ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/2025/19Головуючий у 1-й інстанції
Провадження № 11-сс/817/57/19 Доповідач - ОСОБА_1
Категорія - запобіжний захід
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2019 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Тернопільського апеляційного суду в складі:

Головуючого - ОСОБА_1

Суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю - прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

підозрюваної ОСОБА_6

секретаря ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернопільського апеляційного суду матеріали провадження за апеляційною скаргою заступника начальника відділу прокуратури Тернопільської області на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 січня 2019 року, -

В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою в задоволенні клопотання ст. слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області про продовження строку тримання під вартою стосовно підозрюваної ОСОБА_6 відмовлено та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, а саме: з 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв., із покладенням на неї відповідних обовязків.

Строк дії ухвали встановлено до 29 березня 2019 року.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що хоча і наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, однак враховуючи обставини, при яких злочин був вчинений, особу підозрюваної, стан вагітності, яка потребує належного медичного обстеження та догляду, який забезпечити в умовах Чортківської установи виконання покарань неможливо, а також з метою створення необхідних умов для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, прийшов до висновку про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, який зазначений у клопотанні, а саме: - у виді домашнього арешту в нічний час доби, із покладенням на підозрювану відповідних обовязків.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, заступник начальника відділу прокуратури Тернопільської області подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану ухвалу та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого та продовжити відносно підозрюваної ОСОБА_6 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що слідчим суддею місцевого суду дано невірну оцінку обставинам справи та зроблено необґрунтований висновок про можливість запобігти наявним ризикам, які продовжують існувати на даний час, шляхом застосування запобіжного заходу не повязаного з триманням під вартою.

Вказує, що ОСОБА_8 , підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від шести до десяти років позбавлення волі з конфіскацією майна без можливості застосування ст.75 КК України, усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину і розмір покарання може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Стверджує, що хоча ОСОБА_9 зобов`язано здати слідчому свій паспорт для виїзду за кордон, однак, в силу дії міжнародних договорів, вона, з метою уникнення від відповідальності може покинути територію України і на підставі паспорта громадянина України, з метою переховування від органу досудового розслідування.

Також, як зазначає апелянт, дані матеріалів кримінального провадження вказують на те, що злочинна діяльність ОСОБА_10 є багатоепізодною. У зв`язку із цим органом досудового розслідування проводяться слідчі (розшукові) дії, спрямовані на встановлення місце знаходження та вилучення речових доказів, насамперед місцезнаходження наркотичних засобів, мобільних телефонів, комп`ютерної техніки за допомогою яких через мережу Інтернет здійснювався незаконний збут наркотичних засобів, обставини збуту та доставки у м. Тернопіль, місця зберігання, обставини одержання грошових коштів від збуту наркотичних засобів та їх зберігання тощо.

Вказує, що перебуваючи на волі, підозрювана ОСОБА_11 зможе знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, насамперед не відшукані наданий час наркотичні засоби, комп`ютерну техніку, мобільні телефони, грошові кошти, одержані від їх реалізації, які маються істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що може негативно вплинути на хід досудового розслідування та його результати, у тому числі унеможливить виконання завдань визначених ст.2 КПК України.

Крім того, з метою уникнення від покарання ОСОБА_11 , перебуваючи на волі, може незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, з метою дачі ними неправдивих, неповних показів, відмови від раніше наданих показань або умисного ухилення ними від явки до органу досудового розслідування та суду для надання показань, що може негативно вплинути на стан судового розгляду та його результати.

Окрім цього, необхідно провести ряд слідчих (розшукових) дій, спрямованих на отримання доказів вчинення ОСОБА_12 , спільно із невстановленими особами інших злочинів, встановлення цих осіб та притягнення їх до кримінальної відповідальність за вчиненні діяння. Вказує, що ОСОБА_11 , знаючи осіб, які причетні до її злочинної діяльності, може вживати будь-яких заходів, спрямованих на унеможливлення встановлення їх органом досудового розслідування, впливати на них з метою ухилення ними від органу досудового розслідування та суду, ненадання ними показів чи надання показів в її користь тощо.

Також, зазначає, що підозрювана ОСОБА_11 , за місцем проживання у АДРЕСА_1 , не зареєстрована, не працює, немає постійного законного заробітку, на утриманні особи не перебувають, що свідчить про слабку міцність соціальних зв`язків підозрюваної в місці її проживання.

Стверджує, що слідчий суддя, досліджуючи матеріали, що мають значення для прийняття рішення про застосування запобіжного заходу не з`ясував з цього приводу думки власника квартири, у якій зобов`язав перебувати підозрювану під час домашнього арешту, а саме орендодавця ОСОБА_13 . Вказує, що сторона захисту не надала відповідної заяви власника на дозвіл проживання ОСОБА_14 у вказаній квартирі та в судове засідання не прибула для підтвердження чи спростування такої інформації.

Також, слідчим суддею не з`ясовано, як підозрювана зможе виконувати покладені на неї ухвалою слідчого судді обов`язки передбачені ч.5 ст. 194 КПК України у разі розірвання договору оренди від 11 серпня 2018 року укладеного між ОСОБА_12 і ОСОБА_13 .

Крім того, зауважує, що разом із ОСОБА_12 у вказаній квартирі проживає підозрюваний ОСОБА_15 , що може перешкодити забезпеченню виконання покладених на неї процесуальних обов`язків та відповідно швидкому, повному та неупередженому досудовому розслідуванню.

Також, звертає увагу на те, що слідчому судді, під час розгляду вказаного клопотання, стороною захисту надано копію довідки про те, що ОСОБА_11 знаходиться на обліку в жіночій консультації ІНФОРМАЦІЯ_1 від 11 грудня 2018 року. Однак, законність походження вказаного документу викликає значний сумнів, оскільки, згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вказаний заклад охорони здоров`я припинив свою діяльність у 2015 році, про що свідчить запис реєстратора № 0019199 від 12 лютого 2015 року (додаток витяг з ЄДР).

Зазначає, що досудовим розслідуванням встановлено, що у вказаний період підозрювана у м. Києві не могла перебувати, а також, ОСОБА_11 зареєстрована та проживає у м. Тернопіль, однак на обліку знаходиться в жіночій консультації в м. Київ. Крім того, оригінал вказаної довідки слідчим суддею не досліджено.

Крім того, клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу не відповідає вимогам ст.201 КПК України, а слідчий суддя вирішив його із порушеннями правил, передбачених для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Вказує, що відповідно до даної статті клопотання про зміну запобіжного заходу стороною захисту не подане до суду належним чином, а лише у другому пункті прохальної частини заперечень поданих адвокатом на клопотання слідчого погодженого прокурором про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив обрати підозрюваній запобіжний захід у виді домашнього арешт у нічний час.

Також звертає увагу на те, що 08 грудня 2018 року слідчим суддею Тернопільського міськрайонного суду щодо ОСОБА_6 уже обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із строком дії до 01 лютого 2019 року. Тобто, на момент розгляду клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу строк дії запобіжного заходу не закінчився. А тому, слідчий суддя не міг повторно обирати запобіжний захід підозрюваній із урахуванням того, що запобіжний захід уже обраний і вирішувалось питання про продовження строку дії раніше обраного запобіжного заходу, а клопотання про зміну запобіжного заходжу на менш суворий стороною захисту не подано із дотриманням вимог КПК України. Зокрема, всупереч вимог ч.2 ст.201 КПК України стороною захисту копії клопотання та матеріалів, якими воно обґрунтовується, прокурору не пізніше ніж за три години до початку розгляду не надано.

Заслухавши доповідача, прокурора, який просив задовольнити подану апеляційну скаргу з підстав наведених у ній, думку підозрюваної ОСОБА_6 та її захисника ОСОБА_5 , які заперечували проти задоволення поданої апеляційної скарги і просили її залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін, дослідивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вона до задоволення не підлягає.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні СУ ГУНП в Тернопільській області перебувають матеріали кримінального провадження за № 0000253 від 22 вересня 2017року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у червні 2018 року, точної дати досудовим слідством не встановлено, у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на отримання незаконних доходів на постійній основі, шляхом придбання, зберігання з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу (марихуани) у м. Тернополі особам, схильним до їх вживання.

Усвідомлюючи незаконність такої злочинної діяльності та небезпеку її викриття правоохоронними органами, ОСОБА_6 вступила у злочинну змову з іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, щодо безконтактного збуту особливо небезпечного наркотичного засобу із використанням мережі Інтернет, месенджера «Telegram», псевдонімів у ньому « ОСОБА_16 », «canna_shop(JlbBiB, Тернопіль)», «canna_shop _rnagic_bot», «canna _shop_support». Безконтактний спосіб придбання, зберігання з метою збуту та збуту особливо небезпечного наркотичного засобу полягав у залишенні його в певному місці шляхом так званих «закладок», а обмін інформацією у виді текстових повідомлень та графічних файлів між учасниками групи, а також із замовником наркотичного засобу здійснювався за допомогою мережі Інтернет та месенджера «Telegram». Зокрема, особам, які виявили бажання придбати наркотичний засіб канабіс (марихуану) у месенджері «Telegram» надсилались текстові повідомлення у яких містилась інформація про те, що для придбання наркотичного засобу необхідно відправити грошові кошти на заздалегідь вказані номера карткових рахунків, відкритих у банківських установах або номера системи прийому платежів «Easy Pay ». Після цього, споживачі наркотичних засобів оплативши вартість наркотичного засобу, надсилали у месенджері «Telegram» користувачам під псевдонімом « ОСОБА_16 » та «canna_shop(JIbBiB, Тернопіль)» графічний файл, а саме фотографію чеку підтвердження зарахування грошових коштів на картковий рахунок відритий у банківській установі, а користувачам месенджеру Telegram під псевдонімами ОСОБА_17 , « ОСОБА_16 », « ОСОБА_18 » підтвердження оплати полягала у текстовому повідомлені про дату, час та номер електронного гаманця системи прийому платежів «EasyPay» і після цього,споживачам наркотичного засобу, від користувачів месенджеру «Telegram» під псевдонімами « ОСОБА_17 », « ОСОБА_16 », ОСОБА_18 » надсилалась інформація із місцем, де можна отримати наркотичний засіб - канабіс (марихуану) у вигляді «закладки», тобто вказувалась адреса та додавались фото з конкретним місцем «закладки». Дані «закладки» містили в собі наркотичний засіб - канабіс (марихуану), яка розміщалась у паперовому згортку або в поліетиленовому пакеті із застібкою, магнітом та обмотувалась клейкою стрічкою.

Так, ОСОБА_11 за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, за попередньою змовою з іншими особами, в порушення вимог ст.7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», незаконно придбала для здійснення так званих «закладок» та подальшого їх збуту з використанням мережі Інтернет, месенджера «Telegram», псевдонімів у ньому « ОСОБА_16 », «canna_shop(JlbBi?, Тернопіль)», «canna_shop_magic_bot», « ОСОБА_18 », речовину рослинного походження, зеленого кольору, що являється особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонений - канабісом (марихуана), у сухому вигляді масою 16.6441 грама, з частини якої виготовила так звані «закладки» та почала незаконно зберігати по місцю свого проживання, а саме у квартирі АДРЕСА_2 .

Однак, 5 грудня 2018 року в період з 10.48 год. по 13.02 год. в ході санкціонованого обшуку у квартирі АДРЕСА_2 працівниками поліції вилучено речовину рослинного походження, зеленого кольору, що є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонений - канабісом (марихуана), у сухому вигляді масою 16.6441 грама, який протягом невстановленого досудовим розслідуванням часу незаконно зберігала з метою збуту ОСОБА_11 .

Крім цього, в грудні 2018 року точної дати досудовим розслідування не встановлено, ОСОБА_11 діючи за попередньою змовою з невстановленими досудовим розслідування особами, з метою виготовлення так званих «закладок» з небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонений - канабісом та подальшого їх збуту з використанням мережі Інтернет, месенджера «Telegram», з використанням у ньому псевдонімів « ОСОБА_16 », «саппа_БЬор(Львів, Тернопіль)», «canna_shop_magic_bot», « ОСОБА_18 », замовила у невстановленої досудовим розслідуванням особи речовину рослинного походження, зеленого кольору, що є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонений - канабіс, на вигадане ним ім`я « ОСОБА_19 ».

Надалі, 4 грудня 2018 року невстановлена досудовим розслідуванням особа на ім`я « ОСОБА_20 » із відділення №2 TOB «Нова Пошта», що в м. Мелітополь проспект Богдана Хмельницького, 58/1, Запорізької області, здійснила відправлення ОСОБА_14 особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений - канабіс, у відділення №5 TOB «Нова Пошта», що в м.Тернопіль по вул.Живова,3 7, на вигадане нею ім`я « ОСОБА_21 ».

Однак, 07 грудня 2018 року в період з 17.09 год. по 17.20 год. в ході санкціонованого обшуку у відділенні №5 TOB «Нова Пошта», що в М.Тернопіль вул.Живова,37, виявлено та вилучено посилку на вигадане ім`я « ОСОБА_21 » у якій знаходилась речовину рослинного походження, зеленого кольору, що є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонений - канабісом (марихуана), у сухому вигляді масою 75.60 грама, який ОСОБА_11 придбала з метою збуту.

05 грудня 2018 року ОСОБА_9 , о 15.20 год., затримано в порядку ст.208 КПК України, за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

06 грудня 2018 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

08 грудня 2018 року підозрюваній ОСОБА_6 ухвалою слідчого судді за клопотанням слідчого обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням суми застави у розмірі 576 300 грн.

21 грудня 2018 року колегією суддів Тернопільського апеляційного суду вказану вище ухвалу слідчого судді скасовано та постановлено нову, якою застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, визначивши суму застави у розмірі 153 680 грн.

25 січня 2019 року ОСОБА_14 повідомлено про нову підозру, а саме про те, що вона підозрюється у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, особливо небезпечного наркотичного засобу, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб тобто у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.307 КК України в (в редакції Закону № 3826-VI від 6 жовтня 2011 року).

Того ж дня ст. слідчий звернуся до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду з клопотанням про продовження підозрюваній ОСОБА_6 строку тримання під вартою.

29 січня 2019 року слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у задоволенні вказаного клопотання відмовив, обравши підозрюваній запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби, а саме: з 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. та із покладенням на неї відповідних обовязків, встановивши строк дії ухвали до 23 год. 59 хв. 29 березня 2019 р.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Згідно практики Європейського суду з прав людини суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, щоб вирішити справу у відповідності до вимог закону, суд повинен взяти до уваги, крім даних, передбачених ст. 177 КПК України, особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки, характер справи, тяжкість покарання та наслідки вчинення протиправних діянь.

Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Як вбачається з матеріалів справи, зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані.

При судовому розгляді клопотання суд перевірив відповідність змісту клопотання вимогам закону та з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав для застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відмовляючи у задоволенні клопотання, суд правильно виходив з того, що матеріали клопотання містять дані щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого кримінального правопорушення та наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, однак не містять переконливого обгрунтування, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання підозрюваною процесуальних обов`язків.

Враховуючи наведене, посилання прокурора на наявність у даному кримінальному провадженні обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, як вбачається з матеріалів провадження, а саме: оскаржуваної ухвали слідчого судді враховані слідчим суддею при постановленні оскаржуваного судового рішення.

Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначив, що причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, підозра у якому їй повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї такого обмежувального заходу, як домашній арешт.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваної слідчий суддя врахував вимоги, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: особу ОСОБА_6 , обставини, при яких злочин був вчинений, а також стан здоровя підозрюваної, яка потребує належного медичного обстеження та догляду.

Таким чином, на думку колегії суддів, слідчий суддя, виходячи із норм Глави 18 КПК України, згідно якої питання щодо застосування запобіжних заходів належить до виняткової компетенції слідчого судді, правомірно відмовив у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_6 та правильно застосував відносно підозрюваної запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби. Висновки суду відповідають зазначеним положенням КПК України та фактичним обставинам справи.

Крім того, в судовому засіданні суду апеляційної інстанції було встановлено, що підозрювана ОСОБА_6 , перебуваючи під дією оскаржуваного запобіжного заходу, належним чином виконує покладені на неї обовязки, не покидає місце проживання у зазначений в ухвалі слідчого судді час, являється на усі виклики слідчого та прокурора.

З огляду на викладене слідчим суддею при розгляді клопотання повно та об`єктивно досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а тому зазначені в апеляційній скарзі підстави, в яких прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи та не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

За таких обставин ухвала слідчого судді відповідно до вимог ст. 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою.

Істотних порушень вимог КПК України при постановленні ухвали слідчим суддею не встановлено.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 181, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу заступника начальника відділу прокуратури Тернопільської області залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 січня 2019 року про застосування до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту у нічний час доби, а саме: з 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв., із покладенням на неї відповідних обовязків, - без змін.

Ухвала Апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи