Справа № 196/441/19
№ провадження 1-кс/196/212/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2019 року смт. Царичанка

Слідчий суддя Царичанського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

представників потерпілої - ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши скаргу представників потерпілої ОСОБА_6 - адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора Царичанського відділу Новомосковської місцевої прокуратури ОСОБА_3 щодо невнесення відомостей в ЄРДР про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 126 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
Представники потерпілої ОСОБА_6 - адвокати ОСОБА_4 , ОСОБА_5 звернулися до суду зі скаргою на бездіяльність прокурора Царичанського відділу Новомосковської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , в якій просять зобов`язати прокурора ОСОБА_3 внести до ЄРДР відповідні відомості про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 126 КК України у строк, передбачений ч.1 ст.214 КПК України, та передати відповідні матеріали органу досудового розслідування і доручити проведення досудового розслідування у строк, передбачений ч.7 ст.214 КПК України, а також скасувати постанову прокурора про відмову в задоволенні клопотання від 14.03.2019р.

Свою скаргу представники обґрунтовують тим, що 07.03.2019р. ними направлено клопотання прокурору ОСОБА_3 про внесення відомостей до ЄРДР, зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_3 здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням кримінального провадження № 000410 від 16.08.2018р. за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України. під час слідчого експерименту потерпіла ОСОБА_6 пояснила, що 23.06.2018р. ОСОБА_8 кулаком руки та ногами наносив їй удари у різні ділянки тіла і це продовжувалося 10-15 хвилин. Враховуючи спричинення ОСОБА_7 потерпілій ОСОБА_6 тілесних ушкоджень протягом тривалого часу, із завданням фізичного болю потерпілій, дії ОСОБА_7 необхідно кваліфікувати як за ч.1 ст.125 КК України, так і за ч.2 ст.126 КК України.

За результатами розгляду даного клопотання, 14.03.2019р. прокурор ОСОБА_3 своєю постановою відмовила в задоволенні вказаного клопотання. Адвокати ОСОБА_4 , ОСОБА_5 не погодилися з постановою, вказавши, що відповідно до п.27 постанови Пленуму ВСУ від 07.02.2003р. № 2 "Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи" визначення наявності ознак, зокрема, мордування, є компетенцією суду. Водночас треба мати на увазі, що висновки судово-медичних експертиз містять лише медичну оцінку наслідків злочинного діяння і саме в такому розумінні вони повинні оцінюватися судами при вирішенні питання про доведеність винуватості особи у злочині, обставин його вчинення та про його кримінально-правову кваліфікацію. Тобто виявлення ознак мордування не є компетенцією судово-медичного експерта, а є прерогативою органу досудового розслідування та суду. За визначенням "Словника української мови", "мордувати" - завдавати комусь фізичного болю або моральних страждань, мучити, катувати. Із наданих потерпілою ОСОБА_6 показань, її пояснень на слідчому експерименті та висновку судово-медичного експерта вбачається, що у діях ОСОБА_7 наявні ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КК України. Отже прокурор повинна була виконати дії, передбачені ч.ч.1,7 ст.214 та ч.ч.1,5 ст.217 КПК України.

В судовому засіданні представники потерпілої - адвокати ОСОБА_4 , ОСОБА_5 підтримали подану скаргу з мотивів, які в ній викладені та просили, окрім задоволення скарги, скасувати постанову прокурора від 14.03.2019р.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не погодилась з доводами скаржників, просила суд відмовити в задоволенні скарги, посилаючись на її необґрунтованість.

Суд, вислухавши доводи учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку, що скарга представників потерпілої ОСОБА_6 задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно з ч.1 ст.214КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Відповідно із п.5 ч.5 ст.214 КПК України до ЄРДР вносяться відомості щодо попередньої правової кваліфікації кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Порядок ведення ЄРДР врегульований, зокрема, Положенням про його ведення, затвердженим наказом Генерального Прокурора України № 69 від 17 серпня 2012 року «Про єдиний реєстр досудових розслідувань», згідно пп.4 п.2.1 якого, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Ця вимога передбачена і п.4 ч.5 ст.214 КПК України щодо внесення необхідних даних до ЄРДР.

Підставою для кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК України. В свою чергу КК України визначає вичерпний перелік суспільно небезпечних діянь, які є злочинами та характеризує, у чому саме полягає об`єктивна та суб`єктивна його сторона, кваліфікуючі ознаки та інше.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення злочину є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань і щодо них не повинно проводитися досудове розслідування.

Відтак, такий висновок слугує гарантією кожній особі від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

З наведеного вище вбачається, що при вирішенні скарг на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей в ЄРДР, таке не може зводитись до формальної перевірки факту внесення чи невнесення в ЄРДР відповідних відомостей, а слідчий суддя, згідно вимог ст.94 КПК України, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись нормами матеріального та процесуального законодавства, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 16.08.2018р. внесено відомості до ЄРДР та розпочато досудове розслідування за ст.125 ч.1 КК України за заявою потерпілої ОСОБА_6 про те, що її син ОСОБА_7 23.06.2018р. спричинив їй тілесні ушкодження. відповідно до висновку експерта № 3707е (експертиза закінчена 09.11.2018р.), у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

Отже, на теперішній час відомості про вчинення кримінального правопорушення відносно ОСОБА_7 були внесені до ЄРДР у 2018 році, за статтею 125 КК України, проводиться досудове розслідування, але представники потерпілої не погоджуються лише з даною кваліфікацією, оскільки, на їх думку, наявні ознаки і мордування, вчиненого з метою залякування потерпілої, тому вони вимагають внести відомості і по означеному факту за кваліфікацією, передбаченою статтею 126 ч.2 КК України.

Слідчий суддя погоджується з доводами прокурора ОСОБА_3 , які викладені нею в постанові від 14.03.2019р., що досудове розслідування кримінального провадження триває, відповідно до висновку експерта потерпіла отримала легкі тілесні ушкодження, що відповідно до вимог ст.126 КК України, виключає необхідність кваліфікувати дії особи ще й за ч.2 ст.126 КК України.

Відповідно до п.3.3. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 січня 1995 р. N 6, мордування - це дії, що полягають в багаторазовому або тривалому спричиненні болю: щипання, шмагання, нанесення численних, але невеликих ушкоджень тупими чи гостроколючими предметами, діяння термічних факторів та інші аналогічні дії.

Як вище зазначалося, у заяві, відомості за якою в порядку ст.214 КПК України підлягають внесенню до ЄРДР, мають міститись об`єктивні дані, які свідчать про ознаки злочину. Такими даними є відомості про фактичне існування доказів, що підтверджують склад злочину, у тому числі його об`єктивну та суб`єктивну сторону. Якщо ж із заяви чи повідомлення не вбачається наявність обставин, що вказують на склад злочину, вони не можуть вважатися такими, що підлягають внесенню до ЄРДР в порядку ст.214 КПК України. Із тексту скарги та клопотання представників потерпілої ОСОБА_6 від 07.03.2019р. не вбачається наявність доказів, що підтверджують існування конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину) в діях ОСОБА_7 .
Отже, порушень норми КПК України слідчим суддею не встановлено, оскільки правова кваліфікація кримінального правопорушення - це безпосередньо право слідчого та прокурора в межах кримінального провадження, по результатам розгляду якого потерпілий може оскаржити рішення суду в встановленому законом порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 214, 303, 304, 306, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні скарги представників потерпілої ОСОБА_6 - адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора Царичанського відділу Новомосковської місцевої прокуратури ОСОБА_3 щодо невнесення відомостей в ЄРДР про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 126 КК України, та скасування постанови прокурора ОСОБА_3 від 14.03.2019р.- відмовити.
Повний текст ухвали оголошено судом 08 квітня 2019р.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1