Справа №127/3115/19
Провадження №1-кп/127/83/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2019 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.12.2018 р. за № 0004794 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, із середньою спеціальною освітою, розлученого, який має малолітню дитину, громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Вінниці, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , непрацюючого, із середньою освітою, розлученого, який має малолітню дитину, громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України, -

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 спільно з ОСОБА_4 29.12.2018 року близько 21 год. 00 хв., перебуваючи в приміщенні кафе "Ніколь" по вулиці Джозефа Конрада, 1 у м. Вінниці, вживали спиртні напої з раніше не знайомим їм ОСОБА_8 , в ході чого ОСОБА_3 та ОСОБА_4 помітили, що у ОСОБА_8 наявна значна сума грошових коштів, та в цей час у них виник спільний умисел на викрадення вказаних грошових коштів, для чого вони вступили між собою у попередню змову. В подальшому ОСОБА_3 та ОСОБА_4 разом з потерпілим ОСОБА_8 покинули приміщення кафе "Ніколь" та разом попрямували в напрямку будинку № 35 по вулиці Ватутіна в м. Вінниці. Приблизно о 00 год. 10 хв., перебуваючи поблизу будинку № 35 по вулиці Ватутіна в м. Вінниці та реалізуючи свій спільний злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, та вищевказану попередню змову, ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та в стані, викликаному вживанням наркотичних засобів, спільно з ОСОБА_4 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, підбурювані жагою особистої наживи та незаконного збагачення, опираючись на дії один одного, діючи відкрито для потерпілого, впевнившись, що їх протиправні дії не будуть помічені сторонніми особами, несподівано для ОСОБА_8 почали вимагати у нього грошові кошти. При цьому ОСОБА_3 один раз руками штовхнув потерпілого в область плечей, внаслідок чого ОСОБА_8 впав на землю, ОСОБА_4 наніс два удари долонею правої руки в область задньої частини голови потерпілого, після чого ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що його дії носять відкритий характер для ОСОБА_8 , в присутності ОСОБА_4 дістав з лівої кишені штанів потерпілого грошові кошти у сумі 5 500 гривень та дві банківські карти ПАТ КБ "Приватбанк", які матеріальної цінності для потерпілого не становлять. Після чого, ОСОБА_3 спільно з ОСОБА_4 з викраденим майном з місця вчинення злочину зникли та викраденим майном розпорядились на власний розсуд, завдавши своїми діями ОСОБА_8 майнову шкоду на суму 5 500 грн. 00 коп.

ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_3 29.12.2018 року близько 21 год. 00 хв., перебуваючи в приміщенні кафе "Ніколь" по вулиці Джозефа Конрада, 1 у м. Вінниці вживали спиртні напої з раніше не знайомим їм ОСОБА_8 , в ході чого ОСОБА_3 та ОСОБА_4 помітили, що у ОСОБА_8 наявна значна сума грошових коштів, та в цей час у них виник спільний умисел на викрадення вказаних грошових коштів, для чого вони вступили між собою у попередню змову. В подальшому, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 разом з потерпілим ОСОБА_8 покинули приміщення кафе "Ніколь" та разом попрямували в напрямку будинку № 35 по вулиці Ватутіна в м. Вінниці. Приблизно о 00 год. 10 хв., перебуваючи поблизу будинку № 35 по вулиці Ватутіна в м. Вінниці та реалізуючи свій спільний злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, та вищевказану попередню змову, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння спільно з ОСОБА_3 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння та в стані, викликаному вживанням наркотичних засобів, підбурювані жагою особистої наживи та незаконного збагачення, опираючись на дії один одного, діючи відкрито для потерпілого, впевнившись, що їх протиправні дії не будуть помічені сторонніми особами, несподівано для ОСОБА_8 почали вимагати у нього грошові кошти. При цьому ОСОБА_3 один раз руками штовхнув потерпілого в область плечей, внаслідок чого ОСОБА_8 впав на землю, ОСОБА_4 наніс два удари долонею правої руки в область задньої частини голови потерпілого, після чого ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що його дії носять відкритий характер для ОСОБА_8 , в присутності ОСОБА_4 дістав з лівої кишені штанів потерпілого грошові кошти у сумі 5 500 гривень та дві банківські карти ПАТ КБ "Приватбанк", які матеріальної цінності для потерпілого не становлять. Після чого, ОСОБА_3 спільно з ОСОБА_4 з викраденим майном з місця вчинення злочину зникли та викраденим майном розпорядились на власний розсуд, завдавши своїми діями ОСОБА_8 майнову шкоду на суму 5 500 грн. 00 коп.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення визнав та показав, що дійсно вчинив дане кримінальне правопорушення за вказаних в обвинувальному акті обставин. У вчиненому щиро кається, просить суворо його не карати. Пояснив, що добровільно в повному обсязі відшкодував потерпілому завдану внаслідок кримінального правопорушення шкоду. Просить вибачення у потерпілого. У вчиненому щиро кається, жалкує, що так сталося та завіряє суд, що подібне більше не повториться, просить суд не позбавляти його волі.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення визнав та показав, що дійсно вчинив дане кримінальне правопорушення за вказаних в обвинувальному акті обставин. Крім того, пояснив, що добровільно відшкодував потерпілому завдану внаслідок кримінального правопорушення шкоду, просить вибачення у потерпілого. При призначенні покарання просить суд врахувати, що у вчиненому він щиро кається та завіряє суд, що подібне більше не повториться, просить суд не позбавляти його волі.
У судове засідання потерпілий ОСОБА_8 , який належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не прибув, однак надав до суду заяву, в якій просить розгляд кримінального провадження здійснювати без потерпілого.

Відповідно до ст. 325 Кримінального процесуального кодексу України, якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого або про відкладення судового розгляду.

Суд, заслухавши думку сторін судового провадження, які не заперечують проти проведення судового розгляду без потерпілого, вважає за можливе проведення судового розгляду без потерпілого.

Суд, у порядку ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України, врахувавши, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому суд з`ясував, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

А тому, крім допиту обвинувачених, інші докази, за погодженням з учасниками судового провадження, не досліджувалися, за винятком документів, які стосуються осіб обвинувачених та характеризуючих їх даних, заходів забезпечення кримінального провадження, процесуальних витрат та речових доказів.
Допитавши обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які визнали себе винними та добровільно повідомили суду обставини вчинення кримінального правопорушення, дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши виступи учасників судового провадження в дебатах та останнє слово обвинувачених, суд дійшов таких висновків.
Показання обвинувачених є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, а тому не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності їх позицій.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
А тому суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Суд також дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
А тому суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, відповідно до вимог статей 50, 65-67 Кримінального кодексуУкраїни щодо загальних засад призначення покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до статті 12 Кримінального кодексуУкраїни є тяжким злочином, фактичні обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, має на утриманні малолітню дитину, також суд враховує молодий вік обвинуваченого, відношення обвинуваченого до своїх дій, а саме те, що обвинувачений у вчиненому щиро розкаявся та добровільно відшкодував потерпілому заподіяну шкоду.
Суд також враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Обставинами, які, згідно ст. 66 Кримінального кодексуУкраїни, пом`якшують покарання суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування заподіяної шкоди.
Обставиною, яка, згідно ст. 67 Кримінального кодексуУкраїни, обтяжує покарання суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння та у стані викликаному вживанням наркотичних засобів.
Відповідно до вимог статті 65 Кримінального кодексу України, суд при призначенні покарання повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання, а згідно з частиною 2 статті 50 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.
Згідно із статтею 75 Кримінального кодексу України в разі, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Враховуючи викладене, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого та запобігання новим кримінальним правопорушенням, суд дійшов висновку про призначення ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України.

Під час судового провадження встановлено, що обвинувачений за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має малолітню дитину, у вчиненому щиро кається, активно сприяв розкриттю злочину, добровільно відшкодував заподіяну шкоду, попросив вибачення у потерпілого.
Зазначені обставини, на думку суду, є такими, що свідчать про усвідомлення обвинуваченим ОСОБА_3 вчиненого ним злочину, намір усунути його наслідки та щире розкаяння.
Суд також зважив на конкретні обставини кримінального правопорушення, а саме, що вчинений злочин не призвів до тяжких наслідків.
Вирішуючи питання про звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу України є тяжким злочином, особу винного, обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання, дотримуючись при цьому загальних принципів, встановлених законом, щодо призначення покарання.

Врахувавши, всі зазначені обставини в їх сукупності, суд вважає, що все це у поєднанні та взаємозв`язку істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого злочину та слугує підставою для призначення покарання в межах санкції ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України та дійшов висновку про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання у виді позбавлення волі на підставі ст. 75 КК України з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 роки, який, на думку суду, є достатнім для того, щоб обвинувачений в умовах здійснення контролю за його поведінкою довів своє виправлення.

Суд вважає, що таке покарання буде співмірним вчиненому, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів а також достатнім для досягнення мети покарання.

Отже, враховуючи викладене, суд вважає, що покаранням справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 і попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі із звільненням його від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього згідно ч. ч. 1, 2 ст. 76 Кримінального кодексу України обов`язки.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст. ст. 50, 65-67 Кримінального кодексу України щодо загальних засад призначення покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу України є тяжким злочином, фактичні обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні малолітню дитину, раніше не судимий, також суд враховує відношення обвинуваченого до своїх дій, а саме те, що обвинувачений у вчиненому щиро розкаявся та добровільно відшкодував заподіяну шкоду.
Суд також враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Обставинами, які, згідно ст. 66 Кримінального кодексуУкраїни, пом`якшують покарання суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування заподіяної шкоди.
Обставиною, яка, згідно ст. 67 Кримінального кодексуУкраїни, обтяжує покарання суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до вимог статті 65 Кримінального кодексу України, суд при призначенні покарання повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання, а згідно з частиною 2 статті 50 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.
Згідно із статтею 75 Кримінального кодексу України в разі, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Враховуючи викладене, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого та запобігання новим кримінальним правопорушенням, суд дійшов висновку про призначення ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України.

Під час судового провадження встановлено, що обвинувачений за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має малолітню дитину, у вчиненому щиро кається, добровільно відшкодував заподіяну шкоду, попросив вибачення у потерпілого.
Зазначені обставини, на думку суду, є такими, що свідчать про усвідомлення обвинуваченим ОСОБА_4 вчиненого ним злочину, намір усунути його наслідки та щире розкаяння.
Суд також зважив на конкретні обставини кримінального правопорушення, а саме, що вчинений злочин не призвів до тяжких наслідків.
Вирішуючи питання про звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, які відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу України є тяжким злочином, особу винного, обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання, дотримуючись при цьому загальних принципів, встановлених законом, щодо призначення покарання.

Врахувавши, всі зазначені обставини в їх сукупності, суд вважає, що все це у поєднанні та взаємозв`язку істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого злочину та слугує підставою для призначення покарання в межах санкції ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України та дійшов висновку про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання у виді позбавлення волі на підставі ст. 75 КК України з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 роки, який, на думку суду, є достатнім для того, щоб обвинувачений в умовах здійснення контролю за його поведінкою довів своє виправлення.

Суд вважає, що таке покарання буде співмірним вчиненому, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів а також достатнім для досягнення мети покарання.

Отже, враховуючи викладене, суд вважає, що покаранням справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі із звільненням його від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього згідно ч. ч. 1, 2 ст. 76 Кримінального кодексу України обов`язки.

Крім того, при призначенні покарання обвинуваченим судом також враховано думку потерпілого, який в наданій до суду заяві зазначив, що жодних майнових претензій до обвинувачених немає, матеріальна шкода йому відшкодована, при призначенні покарання покладається на розсуд суду.
Крім того, суд зазначає, що згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 30.12.2018 року ОСОБА_3 було затримано 30.12.2018 року.
Під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 02.01.2019 року до ОСОБА_3 було застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 26.02.2019 року продовжено строк запобіжного заходу застосованого до обвинуваченого ОСОБА_3 у вигляді домашнього арешту цілодобово на строк два місяці до 26 квітня 2019 року з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1-3, 9 ч. 5 ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України, а саме, не відлучатися із місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу суду; прибувати до Вінницького міського суду Вінницької області за першою вимогою; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, носити електронний засіб контролю.
Вирішуючи питання щодо запобіжного заходу, враховуючи обставини кримінального провадження та особу обвинуваченого, суд вважає за доцільне запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 у вигляді домашнього арешту цілодобово скасувати.
Крім того, суд зазначає, що згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 30.12.2018 року ОСОБА_4 було затримано 30.12.2018 року.
Під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 02.01.2019 року до ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів з дня затримання до 02.03.2019 року.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 26.02.2019 року запобіжний захід застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою змінено на домашній арешт цілодобово на строк два місяці до 26 квітня 2019 року з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1-3, 9 ч. 5 ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України, а саме, не відлучатися із місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу суду; прибувати до Вінницького міського суду Вінницької області за першою вимогою; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, носити електронний засіб контролю.
Вирішуючи питання щодо запобіжного заходу, враховуючи обставини кримінального провадження та особу обвинуваченого, суд вважає за доцільне запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту цілодобово скасувати.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.
Процесуальних витрат у кримінальному провадженні немає.
Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України.
Керуючись ст. ст. 50, 65-67 Кримінального кодексуУкраїни, ст. ст. 100, 349, 368-371, 373-374, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
На підставі ч. 5 ст. 72 Кримінального кодексу України, зарахувати ОСОБА_3 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 30.12.2018 року до 02.01.2019 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 у вигляді домашнього арешту цілодобово скасувати.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
На підставі ч. 5 ст. 72 Кримінального кодексу України, зарахувати ОСОБА_4 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 30.12.2018 року до 26.02.2019 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту цілодобово скасувати.
Речові докази у кримінальному провадженні - вилучені під час огляду місця події 30.12.2018 року грошові кошти у сумі 3 840 гривень та дві банківські карти ПАТ КБ "Приватбанк", які, відповідно до розписки потерпілого ОСОБА_8 передані йому на відповідальне зберігання, - залишити в розпорядженні власника ОСОБА_8 .

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Відповідно до ч. 2 ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим, потерпілому та прокурору.

Суддя