МИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 469/549/18
Провадження № 1-кп/480/213/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2018 року Миколаївський районний суд Миколаївської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретар судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ;

обвинуваченого ОСОБА_7 ;

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 березня 2018 року за № 0000104 за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лимани Березанського району Миколаївської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,
встановив:
Судом визнано доведеним, що 08 березня 2018 року приблизно о 17 годині (більш точного часу в ході досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження не встановлено), ОСОБА_7 , у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів, перебував у домоволодінні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , де на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин та маючи умисел на спричинення ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, умисно наніс останній приблизно три-чотири удари в обличчя кулаком правої руки, спричинивши при цьому тяжкі тілесні ушкодження, а саме: рани на спинці носа, уламкового перелому кісток та хрящів носу, черепно-мозкову травму, у вигляді епідуральної гематоми, субарахноїдальних крововиливів, які призвели до смерті ОСОБА_9 .
Під час судового розгляду прокурором у порядку, передбаченому статтею 338 КПК України, змінено обвинувачення, і викладено в обвинувальному акті, який затверджено прокурором 16 жовтня 2018 року.
Обвинувачений ОСОБА_7 , будучи допитаним у судовому засіданні, свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні, яке викладено в обвинувальному акті від 16 жовтня 2018 року, визнав у повному обсязі, каявся. ОСОБА_7 повністю погодився з обставинами викладеними в обвинувальному акті щодо вчиненого ним злочину та надав суду такі показання. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_9 вживала спиртні напої, після чого разом з ОСОБА_7 вони поїхали до магазину; спиртні напої вживали також у магазині. Приїхавши до дому, ОСОБА_9 впала біля двору з мотоцикла та сама не могла піднятися; ОСОБА_7 допоміг ОСОБА_9 піднятися, при цьому, будь-яких тілесних ушкоджень на обличчі не побачив, оскільки коли підіймав її перебував ззаду, після чого ОСОБА_7 та ОСОБА_9 пішли в хату. ОСОБА_7 разом з дітьми поїхали до матері ОСОБА_10 . Коли ОСОБА_7 приблизно о 5-6 годині вечора сам повернувся до дому то у дверях, біля порогу у прихожу, між двох дверей, його зустріла ОСОБА_9 , з якою у ОСОБА_7 розпочалася сварка через те, що він не взяв її з собою до матері. У ході вказаної сварки ОСОБА_7 наніс ОСОБА_9 три-чотири удари кулаком правої руки в лице. Внаслідок вказаних дій ОСОБА_7 у ОСОБА_9 потекла кров, у тому числі і з носа, та вона втратила свідомість десь після 2-3 удару. Коли ОСОБА_9 впала, то ОСОБА_7 ще два рази вдарив ногою під ребра, після чого перестав наносити удари. У ОСОБА_9 ОСОБА_7 бачив тілесні ушкодження, а саме: бите підборіддя та подряпини, а ще до цього, як приїхав до дому, то бачив подряпини на лиці та синці. Коли ОСОБА_9 втратила свідомість, то ОСОБА_7 взяв ковшик з водою, та рукою почав обливати ОСОБА_9 , а також тримав голову рукою та поливав її. ОСОБА_9 не могла самостійно піднятися та ОСОБА_7 взяв її під мишки, спиною до себе, та йшовши задом затягнув ОСОБА_9 у спальну кімнату на підлогу в положення лежачі на спині. ОСОБА_7 ліг спати, а коли вночі прокинувся, то відчув, що ОСОБА_9 холодна. ОСОБА_7 пішов до мами ОСОБА_10 та сказав, що вбив Ніну. ОСОБА_7 зібрався та разом з мамою викликав фельдшера та поліцію.
Окрім повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_7 , його винуватість підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме, показаннями свідків, письмовими та іншими дослідженими у судовому засіданні доказами.

Свідок ОСОБА_11 , будучи допитаною у судовому засіданні та попередженою про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань та завідомо неправдиві показання, надала суду такі показання. ОСОБА_11 працює завідувачем фельдшерсько-акушерського пункту та працює там з 1998 року; сім`ю ОСОБА_12 знає, оскільки вони є сусідами, однак знає їх як неблагополучну сім`ю, оскільки обоє з батьків пили та соціальна служба супроводжувала сім`ю, і ОСОБА_11 , за посадою, також приходила до них додому та підписувала акти та передавала соцслужбі. З померлою ОСОБА_9 свідок ОСОБА_11 була у нормальних відносинах. Взагалі, коли ОСОБА_7 та ОСОБА_9 не пили вони були ідеальною сім`єю, однак як запиває він так запиває і вона і починається бойня. ОСОБА_7 міг її бити; ОСОБА_9 ходила в синцях, то око то ніс підбите. Питання про позбавлення ОСОБА_9 батьківських прав не піднималося. З потерпілим ОСОБА_13 свідок ні в яких відносинах; вона з ним не знайома. 09 березня 2018 року, приблизно о 1 годині, ОСОБА_10 (мати обвинуваченого ОСОБА_7 ) зателефонувала свідку та попросила прийти до дому до ОСОБА_7 та подивитися, оскільки їй здається, що ОСОБА_14 вбив ОСОБА_15 . Коли ОСОБА_11 прибула до місця проживання ОСОБА_7 то побачила на подвір`ї ОСОБА_16 та ОСОБА_17 . Зайшовши до дому, ОСОБА_10 вказала свідку куди йти, та свідок ОСОБА_11 посвітила собі ліхтарем (світла в кімнаті не було) та побачила ОСОБА_9 , яка одягнута лежала на підлозі, обличчя було залито кров`ю, де очі та перенісся, однак кров була підсохша та було видні синюшні побої. Поряд була розлита вода. Вже потім, коли приїхали працівники поліції то виявилося, що кров була у коридорі, на підлозі, де ОСОБА_9 лежала, та на печі. ОСОБА_9 мала заклякання; ОСОБА_11 перевірила на шиї сонну артерію. Обвинувачений ОСОБА_7 нічого не казав свідку, а після репліки свідка про те, що ОСОБА_7 підписав собі вирок, ОСОБА_7 сказав да, а свідок ОСОБА_10 плакала. Раніше приблизно о 4-5 годині вечора свідок бачила, що ОСОБА_9 лежала в калюжі, перед домом, поряд стояв мотоцикл, та у цей момент ОСОБА_18 тільки сміявся з того, що ОСОБА_9 не може піднятися самостійно та лаявся; після чого взяв за одежу, витягнув з калюжі, та затягнув по землі у коридор. Тілесних ушкоджень на ОСОБА_9 свідок не бачила, вона була брудна, однак сама могла пересуватися.

Свідок ОСОБА_10 , будучи допитаною у судовому засіданні та попередженою про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, надала суду такі показання. Свідок ОСОБА_10 є матір`ю обвинуваченого ОСОБА_7 ; померла ОСОБА_9 була її невісткою; з потерпілим ОСОБА_9 була в ніяких стосунках, свідок знає, що це брат ОСОБА_19 . Взагалі ОСОБА_9 та ОСОБА_7 вживали алкогольні напої, але могли місяцями не пити, а потім запивали; діти весь час були з ними. Раніше, можливо раза три за рік, ОСОБА_7 бив ОСОБА_9 , оскільки раніше свідок ОСОБА_10 бачила на ній синці. Взагалі ОСОБА_7 та ОСОБА_9 жили разом 13 років. 08 березня 2018 року приблизно о 15-16 годині її привітати прийшли дві онучки разом з батьком, де був хлопчик (син ОСОБА_9 ) їй невідомо, він прийшов приблизно о 20 годині. ОСОБА_9 у той день свідок не бачила. Після чого онуки залишилися, а приблизно о 17 годині ОСОБА_7 поїхав на мотоциклі до дому. Приблизно о 12 годині ночі, у ніч з 08 на 09 березня 2018 року, до свідка до дому прийшов ОСОБА_7 та сказав, що ОСОБА_20 померла і треба викликати поліцію і швидку. Свідок ОСОБА_10 та обвинувачений ОСОБА_7 вийшли з дому свідка та пішли до медичного працівника і з нею пішли до дому. Під час розмови ОСОБА_7 сказав, що він її не вбивав, тільки вдарив кілька разів, і свідок не питала хто вбив ОСОБА_9 та що трапилося. ОСОБА_11 зайшла до будинку, подивилася на ОСОБА_9 та викликала поліцію. Свідок ОСОБА_10 бачила ОСОБА_9 , яка лежала на спині, у мокрому одязі у джинсах та светрі, на сухій підлозі, між шафою, телевізором і ліжком, у кімнаті не було лампочки та було темно; одна рука була піднята, а інша прямо, ноги одна до однієї, на обличчі ОСОБА_9 синці та рану з кров`ю на переніссі.

Свідок ОСОБА_21 , будучи допитаним у судовому засіданні та попередженим про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань та завідомо неправдиві показання, надав суду такі показання. Обвинувачений ОСОБА_7 є сусідом свідка; потерпілого ОСОБА_13 знає, оскільки вони колись працювали разом, а ОСОБА_9 була жінкою ОСОБА_7 та з усіма ними у свідка нормальні відносини. 08 березня 2018 року свідок ОСОБА_21 приблизно о 10-11 годині йшов по вулиці та побачив ОСОБА_7 , який перебував на вулиці разом з ОСОБА_22 та палили. ОСОБА_7 покликав свідка до дому та свідок, ОСОБА_18 , ОСОБА_23 та ще ОСОБА_24 , випили десь дві бутилки коньяка. Вказані особи зайшли до ОСОБА_7 до дому та разом випивали. ОСОБА_7 та ОСОБА_25 повезли ОСОБА_26 додому. Потім, свідок ОСОБА_21 разом з ОСОБА_9 вийшли палити на подвір`я. Під час розмови ОСОБА_9 показувала ребра, які були чорні та побиті руки, і сказала, що випала з мотоцикла. На обличчі тілесних ушкоджень свідок не бачив. Потім, свідок ОСОБА_21 бачив ОСОБА_9 , коли вона вже померла і лежала біля плити; лице було розбите, було як об щось вдарене; один лапоть був на ній, а інший був у прихожій кімнаті; працівників поліції свідок не застав. Свідок ОСОБА_10 покликала ОСОБА_21 допомогти вантажити небіжчика. Взагалі ОСОБА_7 міг день-два пити, а потім ще два місяці не пити.

Витягом з кримінального провадження № 0000104, відповідно до якого 09.03.2018 до ЧЧ Березанського відділення поліції Очаківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області надійшло телефонне повідомлення зі служби 102 про те, що в домоволодінні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено труп ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з ознаками насильницької смерті. В результаті виїзду слідчо-оперативної групи на місце події, було встановлено, що 08.03.2018 біля 19 години, під час спільного розпиття спиртних напоїв, між співмешканцями ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 виник конфлікт, який переріс в бійку, в ході якої ОСОБА_7 спричинив тілесні ушкодження в область голови ОСОБА_9 , від яких остання померла на місці події (т. 2 а. к. п. 1).

Відповідно до телеграми інспектора СРПП Березанського відділення поліції Очаківського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області № 471 від 09.03.2018: 09.03.2018 о 00:47 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 09.03.2018 о 00:43 за адресою: АДРЕСА_2 , труп - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Зі слів заявниці, фельдшера, чоловік вбито ОСОБА_7 , 1981 р.н., не пам`ятає, що трапилося. Більше інформації не має. Заяник: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Виїздом СОГ на місце події було встановлено, що мешканка с. Лимани, непрацююча ОСОБА_27 , 1984 р.н., за місцем мешкання в АДРЕСА_2 разом зі своїм чоловіком гр. ОСОБА_7 1981 р.н., розпивала спиртні напої та під час сварки її чоловік руками та ногами спричинив їй тілесні ушкодження від яких остання померла на місці. Труп направлено до СМЕ. Обставини події встановлюються. В порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (т. 2 а. к. п. 2).

Протоколом огляду місця події від 09.03.2018 та фототаблицею до протоколу огляду місця події від 09.03.2018 відповідно до яких, об`єктом огляду, в темний час доби, при штучному освітленні, є територія домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Вхід на територію домоволодіння здійснюється через двостворчасті металеві ворота, не оснащені замикаючими пристроями, через металеву хвіртку, оснащену замикаючими засобами металевим засовом. За хвірткою знаходиться заасфальтована частина подвір`я. В чотирьох метрах від хвіртки на вказаній частині подвір`я знаходиться мотоцикл МТ-11 Днепр, чорного кольору, без люльки, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , зліва від заднього колеса якого, в 50 см на заасфальтованій частині подвір`я виявлено багаточисленні плями бурого кольору, ззовні схожі на кров, розміром від 0,1см?0,1см до 7 см?2см, з яких зроблено змиви на ватний тампон, який поміщено в паперовий конверт Бірка №1, скріплений підписами понятих, слідчого, печаткою і вилучається. Далі до входу, в чотирьох метрах від мотоцикла, знаходиться одноповерхова кам`яна будівля житлового будинку домоволодіння, дах якого вкритий листами шиферу, вхід до будинку здійснюється через одностворчасті дерев`яні двері, оснащені металевими кільцями для поміщення навісного замка. На момент огляду вхідні двері без видимих пошкоджень в положенні відчинено, за якими знаходиться приміщення № 1, розміром 5м?4м, в якому з права на ліво знаходяться: дерев`яна шафа з одягом, дерев`яний сервант з інструментами, одностворчасті дерев`яні двері без замикаючих пристроїв, без видимих пошкоджень, в положенні відчинено, перед якими на підлозі виявлено багаточисельні плями бурого кольору ззовні схожі на кров, з яких зроблено змиви на ватний тампон, який поміщено у паперовий конверт Бірка №2, скріплений підписами понятих, слідчого, печаткою і вилучається як і конверт Бірка №1 до Березанського ВП.
Далі, по ходу до приміщення № 1, знаходиться дерев`яний стіл з посудом, банками і пральна машина, газова плита зі сковорідкою, табурет, 2 каструлі, бензопила, вікно без видимих пошкоджень, вішалка з одягом. За дверима, перед якими виявлено плями бурого кольору, знаходиться приміщення № 2, в якому розміром 3м?3м, з права на ліво знаходяться: односворчасті дерев`яні двері, без запираючих пристроїв, без видимих пошкоджень, в положенні відкрито, які ведуть до приміщення № 3, стілець, вішалка з одягом, одностворчасті дерев`яні двері без запираючих засобів, без видимих пошкоджень в положенні відчинено, які ведуть до приміщення № 4, дерев`яна тумба з посудом, дерев`яна полка з засобами гігієни, 2 дерев`яних стола-тумби на яких знаходиться посуд. На підлозі приміщення № 2 виявлено багаточисленні плями бурого кольору, ззовні схожі на кров, з яких зроблено змиви на ватний тампон, який поміщено у паперовий конверт Бірка №3, скріплений підписами понятих, слідчого, печаткою і вилучається до Березанського ВП.
У приміщенні № 3, розміром 6м?4м, з права на ліво знаходяться: дерев`яна шафа, стіл кухонний, на якому знаходиться посуд, плитка, кухонний стіл, на якому знаходиться посуд, засіб для миття посуду, стілець, відро, вікно без видимих пошкоджень, телевізор LG, лавка з посудом, духовка, металеве панцирне ліжко, на якому знаходиться одяг, 3 стільця, холодильник NORD.
В приміщенні № 4, розміром 3м?3м, знаходиться з ліва на право: дерев`яне ліжко з одягом, ліжко з постільною білизною, дерев`яний стіл з документами, учнівськими зошитами, порожній двірний пройом, який веде до приміщення №5, піч, на передній частині якої виявлено пляму бурого кольору, ззовні схожу на кров, розміром 9см?5см. Біля правої стінки печі, на підлозі, в 35 см від вхідних дверей до приміщення № 4 виявлено плями бурого кольору, ззовні схожі на кров, багаточисленні, розміром від 0,1 см до 7?1см, з яких зроблено змиви на ватний тампон, який поміщено у паперовий конверт Бірка №4, скріплений підписом понятих, слідчого, печаткою і вилучається до Березанського ВП.
На печі виявлено металеву кочергу, яку вилучено до спеціального поліетиленового пакету, який прошитий з супровідним листом Бірка №5, скріплений підписами понятих, слідчого, печаткою і вилучається до Березанського ВП.
Також, на столі, у приміщенні № 4 виявлено мобільний телефон Ergo, який вилучається до паперового конверту Бірка №6, скріплений підписами понятих, слідчого, печаткою і вилучається до Березанського ВП. Також, біля печі, в приміщенні № 4, в металевому тазу, виявлено фрагмент жіночого одягу, пропитаний речовиною бурого кольору, ззовні схожого на кров, який вилучається до спеціального пакету № 4393669 і вилучається до Березанського ВП.
У приміщенні № 5, розміром 6м?4м, з права на ліво знаходяться: дитяче ліжко з постільною білизною, тумба з телевізором Supra, стіл на якому знаходиться супутниковий ресивер, табурет, перевернутий табурет, дерев`яна шафа з одягом і металеве ліжко з постільною білизною і одягом.
На підлозі, біля столу і телевізора, виявлено труп ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Труп ОСОБА_9 знаходиться на спині, нижні кінцівки витягнуті, ліва верхня кінцівка зігнута у ліктьовому суглобі, права витягнута вздовж тіла. Труп вдягнутий у: джинси бардові, які стягнуті до рівня нижньої третини стегон; лосини сірого кольору, труси бордового кольору, кофту сірого кольору, рожеві носки бавовняні, ліва калоша.
На тілі трупу ОСОБА_9 маються тілесні ушкодження: в області обличчя рясне пошкодження темно-червоного кольору, в`язкої консистенції, схожої на кров. В отворах носу мається підсохла речовина, схожа на кров. М`які ділянки голови волосистої частини голови набряклі. Визначити цілісність кісток черепу не є можливим. На спинці носа, в області підборіддя маються дві рани, розташовані горизонтально та вертикально, з нерівними осадженими краями, в кінці ран заокруглені, з наявністю міжтканинних перетинів, розміром 0,2?4,5см та 0,3?4см відповідно.
При пальпації кісток носу відмічається патологічна рухливість кісткових відламків. У з`єднуваних оболонках очей маються як вогнищеві так і крапкові крововиливи. В лобній області з ліва та з права, в лівій та правій параорбітальній ділянках, в лівій та правій виличних ділянках, лівій та правій щочній ділянці, в ділянці кута нижньої щелепи, зліва, маються ссадна, у кількості близько 18, овальної продовговатої форми, які місцями зливаються між собою, розміром від 0,1?0,8см, 0,8?11см, аналогічних характеристик маються садна в ділянці як по передній так і по задній поверхні грудної клітини. В ділянці обличчя маються чисельні синці овальної та неправильної продовговатої форми, розміром від 0,2?0,5 см до 4,5?6 см. Також маються синці в ділянці верхніх кінцівок та передньої поверхні грудної клітини. На слизовій оболонці верхньої та нижньої губи маються крововиливи на фоні яких маються поверхневі розриви слизової оболонки (т. 2 а. к. п. 3-22).
Під час проведення огляду місця події 09.03.2018 було вилучено: змив речовини бурого кольору (пакет № 2), змив речовини бурого кольору (пакет № 4), змив речовини бурого кольору (пакет № 3), жіноча майка (експертний пакет 4393669), жіночі штани (поліетиленовий пакет № 8), сорочка (експертний пакет 4393670), змив речовини бурого кольору (пакет № 1), зразок крові ОСОБА_7 (паперовий згорток) та постановою заступника начальника СВ Березанського ВП ОВП ГУНП в Миколаївській області від 06.04.2018 визнано речовими доказами та передано за квитанцією № 557 до камери зберігання речових доказів Березанського ВП Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області (т. 2 а. к. п. 28; 29).
Також, речовими доказами у кримінальному провадженні визнано водний змив з лівої руки затриманого, який поміщено до паперового пакету № 3-А; водний змив з правої руки затриманого, який поміщено до паперового пакету № 4-А, металева кочерга, яка поміщена до пакету № 5 (а. к.п. 30; 31).
Відповідно до протоколу отримання зразків для проведення експертизи від 09.03.2018 об 11 годині 20 хвилин з вени лівої руки ОСОБА_7 взято зразки крові, які поміщені до пакетів № 5, 6, які підписані та опечатані слідчим; відбитки пальців рук, які поміщені до паперового пакету № 7 (т. 2 а. к. п. 23-24).
09 березня 2018 року ОСОБА_7 оглянутий лікарем хірургом та виявлено забій правої кисті (т. 2 а. к. п. 27).
Згідно з витягом з єдиного реєстру досудових № 0000104 від 09.03.2018 09.03.2018 до ЧЧ Березанського відділення поліції Очаківського відділу Головного управління Національної поліції в Миколаївській області надійшло телефонне повідомлення зі служби 102 про те, що в домоволодінні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено труп ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з ознаками насильницької смерті. В результаті виїзду слідчо-оперативної групи на місце події, було встановлено, що 08.03.2018 біля 19 години, під час спільного розпиття спиртних напоїв, між співмешканцями ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виник конфлікт, який переріс в бійку, в ході якої ОСОБА_7 спричинив тілесні ушкодження в область голови ОСОБА_9 , від яких остання померла на місці події. Особа, яку повідомлено про підозру ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (т. 2 а. к. п. 25-26).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 03.05.2018, відеозапис проведення слідчого експерименту переглянуто у судовому засіданні, відповідно до якого ОСОБА_7 , за участю захисника ОСОБА_8 , у присутності понятих ОСОБА_28 та ОСОБА_29 , добровільно, без будь-якого примусу виклав обставини нанесення 08 березня 2018 року тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_9 . За пропозицією слідчого відтворити обстановку ОСОБА_7 погодився та учасники проведення слідчого експерименту прослідували до буд. АДРЕСА_1 . Прибувши на місце ОСОБА_7 пояснив, що 08.03.2018 приблизно о 14 годині на власному мотоциклі до свого домоволодіння привіз дружину ОСОБА_9 , яка, як і він, у той момент перебувала у стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_9 впала з мотоциклу та вдарилася обличчям об землю ( ОСОБА_7 вказав на місце падіння ОСОБА_9 з мотоциклу). Після цього ОСОБА_7 відвіз дітей до своєї матері, а ОСОБА_9 залишилася вдома. Приїхавши вночі до дому у ОСОБА_7 сталася сварка з ОСОБА_9 , у прихожій, в ході якої ОСОБА_7 кулаком правої руки наніс близько двох ударів в область перенісся ОСОБА_9 , яка від цього впала на підлогу, на спину, та втратила свідомість (вказані дії показані на статисті). Далі, ОСОБА_7 показав, як він за допомогою ковша з водою приводив до тями ОСОБА_9 . Потім, ОСОБА_7 не пам`ятає як ОСОБА_9 опинилася в іншому місці, але вказав на місце, де знайшов ОСОБА_9 вночі, в іншій кімнаті на підлозі у положенні на спині (т. 2 а. к. п. 33-37).
Вказані докази, надані стороною обвинувачення, з огляду на положення ч. 1 ст. 94 КПК України є належними, допустимими і достовірними.

Відповідно до висновку експерта № 720, експертиза розпочата 09.03.2018 о 12 годині 45 хвилин і закінчена 19.04.2018, проведена на підставі постанови заступника начальника-начальника слідчого відділення Березанського відділення поліції Очаківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_30 , смерть гр. ОСОБА_9 настала від механічної асфіксії в результаті аспірації кров`ю дихальних шляхів на тлі уламкового перелому кісток та хрящів носу, що підтверджується, наявністю підсохлої крові в отворах носу та в ротовій порожнині, крапковими крововиливами в сполучних оболонках очей, на поверхні легень та серця, рідким станом крові в порожнинах серця та великих судин, емфіземою легень, наявністю крові в просвіті трахеї та бронхів, а також даними судово-гістологічного дослідженнями шматочків внутрішніх органів.
При судово-медичному дослідженні трупа виявлено тілесні ушкодження у вигляді синців, саден в області голови, рани на спинці носа, уламкового перелому кісток та хрящів носу, крововиливів в м`які покрови голови зі сторони їх внутрішньої поверхні, епідуральної гематоми, субарахноїдальних крововиливів, синців в області верхніх кінцівок, локальних переломів ребер по правій та лівій середньо-ключичним лініям, крововиливів в місцях переломів.
Усі вищевказані тілесні ушкодження прижиттєві, на що вказує наявність крововиливів в місцях переломів і утворилися від неодноразової дії тупих твердих предметів незадовго до настання смерті.
За ступенем тяжкості тілесні ушкодження у вигляді рани на спинці носу, уламкового перелому кісток та хрящів носу, які привели до аспірації кров`ю дихальних шляхів на тлі черепно-мозкової травми у вигляді епідуральної гематоми та субарахноїдальних крововиливів мають ознаки тяжких тілесних пошкоджень та перебувають в прямому причинному зв`язку з настанням смерті.
За ступенем тяжкості тілесні ушкодження у вигляді садна та рани на підборідді, синців в області верхніх кінцівок стосовно живих осіб мають ознаки легких тілесних ушкоджень і в причинному зв`язку з настанням смерті не перебувають.
За ступенем тяжкості тілесні ушкодження у вигляді переломів ребер, крововиливів в місцях переломів стосовно живих осіб мають ознаки пошкоджень середнього ступеню тяжкості і в причинному зв`язку з настанням смерті не перебувають.
Малоймовірно, що після отримання тілесних ушкоджень потерпіла могла самостійно пересуватись.
При судово-медичному дослідженні будь-яких тілесних ушкоджень, які б вказували на можливу боротьбу та самозахист, не виявлено.
Не виключено, що в разі надання потерпілій своєчасної кваліфікованої медичної допомоги, життя останньої могло бути збережено.
Малоймовірно, що виявлені тілесні ушкодження утворились при падінні потерпілої з положення стоячи з послідуючим ударом о тверде покриття землі.
Ступінь наявності трупних явищ свідчить про те, що з моменту смерті і до моменту дослідження трупа пройшло близько 10-14-ти годин.
При судово-токсикологічному дослідженні крові від трупа ОСОБА_9 виявлений етиловий спирт у концентрації 3.19 проміле, що стосовно до живих осіб може відповідати тяжкому ступеню алкогольного сп`яніння.
При судово-імунологічному дослідженні встановлено: кров ОСОБА_9 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВО (т. 2 а. к. п. 32, 38-43).

Висновком експерта № 251 від 24.05.2018, який проведений за постановою прокурора Березанського відділення Миколаївської місцевої прокуратури № 1 Миколаївської області ОСОБА_6 , з ілюстративною таблицею до нього та таблицею результатів дослідження встановлено генетичні ознаки зразка крові підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (об`єкт № 1) (т. 2 а. к. п. 57, 58-64).

Відповідно до висновку експерта № 120, експертиза, яка призначена постановою заступника начальника слідчого відділення Березанського відділення поліції Очаківського відділу поліції Головного управління Національної поліції ОСОБА_31 , почата 14.03.2018 та закінчена 30.03.2018, на підставі даних судово-медичного дослідження речових доказів встановлено, що кров ОСОБА_9 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВО. Кров ОСОБА_7 відноситься до групи АВ ізосерологічної системи АВО. На жіночій майці, наданій на експертизу, знайдена кров людини, при серологічному дослідженні якої виявлені антигени А і В ізосерологічної системи АВО. Походження крові не виключається від особи (осіб) в групову приналежність якого (яких) входять указані антигени, у тому числі від ОСОБА_9 та ОСОБА_7 (т. 2 а. к. п. 67; 68-71).

Висновком експерта № 116, який проведений за постановою заступника начальника слідчого відділення Березанського відділення поліції Очаківського відділу поліції Головного управління Національної поліції ОСОБА_32 , експертиза почата 14.03.2018 та закінчена 29.03.2018, встановлено, що кров ОСОБА_9 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВО. Кров ОСОБА_7 відноситься до групи АВ ізосерологічної системи АВО. На ватному тампоні (змиві), наданому на експертизу, знайдена кров людини. При серологічному дослідженні виявлен антиген А ізосерологічної системи АВО. Походження крові не виключається від особи (осіб) з групою А з ізогемаглютиніном анти-В в тому числі від ОСОБА_9 і виключається від ОСОБА_7 (т. 2 а. к. п. 72, 73-75).

Відповідно до висновку експерта № 117, експертиза, яка призначена постановою заступника начальника слідчого відділення Березанського відділення поліції Очаківського відділу поліції Головного управління Національної поліції ОСОБА_32 , почата 14.03.2018 та закінчена 29.03.2018, кров ОСОБА_9 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВО. Кров ОСОБА_7 відноситься до групи АВ ізосерологічної системи АВО. На ватному тампоні зі змивом, наданому на експертизу, знайдена кров людини, при серологічному дослідженні якої виявлений антиген А ізосерологічної системи АВО. Походження крові не виключається від особи (осіб) з групою А з ізогемаглютиніном анти-В, в тому числі від ОСОБА_9 та виключається від ОСОБА_7 (т. 2 а. к. п. 76, 77-79).

Висновком експерта № 118, який проведений за постановою заступника начальника слідчого відділення Березанського відділення поліції Очаківського відділу поліції Головного управління Національної поліції ОСОБА_32 , експертиза почата 14.03.2018 та закінчена 03.04.2018, встановлено, що кров ОСОБА_9 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВО. Кров ОСОБА_7 відноситься до групи АВ ізосерологічної системи АВО. На фрагменті вати (змиві), наданому на експертизу, знайдена кров людини, при серологічному дослідженні якої, виявлено антиген А сумісно з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВО. Походження крові не виключається від особи/осіб/ групи А з ізогемаглютиніном анти-В, у тому числі від ОСОБА_9 та виключається від ОСОБА_7 (т. 2 а. к. п. 80, 81-83).

Відповідно до висновку експерта № 119, експертиза, яка призначена постановою заступника начальника слідчого відділення Березанського відділення поліції Очаківського відділу поліції Головного управління Національної поліції ОСОБА_32 , почата 14.03.2018 та закінчена 04.04.2018, кров ОСОБА_9 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВО. Кров ОСОБА_7 відноситься до групи АВ ізосерологічної системи АВО. На фрагменті вати (змиві), наданому на експертизу, знайдена кров людини, при серологічному дослідженні якої, виявлені антигени А і В ізосерологічної системи АВО. Походження крові не виключається від особи /осіб/ в групову приналежність якої /яких/ входяться дані антигени, у тому числі від ОСОБА_9 та ОСОБА_7 (т. 2 а. к. п. 84, 85-87).

Висновком експерта № 115, який проведений за постановою заступника начальника слідчого відділення Березанського відділення поліції Очаківського відділу поліції Головного управління Національної поліції ОСОБА_32 , експертиза почата 13.03.2018 та закінчена 13.03.2018, встановлено, що кров ОСОБА_7 відноситься до групи АВ ізосерологічної системи АВО (т. 2 а. к. п. 88, 89-91).

Відповідно до висновку експерта № 121, експертиза, яка призначена постановою заступника начальника слідчого відділення Березанського відділення поліції Очаківського відділу поліції Головного управління Національної поліції ОСОБА_32 , почата 14.03.2018 та закінчена 29.03.2018, кров ОСОБА_9 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВО. Кров ОСОБА_7 відноситься до групи АВ ізосерологічної системи АВО.
На сорочці, наданій на експертизу, знайдена кров людини, при серологічному дослідженні якої, виявлений антигени А ізосерологічної системи АВО.
Походження крові не виключається від особи /осіб/ з групою А з ізогемаглютиніном анти-В, у тому числі від ОСОБА_9 і виключається від ОСОБА_7 (т. 2 а. к. п. 92, 93-96).

Висновком експерта № 136, який проведений за постановою заступника начальника слідчого відділення Березанського відділення поліції Очаківського відділу поліції Головного управління Національної поліції ОСОБА_32 , експертиза почата 16.03.2018 та закінчена 30.03.2018, встановлено, що кров ОСОБА_9 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВО. Кров ОСОБА_7 відноситься до групи АВ ізосерологічної системи АВО. На штанах, наданих на експертизу, знайдена кров людини, при серологічному дослідженні якої, виявлений антигени А системи АВО. Походження крові не виключається від особи (осіб) групи А з ізогемаглютиніном анти-В, у тому числі від ОСОБА_9 та виключається від ОСОБА_7 (т. 2 а. к. п. 97, 98-101).

Відповідно до висновку експерта № 43/ц, експертиза, яка призначена постановою заступника начальника слідчого відділення Березанського відділення поліції Очаківського відділу поліції Головного управління Національної поліції ОСОБА_32 , почата 13.03.2018 та закінчена 23.03.2018, в змивах з обох рук підозрюваного ОСОБА_7 (об 1, 2) знайдені епітальні клітини, встановити статеву належність яких не представляється можливим із-за відсутності в них ядер. Кров в об. 1, 2 не виявлена (т. 2 а. к. п. 102, 103-106).

Висновком експерта № 44/ц, який проведений за постановою заступника начальника слідчого відділення Березанського відділення поліції Очаківського відділу поліції Головного управління Національної поліції ОСОБА_32 , експертиза почата 13.03.2018 та закінчена 26.03.2018, встановлено, що кров потерпілої ОСОБА_9 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВО (акт судово-медичного дослідження зразка крові № 83 12.03.2018, проведеного у судово-імунологічному відділенні МОБ СМЕ). Кров підозрюваного ОСОБА_7 відноситься до групи АВ ізосерологічної системи АВО (висновок експерта № 115 від 13.03.2018 експертизи речових доказів, проведеної у відділенні судово-медичної імунології МОБСМЕ).
При дослідженні представлених нігтьових зрізів ОСОБА_7 (об. 1, 2) виявлені кров та епітеліальні клітини людини. Статеву належність епітеліальних клітин встановити не представляється можливим із-за відсутності в них достатньої кількості ядер, придатних для цитологічного обліку. При серологічному дослідженні слідів крові по ізосерологічній системі АВО виявлений антиген А, походження якого не виключається від особи (осіб) в групову характеристику якої (яких) входить виявлений антиген, у тому числі від ОСОБА_9 .
В піднігтьовому вмісті об. 1, 2 мікронакладення та мікроволокна не виявлені (т. 2 а. к. п. 108, 109-113).

Відповідно до висновку експерта № 467, експертиза, яка призначена постановою прокурора Березанського відділу Миколаївської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_6 , від 31.07.2018, ілюстративної таблиці та таблиць результатів дослідження, встановлено генетичні ознаки крові та клітин з ядрами у піднігтьовому вмісті нігтьових зрізів з правої руки ОСОБА_7 (об`єкт № 2). Генетичні ознаки крові та клітин з ядрами у піднігтьовому вмісті нігтьових зрізів з лівої руки ОСОБА_7 (об`єкт № 1) та у витяжках об 1,2 (об`єкти № № 3, 4) не встановлено, у зв`язку з недостатньою кількістю біологічного матеріалу. Генетичні ознаки крові та клітин з ядрами у піднігтьовому вмісті нігтьових зрізів з правої руки ОСОБА_7 (об`єкт № 2) є змішаними та містять генетичні ознаки ОСОБА_7 та ОСОБА_9 (т. 2 а. к. п. 114-115; 116-129).

Висновком експерта № 47/ц, який проведений за постановою заступника начальника слідчого відділення Березанського відділення поліції Очаківського відділу поліції Головного управління Національної поліції ОСОБА_32 , експертиза почата 15.03.2018 та закінчена 28.03.2018, встановлено, що кров потерпілої ОСОБА_9 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВО (акт судово-медичного дослідження зразка крові № 83 12.03.2018, проведеного у судово-імунологічному відділенні МОБ СМЕ). Кров підозрюваного ОСОБА_7 відноситься до групи АВ ізосерологічної системи АВО (висновок експерта № 115 від 13.03.2018 експертизи речових доказів, проведеної у відділенні судово-медичної імунології МОБСМЕ).
В піднігтьовому вмісті правої руки потерпілої ОСОБА_9 знайдена кров чоловічої генетичної статі (об. 1). При серологічному дослідженні виявлені антигени А і В системи АВО, походження яких не виключається від чоловіка, в групову характеристику якого вони входять, у тому числі від підозрюваного ОСОБА_7 . Однак не можна категорично виключити походження антигену А за рахунок домішку крові потерпілої ОСОБА_9 .
В піднігтьовому вмісті лівої руки потерпілої ОСОБА_9 знайдена кров людини (об. 2). При серологічному дослідженні виявлений антиген А системи АВО, походження якого не виключається від самої ОСОБА_9 .
Статеву належність епітеліальних клітин у піднгітьовому вмісті двох рук ОСОБА_9 встановити не вдалося із-за недостатньої кількості (об.1) і відсутності (об. 2) придатних для обліку клітин в препаратах.
В піднігтьовому вмісті двох рук потерпілої ОСОБА_9 мікрочастини і мікроволокна не знайдені (т. 2 а. к. п. 132, 133-137).

Відповідно до висновку експерта № 466, експертиза, яка призначена постановою прокурора Березанського відділу Миколаївської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_6 , від 01.08.2018, ілюстративної таблиці та таблиць результатів дослідження, встановлено генетичні ознаки зразка крові ОСОБА_9 (об`єкт №1). Встановлено генетичні ознаки крові у піднігтьовому вмісті фрагментів зрізів нігтьових пластин лівої та правої руки потерпілої ОСОБА_9 (об`єкти № № 2, 3). Генетичні ознаки крові у витяжках з об. 1, 2 (об`єкти № № 4, 5) не встановлено, у зв`язку з недостатньою кількістю біологічного матеріалу. Генетичні ознаки крові у піднігтьовому вмісті фрагментів зрізів нігтьових пластин лівої та правої руки потерпілої ОСОБА_9 (об`єкти № № 2, 3) збігаються між собою, збігаються з генетичними ознаками зразка крові потерпілої ОСОБА_9 та не збігаються з генетичними ознаками зразка крові підозрюваного ОСОБА_7 (т. 2 а. к. п. 138-139; 140-153).
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 94 КПК України жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Частиною 10 статті 101 КПК України встановлено, що висновок експерта не є обов`язковим для особи або органу, яка здійснює провадження, але незгода з висновком експерта повинна бути вмотивована у відповідних постанові, ухвалі, вироку.
Вказані висновки експертів є повними, із наданням чітких відповідей на поставлені запитання, об`єктивними та науково обґрунтованими та такими, що узгоджуються по змісту з іншими доказами у кримінальному провадженні, а тому суд вважає їх належними, допустимими та достовірними, і такими, що доводять винуватість обвинуваченого у вчиненні злочину.
Крім цього, суд бере до уваги та кладе в основу обвинувального вироку у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 показання обвинуваченого ОСОБА_7 , якому безпосередньо відомі обставини завдання ОСОБА_9 тяжких тілесних ушкоджень, надані ним у присутності його захисника, без будь-якого примусу та тиску в судовому засіданні, які також узгоджуються з показаннями свідків та підтверджені іншими дослідженими у судовому засіданні доказами, у тому числі висновками експертів, щодо часу та способу вчиненні кримінального правопорушення, механізму, локалізації та тяжкості отриманих ОСОБА_9 тілесних ушкоджень та щодо генетичних ознак, групової та статевої належності крові та змивів обвинуваченого ОСОБА_7 та померлої ОСОБА_9 , а тому суд вважає їх достовірними.
У той же час суд критично ставиться до показань обвинуваченого ОСОБА_7 , у тому числі і повідомлені ним під час проведення слідчого експерименту 03 травня 2018 року, у тій частині, що він не пам`ятає своїх дій після нанесення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , через те, що був п`яний, які хоч і підтверджені показанням свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_21 щодо вживання останнім спиртних напоїв, однак спростовані письмовими документами, оскільки відповідно до результату токсикологічного дослідження № 1614/480 від 15.03.2018 (т. 2 а. к. п. 162) у крові ОСОБА_7 , взятої 09.03.2018 об 11 годині 30 хвилин, етанолу не виявлено, однак виявлені канабіноїди.
Частинами 1, 2 статті 23 КПК України передбачено, що суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.
Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим Кодексом.
У судовому засіданні, під час допиту, свідок ОСОБА_11 надавала показання щодо тих обставин, свідком яких вона була, а також відомості які їй стали відомі від сусідки ОСОБА_33 .
Частиною 1 статті 97 КПК України визначено, що показаннями з чужих слів є висловлювання, здійснене в усній, письмовій або іншій формі, щодо певного факту, яке ґрунтується на поясненні іншої особи.
Сторони кримінального провадження з клопотанням про виклик та допит як свідка ОСОБА_33 до суду не зверталися; підстав визначених ч. 3 ст. 97 КПК України, які б унеможливлювали допит свідка у судовому засіданні не встановлено; показання вказаної особи судом безпосередньо не сприймалися, а тому, суд вважає, показання свідка ОСОБА_11 , щодо тих обставин, які їй відомі зі слів ОСОБА_34 недопустимим доказом, а тому не бере їх до уваги.
Суд бере до уваги показання свідка ОСОБА_11 , з урахуванням особливостей викладених вище, свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_21 , які не були безпосередніми учасниками події злочину, однак їм відомі інші обставини вчинення кримінального правопорушення, і їх показання в цій частині є послідовними та узгоджуються між собою, а також з документами, наданими сторонами, і не суперечать ним, а тому суд вважає їх правдивими та достовірними.
У пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи № 2 від 07.02.2003 роз`яснено, що для відмежування умисного вбивства від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого (ч. 2 ст. 121 КК), суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки.
Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до її настання характеризується необережністю.
Ураховуючи вище викладене, а також приймаючи до уваги те, що ОСОБА_7 в ході раптової побутової словесної сварки зі своєю співмешканкою ОСОБА_9 , з якою він раніше вже вчиняв сварки у стані алкогольного сп`яніння, в ході яких своїх дій та поведінки обвинувачений не контролював, що виражалося у тому числі у нанесенні ушкоджень ОСОБА_9 , наніс останній три-чотири удари кулаком в обличчя, тобто заздалегідь не заготовленими чи спеціально пристосованими знаряддями та припинив свої протиправні дії коли зрозумів, що ОСОБА_9 втратила свідомість, після чого намагався водою повернути її до тями, суд вважає, що в сукупності викладені обставини вказують на наявність у ОСОБА_7 умислу спрямованого на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , а психічне ставлення ОСОБА_7 до настання смерті потерпілої ОСОБА_9 характеризується необережністю, оскільки наносячи удари кулаком в особливо важливий орган голову, які припали на перенісся, що задіяно у органах дихання людини, міг передбачити наслідки таких дій, однак легковажно розраховував на їх відведення, як і було раніше, коли він наносив їй тілесні ушкодження.
Отже, ОСОБА_7 хоча і не передбачав настання смерті ОСОБА_9 , однак повинен був і міг передбачити такі наслідки своїх дій. Крім цього, сам обвинувачений в судовому засіданні наголошував на тому, що наміру вбивати ОСОБА_9 він не мав, а тому і намагався привести її до тями, а після пішов до матері просити про допомогу. Також, свідок ОСОБА_10 вказувала на те, що 09 березня 2018 року, коли вона розмовляла з сином обвинуваченим ОСОБА_7 у ніч події кримінального правопорушення, він вказував на те, що не вбивав ОСОБА_35 , а тільки вдарив.
У той же час наявний причинний зв`язок між протиправними діями ОСОБА_7 , які виразилися у спричиненні ОСОБА_9 тяжких тілесних ушкоджень та настанням смерті останньої.
Випадання ОСОБА_9 з мотоциклу за кілька днів до смерті, а також падіння ОСОБА_9 з мотоциклу, на асфальтову поверхню, у причинному зв`язку з настанням смерті не перебувають, оскільки з показань свідка ОСОБА_21 вбачається, що ОСОБА_9 08 березня 2018 року вже показувала йому ребра, які були чорного кольору та сказала, що впала з мотоцикла. Також це підтверджено і висновком експерта № 720, відповідно до якого за ступенем тяжкості тілесні ушкодження у вигляді переломів ребер, крововиливів в місцях переломів стосовно живих осіб мають ознаки пошкоджень середнього ступеню тяжкості і в причинному зв`язку з настанням смерті не перебувають.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 грудня 2006 року передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Згідно з положеннями статті 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1650, яка ратифікована Україною 17.07.1997 відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», та яка набрала чинності для України 11.09.1997, право кожного на життя охороняється законом. Нікого не може бути умисно позбавлено життя інакше ніж на виконання смертного вироку суду, винесеного після визнання його винним у вчиненні злочину, за який закон передбачає таке покарання.
Позбавлення життя не розглядається як таке, що вчинене на порушення цієї статті, якщо воно є наслідком виключно необхідного застосування сили:
a) для захисту будь-якої особи від незаконного насильства;
b) для здійснення законного арешту або для запобігання втечі особи, яку законно тримають під вартою;
c) при вчиненні правомірних дій для придушення заворушення або повстання.
Відповідно до частини 5 статті 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Згідно з положеннями п. 41 рішення Європейського суду з прав людини у справі Федорченко та Лозенко проти України від 20 вересня 2012 року, яке набуло статусу остаточного 20.12.2012, суд нагадує, що стаття 2 Конвенції покладає на державу обов`язок забезпечити право на життя через запровадження ефективних кримінально-правових норм, спрямованих на попередження вчинення злочинів проти особи та підкріплених правоохоронною системою для запобігання, припинення та покарання за порушення цих норм. Ця стаття також опосередковано вимагає ефективного офіційного розслідування фактів вбивства особи. Обов`язок проводити таке розслідування виникає в усіх випадках вбивства або смерті за підозрілих обставин, незважаючи нате, чи є злочинці приватними особами, представниками держави чи невстановленими особами (див. рішення у справах «Ангелова та Ілієв проти Болгарії»(Angelova and Iliev v. Bulgaria), заява № 55523/00, п. 94, від 26 липня 2007 року, та «Ранцев проти Кіпру та Росії» (Rantsev v. Cyprus and Russia), заява № 25965/04, п. 232, ECHR 2010 (витяги).
Слідство повинно бути ефективним у тому розумінні, що воно має бути спроможним забезпечити встановлення відповідних фактів і покарання винних осіб. Державні органи повинні були вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які стосувались події. Висновки слідства повинні ґрунтуватися на ретельному та безсторонньому аналізі всіх відповідних елементів. Крім того, вимоги статті 2 Конвенції поширюються не тільки на офіційне розслідування. Так, якщо доходить до розгляду справи у національних судах, провадження в цілому, включаючи судовий розгляд, повинно задовольняти вимоги позитивного обов`язку щодо захисту життя особи за допомогою закону. Хоча не існує категоричної вимоги щодо того, щоб усі справи закінчувалися засудженням або постановленням вироку, будь-який недолік слідства, який ставить під загрозу його здатність відтворити обставини справи або встановити винну особу, найімовірніше, суперечитиме вимозі ефективності. Національні суди за жодних обставин не повинні залишати безкарними правопорушення, пов`язані із загрозою життю осіб (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Мойсеєв проти Польщі» (Mojsiejew v. Poland), заява № 11818/02, п. 53, від 24 березня 2009 року, та «Есат Байрам проти Туреччини» (Esat Bayram v. Turkey), заява № 75535/01, п. 47, від 26 травня 2009 року).
Для того, щоб розслідування було ефективним, особи, що здійснюють його, повинні бути незалежними та безсторонніми як з юридичної, так і з практичної точок зору. Це означає не тільки відсутність ієрархічного підпорядкування або інституційного зв`язку з особами, причетними до події, а й також незалежність при вчиненні дій. Ефективне розслідування, що вимагається за статтею 2 Конвенції, слугує підтриманню довіри громадян до здатності державних органів забезпечити верховенство права, запобігти будь-яким проявам змови у вчиненні незаконних дій або терпимості до них, а у випадках, коли причетними особами є представники державних органів або власне державні органи, забезпечити притягнення їх до відповідальності за смертельні випадки, що трапилися з їхньої вини. У всіх випадках найближчий родич повинен бути залучений до процедури в межах, необхідних для забезпечення його або її законних інтересів (див., наприклад, рішення у справах «Рамсагай та інші проти Нідерландів» (Ramsahai and Others v. the Netherlands) [ВП], заява № 52391/99, пункти 321-322, ECHR 2007-II; «Хаїндрава та Дзамашвілі проти Грузії» (Khaindrava and Dzamashvili v. Georgia), заява № 18183/05, пункти 59-61, від 8 червня 2010 року; «ТахсінАджар проти Туреччини» (Tahsin Acar v. Turkey) [ВП], заява № 26307/95, пункти 222-225, ECHR 2004-ІІІ, та «Гюлеч проти Туреччини» (), від 27 липня 1998 року, п. 82, Reports of Judgments and Decisions 1998-IV).
Дослідивши всі обставини кримінального провадження, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, враховуючи, що докази отримані в порядку, визначеному кримінальним процесуальним законом, суд вважає доведеною вину ОСОБА_7 у вчиненому злочині, а характер дій ОСОБА_7 , локалізація та характер тілесного ушкодження ОСОБА_9 , свідчать про умисний характер дій обвинуваченого, направлений на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_9 і необережним ставленням до наслідків у виді настання смерті ОСОБА_9 , а отже дії ОСОБА_7 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 121 КК України, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.
Згідно з висновком судово-психіатричного експерта № 118 від 18.04.2018, проведеного на підставі постанови заступника начальника слідчого відділення Березанського ВП Очаківського відділу поліції Головного управління національної поліції в Миколаївській області від 12.03.2018, ОСОБА_7 на момент скоєння інкримінованого діяння страждав розладом психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, а також був в стані гострої інтоксикації каннабіноїдами. Даний стан дозволяв йому усвідомлювати характер своїх дій та керувати ними. На даний час він страждає розладом психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, що також дозволяє йому усвідомлювати характер своїх дій та керувати ними.
Інтелектуальні можливості ОСОБА_7 на рівні низької норми. При заповненні опросників (зокрема тест ОСОБА_36 ) не достатньо щирий, схильний давати про себе лише добрі відповіді. Для нього характерні емоційна нестійкість і вміння грати різні соціальні ролі, демонстративність. Стримувані емоції роблять його образливим та якщо його обмежують або утрудняють, то це викликає у нього обурення. Для нього комунікабельність, активність, потреба в самоствердженні, прагнення до емоційної залучності, вразливість, прагнення до співпраці, нестійка мотивація, емоційна лабільність, екстравертованість, гнучкість і товариськість в контактах з оточуючими. Разом з тим відмічається аутичність, непередбачувана поведінка та схильність до параноїчних проявів (ревнощі, застрягання, ригідність). У ОСОБА_37 виявлені акцентуйовані риси характеру та темпераменту (за афективно-екзальтованим типом), які досягають рівня розладу особистості, тому у нього ослаблений самоконтроль та він схильний до самозвинувачення. Підвищеної агресивності та жорстокості у підекспертного не виявлено.
У ОСОБА_7 виявлені акцентуйовані риси характеру та темпераменту (за афективно-екзальтованим типом), які досягають рівня розладу особистості, тому у нього ослаблений самоконтроль (характерні дратівливість, запальність, нетерплячість). Він схильний до самозвинувачення. Регламентовані умови діяльності, часта і непередбачувана зміна настрою, суб`єктивізм і безапеляційність в судженнях ОСОБА_7 власно створюють сприятливий фон для розвитку конфліктних ситуацій. Зазначені індивідуально-психологічні особливості в поєднані зі станом, в якому він перебував, алкогольного та наркотичного сп`яніння, суттєво вплинули на його поведінку під час скоєння ним протиправних дій.
ОСОБА_7 на момент скоєння протиправних дій не перебував в такому емоційному стані (в тому числі сильний страх, пригніченість, розгубленість, відчай, емоційний стресс, фрустрація), що суттєво вплинули на його свідомість і поведінку.
ОСОБА_7 на момент скоєння протиправних дій не перебував у стані вираженого емоційного збудження або емоційного напруження, що може розглядатися як психологічна підстава стану сильного душевного хвилювання.
На момент скоєння протиправних дій ОСОБА_7 не перебував у стані фізіологічного афекту, як психологічної підстави сильного душевного хвилюванння (т. 2 а. к. п. 44-46; 47-56).
При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання є щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання є вчинення злочину особою, що перебуває у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів.
Згідно з положеннями ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.
Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, у Рішенні № 15-рп/2004 Конституційний Суд України зазначив: «Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.»
Згідно з положеннями статті 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право кожного на життя охороняється законом. Нікого не може бути умисно позбавлено життя інакше ніж на виконання смертного вироку суду, винесеного після визнання його винним у вчиненні злочину, за який закон передбачає таке покарання.
Позбавлення життя не розглядається як таке, що вчинене на порушення цієї статті, якщо воно є наслідком виключно необхідного застосування сили:
a) для захисту будь-якої особи від незаконного насильства;
b) для здійснення законного арешту або для запобігання втечі особи, яку законно тримають під вартою;
c) при вчиненні правомірних дій для придушення заворушення або повстання.
У пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» роз`яснено, що визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).
Досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.
Аналогічна позиція викладена і у пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи № 2 від 07.02.2003, відповідно до якої роз`яснено, що при призначенні покарання відповідно до статей 65-69 Кримінального кодексу України (далі - КК) суди мають ураховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність усіх обставин, що його характеризують (форма вини, мотив, спосіб, характер вчиненого діяння, ступінь здійснення злочинного наміру, тяжкість наслідків тощо), особу винного й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує молодий вік обвинуваченого ОСОБА_7 ; вказаний злочин він вчинив вперше; раніше не судимий; відповідно до характеристики, виданої Лиманівським старостинським округом Березанської селищної ради Березанського району Миколаївської області, ОСОБА_7 проживав за адресою: АДРЕСА_1 , разом з громадянською дружиною ОСОБА_9 , 1984 р.н. та трьома неповнолітніми дітьми; тимчасово не працював, постійного місця роботи не мав. В сім`ї характеризується, як особа, яка може вчинити сварку в стані алкогольного сп`яніння, своїх дій та поведінку не контролює; сім`я стоїть на обліку (СЖО), так як обоє зловживали алкоголем; в громадських місцях поводиться добре; скарг на нього на негативну поведінку у старостинський Лиманівський округ не надходило.
ОСОБА_7 офіційно одружений, однак з дружиною не проживав; проживав зі співмешканкою, якій спричинив умисні тяжкі тілесні ушкодження, що спричинили її смерть, та з дітьми: ОСОБА_38 , ОСОБА_39 та ОСОБА_40 , однак наразі діти перебувають під опікою матері ОСОБА_7 - ОСОБА_10 ; постійного заробітку немає, однак раніше виконував роботи за цивільно-правовими договорами.
Призначаючи ОСОБА_7 покарання, суд враховує наявність обставини, яка пом`якшує покарання, у виді щирого каяття, та обтяжує покарання, а саме: вчинення злочину особою, що перебуває у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів.
ОСОБА_7 вчинив умисний злочини, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжкими злочином та спрямований проти гарантованихКонституцією України природних і не відчужуваних прав людини, а саме: проти життя і здоров`я людини, які визнаються найвищою соціальною цінністю, наслідком яких стала смерть людини.
З урахуванням характеру і ступеня суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, а також інших обставин кримінального провадження в їх сукупності, суд визнає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів призначення йому основного покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк та у межах, встановлених санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України, за якою він обвинувачується і яка передбачає відповідальність за вчинений злочин, так як відсутні передбачені законом підстави для застосування до призначеного покарання положень ст. 75, 76 КК України, а також ст. ст. 69, 69-1 КК України, які б давали суду можливість дійти висновку про звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування покарання із випробуванням, або застосування до нього більш м`якого покарання.
Суд реалізуючи принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи ступінь тяжкості, обставин злочину, наслідки у вигляді смерті людини, особу винного, вважає, що для досягнення мети покарання, яке полягає у карі, виправленні та запобіганні вчиненню нових злочинів, що полягає у передбаченому законом обмеженні прав і свобод ОСОБА_7 та захисту прав потерпілого у вказаному кримінальному провадженні, з огляду на те, що обвинувачений ОСОБА_7 раніше до кримінальної відповідальності не притягався, є особою молодого віку, а отже ще не втрачена можливість соціальної реабілітації та виправлення обвинуваченого у більш короткий строк його ізоляції від суспільства, що також підтверджується засудженням ним своєї протиправної поведінки, яка може свідчити про дійсне прагнення стати на шлях виправлення і перевиховання, то суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе і без призначення йому максимального строку покарання, яке передбачено санкцією частини 2 статті 121 КК України.
Крім цього, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, ОСОБА_7 слід зарахувати у строк покарання строк попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі з 09 березня 2018 року по день ухвалення вироку 16 листопада 2018 року.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні складаються з витрат на проведення експертиз на суму 3064 грн. 51 коп.; на суму 9208 грн. 10 коп., та на суму 8993 грн. 89 коп., а усього на суму 21266 грн. 50 коп., які підтверджені документально (т. 2 а. к. п. 65-66; 130-131; 154-155) та підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_7 .

Під час досудового розслідування та судового провадження застосовувались заходи забезпечення кримінального провадження. ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням ризиків визначених ст. 177 КПК України, суд вважає, що ОСОБА_7 слід залишити обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки є підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_7 може продовжити злочинну діяльність.
Відповідно до ст. 100 КПК України речові докази у кримінальному провадженні слід знищити.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374, 376 КПК України,-
ухвалив:
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді 7 (семи) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.
Строк покарання ОСОБА_7 обчислювати з 09 березня 2018 року.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_7 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 09 березня 2018 року по день ухвалення вироку 16 листопада 2018 року (включно), з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати за проведення експертиз у сумі 21266 грн. 50 коп.
Речові докази у кримінальному провадженні:

-змив речовини бурого кольору, у кількості 4 штук, жіноча майка (експертний пакет 4393669), зразок крові ОСОБА_7 , у кількості 1 штука, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Березанського ВП Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області за адресою: смт. Березанка, вул. Леніна, 43, згідно з квитанцією №557 про прийняття речових доказів від 06.04.2018;
-водний змив з лівої руки затриманого, який поміщено до паперового пакету № 3-А; водний змив з правої руки затриманого, який поміщено до паперового пакету № 4-А, металева кочерга, яка поміщена до пакету № 5, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Березанського ВП Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області за адресою: смт. Березанка, вул. Леніна, 43, згідно з квитанцією №557 про прийняття речових доказів від 06.04.2018; - знищити.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3

16.11.2018