У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.05.2019 Справа №607/11263/19

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна,

В С Т А Н О В И В :
Слідчий СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , звернувся до суду в межах досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001135 від 11 квітня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, із клопотанням про арешт майна, у якому просить накласти арешт на речі, які вилучені 10 травня 2019 року, під час проведення огляду у приміщенні квартири АДРЕСА_1 : - закордонний паспорт на ім`я ОСОБА_5 01.08.1998 виданий 19.10.2015 року. Просить накласти арешт на речі, які вилучені 10 травня 2019 року в під`їзді будинку квартири АДРЕСА_1 , а саме: - закордонний паспорт на ім`я ОСОБА_5 01.08.1998 виданий 19.10.2015 року.

Як вбачається із клопотання та доданих до нього матеріалів, вбачається, що 11.04.2019 року надійшло повідомлення від старшого о/у ВБЗПТЛ ОСОБА_6 про те, що у ході проведення операції «Імігрант» під час перевірки у громадянина Узбекистану ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 встановлено, що останній перебуваючи в м. Тернопіль, використовував посвідку на тимчасове проживання в України №ТР222610 з ознаками підробки.
Правова кваліфікація кримінального правопорушення передбачене ч.4 ст.358 КК України, а саме використання завідомо підробленого документа.
В ході проведення розшукових заходів працівниками ВБЗПТЛ ГУ НП в Тернопільській області було встановлено, що до вчинення зазначеного злочину можливо причетний громадянин Узбекистану ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

10 травня 2019 року в ході проведення обшуку в громадянина Узбекистану ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за місцем проживання, а саме АДРЕСА_3 було вилучено: - закордонний паспорт на ім`я ОСОБА_5 01.08.1998 виданий 19.10.2015 року.

Відповідно до ч.1 ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути як найшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 КПК України.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони зберегли на собі сліди кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.7 ст.237 КПК України вилучені речі, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Враховуючи вище викладене, а також те, що вказані речі потрібні для встановлення проведення оглядів, долучення до матеріалів кримінального провадження як речового доказу, оскільки має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, а тому просить клопотання задовольнити.

У судове засідання слідчий не з`явився, що не перешкоджає розгляду даного клопотання.

Виклик особи, у якої знаходиться майно, на яке слідчий просить накласти арешт, не здійснювався на підставі ч.2 ст.172 КПК України.

Вивчивши клопотання та додані до нього копії документів, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Як вбачається із ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

На думку слідчого судді, дане клопотання підлягає задоволенню для збереження речових доказів, проведення необхідних експертиз у кримінальному провадженні.

Одночасно роз`яснюю, що згідно ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 167, 170, 172, 173 КПК України,

П О С Т А Н О В И В :
Клопотання слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на речі, які вилучені 10 травня 2019 року в під`їзді будинку квартири АДРЕСА_1 , а саме: - закордонний паспорт на ім`я ОСОБА_5 01.08.1998 виданий 19.10.2015 року.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 .

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 .

Згідно ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково, якщо буде доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою при оголошенні ухвали протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1