідчого судді із скаргою на бездіяльність керівника прокуратури Тернопільської області у кримінальному провадженні № 0000207 від 20.01.2017 року.

В обґрунтування поданої скарги вказав адвокат ОСОБА_4 вказав наступне.

Слідчим відділом Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000207 від 20.01.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190, ч.4 ст.185 КК України.

Процесуальне керівництво в межах даного кримінального провадження здійснюється прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_5 .

21 грудня 2018 року прокурором ОСОБА_5 , як процесуальним керівником у даному кримінальному провадженні, прийнято постанову про визначення територіальної підслідності, згідно з якою матеріали цього кримінального провадження направлені для подальшого розслідування до іншого органу досудового розслідування - СВ Приморського ВП в м. Одеса ГУНП в Одеській області.

Скаржник вказав, що відповідно до ч.5 ст.218 КПК України спори про підслідність вирішує керівник органу прокуратури вищого рівня.

Згідно з ч.5 ст.36 КПК України Генеральний прокурор, керівник регіональної прокуратури, їх перші заступники та заступники своєю вмотивованою постановою мають право доручити здійснення досудового розслідування будь-якого кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування, у тому числі слідчому підрозділу вищого рівня в межах одного органу, у разі неефективного досудового розслідування.

Згідно з Переліком і територіальною юрисдикцією місцевих та військових прокуратур, що є додатком до Закону України «Про прокуратуру», територіальною юрисдикцією Тернопільської місцевої прокуратури є м. Тернопіль, Тернопільський і Зборівський райони.

Адвокат ОСОБА_2 вказав, що на підставі вищенаведених норм КПК України 03.01.2019 року вказана постанова прокурора ОСОБА_5 про визначення територіальної підслідності від 21.12.2018 року була оскаржена ним до прокуратури Тернопільської області шляхом подання відповідної скарги від 02.01.2019 року в інтересах осіб, права чи законні інтереси яких обмежуються під час даного досудового розслідування.

21 січня 2019 року на адресу скаржника надійшов лист заступника керівника Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_6 за №21.32/88-2-19 від 10.01.2019 року про те, що «заява», а не скарга, розглянута Тернопільською місцевою прокуратурою, а не прокуратурою Тернопільської області, і порушень чинного законодавства при прийнятті прокурором ОСОБА_5 постанови про визначення територіальної підслідності від 21.12.2018 року не встановлено.

Відповідно до п. 3 ст.17 Закону України «Про прокуратуру» заступник керівника місцевої прокуратури ОСОБА_7 по відношенню до прокурора місцевої прокуратури ОСОБА_5 , рішення якого оскаржувалось, є прокурором вищого рівня, але не є керівником органу прокуратури вищого рівня, як того вимагає п.5 ст.218 КПК України при вирішенні спорів про територіальну підслідність.

Тобто, станом на дату подання цієї скарги - 24.01.2019 року, скаржника не повідомлено про прийняте у відповідності до ч.3 ст. 110 КПК України процесуальне рішення прокуратурою Тернопільської області, яка є вищим органом прокуратури по відношенню до прокурора, рішення про визначення територіальної підслідності якого оскаржується.

Адвокат ОСОБА_4 вказав, що з огляду на отримання відповіді заступника керівника місцевої прокуратури в короткі терміни - 7 днів з моменту подання заяви до прокуратури Тернопільської області (03.01.2019 р. дата скарги, 10.01.2019 р. дата відповіді), є підстави вважати, що перевірка викладених у скарзі від 02.01.2019 року фактів проведена без матеріалів кримінального провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000207 від 20.01.2017 року.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч. 1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 п.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_3 на даний час перебуває в статусі особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, то він наділений такими ж правами на подачу скарг як підозрювані.

Із вказаних підстав адвокат ОСОБА_2 просить зобов`язати керівника прокуратури Тернопільської області розглянути скаргу від 02.01.2019 року на постанову прокурора ОСОБА_5 про визначення територіальної підслідності від 21.12.2018 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000207 від 20.01.2017 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190, ч.4 ст.185 КК України та прийняти за результатами розгляду даної скарги процесуальне рішення відповідно до п.3 ст.110 КПК України.

Слідчий суддя проаналізувавши зміст скарги та її підстави, вважає, що слід відмовити у відкритті провадження по скарзі виходячи із наступного.

Відповідно до положень п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Із змісту поданої скарги вбачається, що адвокатом ОСОБА_2 оскаржується бездіяльність керівника прокуратури Тернопільської області, яка пов`язана із не розглядом його скарги від 02.01.2019 року на постанову прокурора ОСОБА_5 про визначення територіальної підслідності від 21.12.2018 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000207 від 20.01.2017 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190, ч.4 ст.185 КК України та прийняття за результатами розгляду даної скарги процесуального рішення відповідно до п.3 ст.110 КПК України.

Із змісту положень п.1 ч.1 ст. 303 КПК України слідує, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність прокурора, яка полягає нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

На виконання вимог п.1 ч.1 ст. 303 КПК України скаржником не вказано та необґрунтовано у який строк та у якому порядку керівник прокуратури Тернопільської області зобов`язаний розглянути скаргу адвоката ОСОБА_2 на постанову прокурора ОСОБА_5 про визначення територіальної підслідності від 21.12.2018 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000207 від 20.01.2017 року.

Згідно положень п. 18 ч.1 ст. 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно положень ч.4 ст. 304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Отже, слідчий суддя вважає, що скаржником не обґрунтовано та не доведено, що зазначена у скарзі бездіяльність керівника прокуратури Тернопільської області може бути предметом оскарження відповідно до положень ч.1 ст. 303 КПК України, що є підставою для відмови у відкритті провадження по скарзі.

На підставі викладеного керуючись п. 18 ч.1 ст. 3, ст. 303, ч.4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкриті провадження по скарзі адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність керівника прокуратури Тернопільської області, яка пов`язана із не розглядом його скарги від 02.01.2019 року на постанову прокурора ОСОБА_5 про визначення територіальної підслідності від 21.12.2018 року у кримінальному провадженні №0000207 від 20.01.2017 року.

Копію ухвали направити адвокату ОСОБА_2 (м. Тернопіль, вул.. За Рудкою, 33, оф. 502).

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали .

Слідчий суддя ОСОБА_1