Справа № 761/7903/19
Провадження № 1-кс/761/5723/2019
У Х В А Л А
Іменем України
25 лютого 2019 року
слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні, клопотання слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0013328 від 17 грудня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
У провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва 22.02.2019 року надійшло вищевказане клопотання.

Клопотання обґрунтовано тим, що у провадженні Шевченківського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0013328 від 17 грудня 2018 року за ч. 3 ст. 185 КК України.

Досудовим слідством встановлено, ОСОБА_6 , перебуваючи у невстановленому місці та у невстановлений час, вступив в злочинну змову з ОСОБА_7 та невстановленою слідством особою, з метою вчинення таємного викрадення майна, шляхом проникнення до приміщення офісу інтернет-магазину ТОВ «Технофайнд», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Оранжерейна, 3-а.

Згідно розподілених між собою ролей, ОСОБА_7 , керуючи автомобілем мав забезпечити прибуття за місцем вчинення злочину інших співучасників ОСОБА_6 та невстановленої слідством особи. Окрім того, ОСОБА_7 мав залишитися у автомобілі біля будівлі офісу інтернет-магазину ТОВ «Технофайнд», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Оранжерейна, 3-а, та спостерігати за оточуючою обстановкою, з метою попередження у випадку виникнення небезпеки викриття під час вчинення злочину співучасників.

З цією метою, 17.12.2018 року, приблизно о 05:00, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та невстановлена слідством особа, на автомобілі марки Opel Vectra номерний знак реєстрації Республіки Польща, PJA RL 25, прибули за адресою: м. Київ, вул. Оранжерейна, 3-а, де почали спостереження за офісом ТОВ «Технофайнд» розташованого на 1-му поверсі будівлі. Пересвідчившись що їх дії є непомітними, ОСОБА_6 та невстановлена слідством особа, використовуючи заздалегідь пристосовані предмет для перерізання металевих частин кріплення віконних грат, здійснили демонтаж грат з вікна офісу ТОВ «Технофайнд» у спосіб їх пошкодження, після чого заздалегідь пристосованими знаряддями, здійснили віджим конструкції вікна та незаконно проникли до приміщення офісу ТОВ «Технофайнд». В цей час, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 та невстановленою слідством особою, залишився чекати у автомобілі та спостерігати за оточуючою обстановкою з метою попередження у випадку виникнення небезпеки викриття під час вчинення злочину.

Перебуваючи в приміщенні ТОВ «Технофайнд» за адресою: м. Київ, вул. Оранжерейна, 3-а, ОСОБА_6 повторно, вчинив крадіжку майна що належить ТОВ «Технофайнд».

В подальшому, ОСОБА_6 та невстановлена слідством особа, помістили викрадене майно до автомобіля Opel Vectra номерний знак реєстрації Республіки Польща, НОМЕР_1 , в якому знаходився ОСОБА_7 , після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, тим самим отримавши змогу розпоряджатися викраденим на власний розсуд.

18.02.2019 ОСОБА_8 надав добровільну згоду на проникнення на територію домоволодіння, яке належить йому на праві власності, а саме, яке знаходиться за адресо: АДРЕСА_1 .

Під час огляду домоволодіння по АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено: 1) Автомобіль Audi A6 д.н.з. Республіки Польща НОМЕР_2 , cинього кольору, номер шасі: НОМЕР_3 ;2) Cвідоцтво про рестрацію серійний номер: НОМЕР_4 ;3) Чорний ключ до автомобіля Audi A6 д.н.з. Республіки Польща НОМЕР_2 ;4) Karta Pojazdu серійний номер: НОМЕР_5 . Дані речі за своєю суттю є тимчасово вилученим майном.

Слідчий просить слідчого суддю накласти арешт на майно, що було вилучено під час огляду домоволодіння по АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Власник майна проти задоволення клопотання заперечив.

Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, вважаю що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 8 ст. 170 КПК вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до положень ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчим не доведено, що вказане ним у клопотанні майно є предметом кримінального правопорушення, набуте в результаті вчинення кримінального правопорушення та на нього спрямовано кримінальне правопорушення, таким чином майно, на яке слідчий просить накласти арешт, не відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Водночас, слідчим не доведено наявності ризиків, передбачених абз.2 ч.1 ст. 170 КПК України та не обґрунтовано при цьому правових підстав для такого арешту та необхідності у його накладенні, а також розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в рамках якого подано дане клопотання, а також необґрунтованість і недоведеність необхідності застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя не знаходить правових підстав для задоволення вказаного клопотання.

Враховуючи викладене, керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 170-173, 309, 376, 395, 532 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0013328 від 17 грудня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.
На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1