Справа № 314/3492/18
Провадження № 1-кп/314/110/2019
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2019 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000449 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Соколівка Вільнянського району Запорізької області, громадянина України, має базову середню освіту, не працює, не одружений, зареєстрований: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,
представників потерпілого ОСОБА_5 ,
адвоката ОСОБА_6 ,
захисника адвоката ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

18 травня 2018 року, приблизно о 21 годині, водій ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, не маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, керуючи мотоциклом «Днепр-11», реєстраційний номер НОМЕР_1 з коляскою, не маючи поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, рухався по проїзній частині вул. Матросова в с. Петро-Михайлівка Вільнянського району Запорізької області в напрямку с. Улянівки. В якості пасажирів на мотоциклі перебували неповнолітній ОСОБА_8 , 2003 року народження, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .
У цей же час, у попутному з ним напрямку, попереду нього рухався автомобіль «ГАЗ 33021», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_11 .
Під час руху в районі будинку № 79 по вищевказаній вулиці, водій ОСОБА_11 з метою виконання маневру повороту наліво (заїзду до прилеглої території - подвір`я будинку) завчасно увімкнув покажчик лівого повороту та змінив напрямок руху вліво.
У цей же час водій ОСОБА_3 у зв`язку зі зниженням уваги та реакції, а також порушенням координації дій, викликаних вживанням алкогольних напоїв, перед зміною напрямку руху, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, не застосовуючи гальмування, змінив напрямок руху вліво, в результаті чого виїхав на смугу зустрічного руху та скоїв зіткнення з автомобілем «ГАЗ 33021», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_11 .
Своїми діями водій ОСОБА_3 порушив вимоги п.п. 2.1 а), ґ), 2.9 а), 10.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, зі змінами № 136 від 06.03.2013 року, відповідно до яких:
п. 2.1. Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; ґ) поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»;
п. 2.9 «Водію забороняється:
а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп 'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин»;
п. 10.1. «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху».
Порушення водієм ОСОБА_3 вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху згідно висновку судової інженерно-транспортної експертизи з дослідження обставин та механізму ДТП № 9-433 від 16.07.2018 з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з подією ДТП.
У результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир мотоциклу «Днепр-11», реєстраційний номер НОМЕР_1 , неповнолітній ОСОБА_8 , 2003 року народження, отримав тяжкі тілесні ушкодження.
Так, згідно висновку судово-медичної експертизи № 34 від 09.07.2018 у ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження:
- закрита черепно-мозкова травма, яка виразилась закритим лінійним переломом лобної кістки зліва та лівого великого крила клиноподібної кістки, переломом дуги лівої виличної кістки; крововиливом між кістками черепа та твердою мозковою оболонкою в лобній ділянці зліва; крововиливом над твердою мозковою оболонкою; вогнищами забою мозку (1-2 типу) тяжкого ступеню на базальній поверхні правої лобної частки, конвексітальній (зовнішній) поверхні лівої лобної частки, в правій скроневій частці; ознаками крововиливів під м`якими мозковими оболонками (субарахноїдальними крововиливами); лівостороннім гемосинуситом; «забоями» м`яких тканин та саднами голови, з розвитком дислокації головного мозку («дислокаціонного синдрому»), та яка потребувала проведення в після травматичному періоді оперативного втручання - резекційної трепанації черепа, з видаленням гострої епідуральної гематоми лобної ділянки зліва (об`ємом близько 50 см.куб);
- «садна та гематоми» тулуба та кінцівок.
Закрита черепно-мозкова травма, як небезпечна для життя, кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження.
Не виключається можливість утворення тілесних ушкоджень у ОСОБА_8 в умовах ДТП, а саме як у пасажира мотоцикла, при зіткненні мотоцикла з автомобілем.
Суд вважає вказане обвинувачення доведеним та кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винним у скоєнні інкримінованого йому злочину у повному обсязі, погодився з кваліфікацією своїх дій за ч.2 ст. 286 КК України та пояснив, що 18.05.2018 він з другом ОСОБА_12 їхав з магазину, до них підійшов ОСОБА_13 і поросився покататися з ними.
Із с.Улянівка близько 15-16 години поїхали до с.Петро-Михайлівка, ОСОБА_13 сів позаду нього, а ОСОБА_14 в «колясці». Керував мотоциклом вже випивши алкоголю. В с.Петро-Михайлівка біля магазина «Наталі» випив 2 пляшки пива по 0,5л.
Близько 21 години зібралися їхати додому, ОСОБА_13 сів на крило мотоцикла. Під час руху виїхав на зустрічну полосу та не помітив «поворотника». Момент зіткнення не пам`ятає, знаходився в лікарні 5 днів. Його мати зразу принесла матері потерпілого 2 або 3 тисячі гривень на лікування.
На теперішній час матеріальну шкоду виплатив в повному обсязі, готовий виплатити 5 тисяч гривень на відшкодування моральної шкоди. У скоєному розкаявся.
Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 пояснив суду, що 18.05.2018 був в гостях у бабусі в с.Улянівка. Прийшов до друга віддати колонку і знайомий ОСОБА_15 покликав його покататися, разом з ним був ОСОБА_16 .
Із с.Улянівка втрьох поїхали до с.Свістуново, заїхали до друга, купили «Гараж» і поїхали до с. Петро-Михайлівка. Там біля магазина пили горілку з пивом, пили всі, крім нього. Керував мотоциклом ОСОБА_15 , він був п`яним.
Коли поверталися до с.Улянівка, їх було четверо, він сидів на крилі мотоцикла. Момент зіткнення не пам`ятає. Йому зробили дві операції, зараз постійно п`є ліки, заборонені фізичні навантаження, місяць не ходив до школи.
Законний представник потерпілого ОСОБА_8 , мати ОСОБА_5 , просила суд призначити покарання, не пов`язане із позбавленням волі, відмовилася від вимог щодо стягнення матеріальної шкоди, оскільки на теперішній час вона виплачена обвинуваченим в повному обсязі. Наполягала на задоволенні вимог щодо стягнення моральної шкоди в розмірі 170000грн. Пояснила суду, що її син після ДТП перебував без свідомості 5 днів, було зроблено дві операції, попереду ще реабілітаційний період.
Крім повного визнання своє вини обвинуваченим ОСОБА_3 , його вина у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, підтверджується дослідженими в судовому засіданні висновками експертів, які узгоджуються із поясненнями обвинуваченого та потерпілого.
Висновком експерта № 34 від 30.05.2018 року встановлено, що у ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження:
- закрита черепно-мозкова травма, яка виразилась закритим лінійним переломом лобної кістки зліва та лівого великого крила клиноподібної кістки, переломом дуги лівої виличної кістки; крововиливом між кістками черепа та твердою мозковою оболонкою в лобній ділянці зліва; крововиливом над твердою мозковою оболонкою; вогнищами забою мозку (1-2 типу) тяжкого ступеню на базальній поверхні правої лобної частки, конвексітальній (зовнішній) поверхні лівої лобної частки, в правій скроневій частці; ознаками крововиливів під м`якими мозковими оболонками (субарахноїдальними крововиливами); лівостороннім гемосинуситом; «забоями» м`яких тканин та саднами голови, з розвитком дислокації головного мозку («дислокаціонного синдрому»), та яка потребувала проведення в після травматичному періоді оперативного втручання - резекційної трепанації черепа, з видаленням гострої епідуральної гематоми лобної ділянки зліва (об`ємом близько 50 см куб.);
- «садна та гематоми» тулуба та кінцівок.
Закрита черепно-мозкова травма, як небезпечна для життя, кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження.
Садна та гематоми тулуба та кінцівок, які, зазвичай, викликають розлад здоров`я не більш ніж на 6 днів, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.
Не виключається можливість утворення тілесних ушкоджень при умовах та за обставин, вказаних потерпілим ОСОБА_8 при його огляді, та вказаних в обставинах справи «Ухвали» слідчого судді.
Не виключається можливість утворення тілесних ушкоджень у ОСОБА_8 в умовах дорожньо-транспортної пригоди, а саме як у пасажира мотоциклу (який сидів на «крилі» бокового причепу), при зіткненні мотоцикла з автомобілем (можливо, з автомобілем «ГАЗ 33021»).
Згідно висновку судової інженерно-транспортної експертизи з дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод № 9-433 від 16.07.2018 встановлено, що в діях водія мотоциклу ОСОБА_3 вбачаються невідповідності вимогам п.10.1 Правил дорожнього руху, що знаходиться в причинному зв`язку з подією даної дорожньо-транспортної пригоди.
Технічна можливість водія ОСОБА_3 уникнути ДТП у дорожній ситуації, що склалася, залежала від виконання ним вимог п.10.1 Правил дорожнього руху України.
Висновком інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю дослідження технічних станів транспортних засобів № 9-340 від 07.06.2018 встановлено, що на момент експертного дослідження рульове керування, робоча гальмівна система та ходова частина мотоцикла «Днепр-11» знаходяться в працездатному стані.
Відповідно до висновку інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю транспортно-трасологічні дослідження № 9-341 від 12.06.2018 визначити конкретну величину кута, під яким відбувся первинний контакт між мотоциклом «Днепр-11» та автомобілем ГАЗ-33021, не є можливим. Однак з урахуванням пошкоджень транспортних засобів, в момент первинного контакту мотоцикл «Днепр-11» контактував лівою передньою часиною з задньою лівою частиною автомобіля ГАЗ-33021 під кутом, який більш 0? та менше 90?.
При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.
Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.
За таких обставин, оцінюючи безпосередньо досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає «поза розумним сумнівом» доведеним пред`явлене ОСОБА_3 обвинувачення за ч.2 ст. 286 КК України.
Згідно зі статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Відповідно до роз`яснень, наданих у п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (Із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 року), при призначенні покарання за ст. 286 КК України суди мають ураховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію транспортних засобів, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.
При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд керується ст.65 КК України і враховує характер і ступінь тяжкості скоєного ним діяння, яке відповідно до ч. 4 ст.12 КК України, належить до категорії тяжких злочинів, вчинене з необережності, дані про особу обвинуваченого, який не працює, раніше не судимий, на обліках у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, правдиві послідовні покази, надані в судовому засіданні, які сприяли встановленню істини по справі, повне відшкодування матеріальної шкоди потерпілому.
Згідно ст. 67 КК України, обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.
На підставі вищевикладеного, суд вважає що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції його від суспільства, проте із здійсненням контролю за поведінкою обвинуваченого з боку органів з питань пробації, у зв`язку з чим, суд вважає за можливе призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України, з застосуванням положень ст. 75 КК України, тобто без реального відбування покарання та покладення обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_3 не має посвідчення водія транспортних засобів, суд не застосовує додаткове покарання у виді позбавлення права керування усіма видами транспортних засобів.
Обрана міра покарання на думку суду відповідає не тільки тяжкості вчиненого злочину, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованою та буде відповідати цілям покарання.
Відповідно до ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє у ньому.

Що стосується вимог заявленого цивільного позову представника потерпілого ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , про відшкодування матеріальної шкоди, то суд на підставі п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України закриває провадження в цій частині, оскільки від ОСОБА_5 надійшла заява про відмову від вказаних вимог у зв`язку із виплатою обвинуваченим ОСОБА_3 заявленого розміру матеріальної шкоди та підстав для неприйняття такої відмови суд не встановив.

При розгляді цивільного позову законного представника потерпілого ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , щодо стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 моральної шкоди в розмірі 170000грн., суд вважає можливим задовольнити його частково, виходячи з наступного.
Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, внаслідок порушення її прав (ч.1). Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінку щодо неї самої, членів сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у принижені честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, заподіяна фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано ушкодженням здоров`я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.
Відповідно до ч.1 ст.1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
Вирішуючи питання по заявленому представником потерпілого цивільного позову, суд виходить з того, що в результаті ДТП потерпілому ОСОБА_8 завдано моральних страждань, що полягали у душевному болю та стражданнях, які він зазнав у зв`язку з відчуттям страху та пережитого стресу після ДТП, фізичного болю внаслідок отриманих травм, переживаннями за своє здоров`я, що викликало у неповнолітньої дитини значні зміни в умовах та укладу життя, вплинуло на образ життя, душевний стан.
Визначаючи розмір суми, що підлягає стягненню у відшкодування моральної шкоди, суд вважає необхідним врахувати згідно з ст.23 ЦК України конкретні обставини по справі: характер правопорушення обвинуваченого, характер та обсяг душевних страждань потерпілого, їх тривалий час, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілий отримав тілесні ушкодження, що він переніс тяжкий фізичний біль, йому довелося перенести дві операції, в тому числі декомпресійну трепанацію черепа; що він у зв`язку з цим пережив емоційний стрес та потребував стороннього догляду.
Враховуючі усі вказані обставини, а також вимоги розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог законного представника потерпілого ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , про відшкодування моральної шкоди та стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 у відшкодування моральної шкоди 40000 грн.
Зважаючи на те, що обвинуваченим ОСОБА_3 16.12.2018 було частково відшкодовано 1000 грн. моральної шкоди, стягненню з останнього підлягає 39000 грн.
Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувався.
Витрати, пов`язані із залученням стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ відповідно до ч.2 ст.124 КПК України необхідно покласти на обвинуваченого, а отже з ОСОБА_3 на користь держави підлягає стягненню сума 4862,00грн.: за проведення інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю дослідження технічних станів транспортних засобів № 9-340 від 07.06.2018 в розмірі 1716,00 грн., інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю транспортно-трасологічні дослідження № 9-341 від 12.06.2018 в розмірі 1716,00грн., інженерно-транспортної експертизи з дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод № 9-433 від 16.07.2018 в розмірі 1430,00 грн.
Крім того, на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України слід скасувати арешт транспортних засобів: автомобіля «ГАЗ 33021», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та мотоцикла «КМЗ Днепр 11», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Питання про долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України. При цьому суд виходить із наступного.

Як встановлено судом, мотоцикл «КМЗ Днепр 11», реєстраційний номер НОМЕР_1 , належав померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_17 , вітчиму обвинуваченого ОСОБА_3 . Спадкоємицею, яка на момент смерті проживала разом з ОСОБА_17 , а, отже, у відповідності до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України, прийняла спадщину, є дружина померлого ОСОБА_17 , мати обвинуваченого, ОСОБА_18 .

Таким чином, у суду відсутні підстави, визначені ч.10 ст.100 КПК України, для застосування спеціальної конфіскації, оскільки мотоцикл «КМЗ Днепр 11», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не належить обвинуваченому ОСОБА_3 .

Таким чином, мотоцикл «КМЗ Днепр 11», реєстраційний номер НОМЕР_1 , підлягає поверненню ОСОБА_18 , 1962 р.н.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 369, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від призначеного покарання з випробовуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обовязки: періодично зявлятись на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Провадження у кримінальному провадженні в частині цивільного позову представника потерпілого ОСОБА_8 , ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої вчиненням злочину, закрити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 моральну шкоду в розмірі 39000,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за залучення експерта під час досудового розслідування в розмірі 4862,00 грн.: за проведення інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю дослідження технічних станів транспортних засобів № 9-340 від 07.06.2018 в розмірі 1716,00 грн., інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю транспортно-трасологічні дослідження № 9-341 від 12.06.2018 в розмірі 1716,00грн., інженерно-транспортної експертизи з дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод № 9-433 від 16.07.2018 в розмірі 1430,00 грн.
Скасувати арешт транспортних засобів: автомобіля «ГАЗ 33021», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та мотоцикла «КМЗ Днепр 11», реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Речові докази у справі:
- автомобіль «ГАЗ 33021», реєстраційний номер НОМЕР_2 , переданий на зберігання ОСОБА_19 , - залишити власнику, ОСОБА_19 ;
- мотоцикл «КМЗ Днепр 11», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні на території Вільнянського ВП, повернути ОСОБА_18 , 1962 р.н.;

- змиви з ручок керма мотоцикла «КМЗ Днепр 11», реєстраційний номер НОМЕР_1 , долучені до матеріалів кримінального провадження, - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до суду Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня проголошення, а обвинуваченим, який знаходиться під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_20
22.01.2019