Справа № 296/2441/17
Вирок
Іменем України

14 березня 2019 року м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира в складі:

головуючої судді: ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

потерпілої : ОСОБА_4

представника потерпілої - адвоката: ОСОБА_5

потерпілої : ОСОБА_6

законного представника неповнолітньої потерпілої - ОСОБА_7

обвинуваченого: ОСОБА_8

захисника : ОСОБА_9

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі кримінальне провадження №0005478 за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого в с.Троща, Чуднівського району, Житомирської області, громадянина України, з середньою освітою, проживає: АДРЕСА_1 , не судимого,

за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

22.08.2016 року близько 19 год. 40 хв., керуючи технічно справним автомобілем ЗАЗ TF698P ЗНГ, номерний знак НОМЕР_1 , рухався поблизу буд.131 вул.Київське шосе зі сторони с. Глибочиця, Житомирського району в напрямку вул.Сергія Параджанова в м. Житомирі, в порушення вимог п. 2.3 б) Правил дорожнього руху України, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, та в порушення вимог п.п. 12.3, 12.4, 18.1, 18.4 вказаних вище Правил, рухаючись у населеному пункті із перевищенням швидкості, при наближені до нерегульованого пішохідного переходу, перед яким зупинилися водії транспортних засобів, що рухались по сусідніх смугах руху, при виникненні небезпеки для руху або перешкоди, яку він об`єктивно спроможний був виявити, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки свого транспортного засобу, в результаті чого передньою частиною керованого транспортного засобу, здійснив наїзд на пішоходів ОСОБА_10 та ОСОБА_6 , які перетинали проїзну частину вул. Київське шосе з ліва на право по відношенню до напрямку руху автомобіля, по нерегульованому пішохідному переходу.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження у вигляді саден, синця на тулубі та голові, крововиливів в м`які тканини голови, субдуральної гематоми, саден, синців на тулубі та кінцівках, крововиливу в середостіння, забою серця та легень, субкапсулярної тріщини печінки з формуванням субкапсулярної гематоми, крововиливу в навколониркову клітковину лівої нирки, крововиливу в заочеревину клітковину та м`які тканини тазу зліва, переломів кісток тазу, гемоперитонеуму, закритого перелому лівої гомілки, які в своїй сукупності та за механізмом свого утворення є тупою сполученою травмою, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя і знаходяться в прямому причинному зв`язку із настанням смерті.

Окрім цього, в результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми саден на обличчі, струсу головного мозку, закритого перелому кісток правої гомілки та правого передпліччя зі зміщенням кісткових відломків, саден грудної клітки та верхніх кінцівок, які в своїй сукупності відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень.

Так, необережні дії, які виразилися в порушенні водієм ОСОБА_8 вимог пунктів 12.3, 12.4, 18.1, 18.4 Правил дорожнього руху України затверджених Постановою Кабінету Міністрів №1306 від 10.10.2001 року, перебувають у прямому причинному зв`язку із створенням аварійної обстановки й виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками, у вигляді спричинення середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_6 та смерті потерпілої ОСОБА_10 .

В ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_8 свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав частково. Дав показання про те, що 22.08.2016 року керуючи автомобілем рухався по вул.Київське шосе в напрямку вул.Сергія Параджанова в м.Житомирі. Коли побачив пішоходів почав екстренно гальмувати, однак уникнути наїзду на пішоходів не зміг. Світило сонце, а тому не було видно розмітки на дорозі в тому числі пішохідного переходу та він відволік увагу на автомобіль, який стояв перед пішохідним переходом ввімкнувши сигналізацію.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 суду пояснила, що влітку 2016 року разом з подругою ОСОБА_10 йшли на зупинку та переходили пішохідний перехід, пройшовши половину зупинились почекати щоб зупинились автомобілі і пішли далі, спокійно перетинали перехід на якому були збиті автомобілем.

Потерпіла ОСОБА_6 та її законний представник ОСОБА_7 будучи повідомленими про дату, час і місце судового засідання до суду не прибули звернувшись з заявами про продовження судового розгляду у їх відсутність зазначивши, що у зв`язку з відшкодуванням заподіяної шкоди, будь-яких вимог матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не мають.

Суд не вбачає перешкод до проведення судового розгляду і ухвалення за його результатами відповідного рішення за відсутності потерпілої з огляду на положення ст.325 КПК України.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 пояснила, що ОСОБА_10 є її донька, яка перебувала у бабусі. Їй лише відомо, що донька разом з подругою переходили дорогу та на пішохідному переході були збиті автомобілем. Від отриманих тілесних ушкоджень донька загинула. Інші обставини ДТП їй не відомі.

Свідок ОСОБА_11 в суді підтвердив, що саме ОСОБА_8 керуючи автомобілем здійснив наїзд на двох дівчат, які переходили дорогу по пішохідному переходу.

Свідок ОСОБА_12 та свідок ОСОБА_13 дали показання про те, що автомобіль під керуванням ОСОБА_12 зупинився перед пішохідним переходом даючи можливість пройти пішоходам. В цей час, автомобіль «Ланос» не зупиняючись виїхав на пішохідний перехід збивши двох дівчат на ньому.

Крім того, в ході судового розгляду були досліджені письмові матеріали кримінального провадження, а саме:

- протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 22.08.2016 р. та схема до нього, згідно якого було оглянуто місце скоєння ДТП, яка мала місце 22.08.2016 р. по вул. Київське шосе, 131, в м. Житомирі;

- висновок експерта № 848 від 04.10.2016 р., згідно якого при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_10 виявлено: садна, синець на тулубі та голові, крововиливи в м`які тканини голови, субдуральні гематоми, садна, синець на тулубі та кінцівках, крововилив в середостіння, забій серця та легень, субкапсулярні тріщини печінки з формуванням субкапсулярної гематоми, крововилив в навколониркову клітковину лівої нирки, крововилив в заочеревину клітковину та м`які тканини тазу зліва, переломи кісток тазу, гемоперитонеум, закритий перелом лівої гомілки. Всі вищевказані ушкодження в своїй сукупності та по механізму свого утворення є тупою сполученою травмою, утворилися від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, тупих твердих предметів з переважною контактуючою поверхнею, не виключено в термін та за обставин, що вказані в медичні карті стаціонарного хворого «22.08.2016 р. о 19.30 внаслідок ДТП була збита машиною», мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя і знаходяться в прямому причинному зв`язку із настанням смерті;

- висновок експерта № 3/854 від 21.09.2016 р., згідно якого на момент ДТП гальмівна система автомобіля «ЗАЗ TF698P ЗНГ», р/н НОМЕР_1 знаходилась в технічно працездатному стані. На момент ДТП рульове керування автомобіля «ЗАЗ TF698P ЗНГ», р/н. НОМЕР_1 , знаходилось в технічно працездатному стані. На момент ДТП ходова частина автомобіля ЗАЗ TF698P ЗНГ, р/н НОМЕР_1 знаходилась в технічно несправному (на колесах задньої осі встановлені шини з різними малюнками протектора), але працездатному стані. В процесі дослідження автомобіля ЗАЗ TF698P ЗНГ, р/н. НОМЕР_1 , не встановлено яких-небудь характерних ознак раптової відмови або технічних несправностей систем, вузлів, агрегатів і деталей, що впливають на безпеку дорожнього руху, які могли б знаходитися в прямому причинному зв`язку з виникненням аварійної обстановки і даної ДТП;

- висновок експерта №202-МК від 12.10.2016 р., згідно якого на взутті постраждалої ОСОБА_10 виявлені сліди індивідуального носіння, неоднорідне накладання речовини сірого кольору, що схожа на ґрунт. На туфлях та на їх підошві слідів ковзання та будь-яких пошкоджень не виявлено;

- висновок експерта № 200-МК від 12.10.2016 р., згідно якого на взутті потерпілої ОСОБА_6 виявлені сліди індивідуального носіння, неоднорідне накладання речовини сірого кольору, що схожа на ґрунт. На туфлях та на їх підошві слідів ковзання та будь-яких пошкоджень не виявлено;

- висновок експерта № 2910 від 09.12.2016 р., згідно якого при судово-медичному обстеженні потерпілої ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми - саден на обличчі, струсу головного мозку, закритого перелому кісток правої гомілки та правого передпліччя зі зміщенням кісткових відломків, саден грудної клітки та верхніх кінцівок. Дані тілесні ушкодження в своїй сукупності відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя, могли виникнути в термін та за обставин, вказаних в постанові про призначення судово-медичної експертизи;

- висновок експерта за результатами проведення судово-автотехнічної експертизи № 132/17-25 від 28.02.2017 р., згідно якого:

1. Швидкість руху автомобіля ЗАЗ р/н НОМЕР_1 в момент початку застосування гальмування до наїзду на пішохода, складала не менше ніж 82... 85 км/год.

2. Мінімальна відстань, на якій знаходився автомобіль ЗАЗ, р/н. НОМЕР_1 , від місця наїзду на пішоходів в момент початку реакції водія з наступним застосуванням гальмуванням, складає близько 26,1...26,6 метрів.

3. В даній дорожній обстановці, згідно заданих вихідних даних, водій автомобіля ЗАЗ р/н НОМЕР_1 , ОСОБА_8 в усіх варіантах мав технічну можливість уникнути наїзду на пішоходів ОСОБА_10 та ОСОБА_6 , шляхом застосування термінового гальмування, з моменту виникнення небезпеки для його руху.

4. В даній дорожній обстановці, при заданих вихідних даних, пішоходи ОСОБА_10 та ОСОБА_6 повинні були діяти відповідно до вимог розділу 4 «обов`язки та права пішоходів» Правил дорожнього руху України.

5. В даній дорожній обстановці водій автомобіля ЗАЗ, р/н НОМЕР_1 , ОСОБА_8 повинен був діяти відповідно до вимог п.12.3., п.12.4., п.18.1. та п. 18.4. Правил дорожнього руху України.

З технічної точки зору та згідно проведених розрахунків в питанні №3, в діях водія ОСОБА_8 вбачається невідповідність технічним вимогам вищезазначених пунктів Правил дорожнього руху України.

6. З урахуванням вихідних даних та проведеного дослідження, причиною виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди, в даних умовах дорожнього руху, слід вважати, технічно необгрунтовані дії водія автомобіля ЗАЗ, р/н НОМЕР_1 , ОСОБА_8 , які суперечили вимогам пунктів Правил дорожнього руху України. Зазначених в питанні №5.

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає доведеною вину обвинуваченого та кваліфікує його дії за ч.2 ст.286 КК України необережні дії, які виразились в порушені правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили середньої тяжкості тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_6 та спричинило смерть потерпілої ОСОБА_10 .

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання згідно ст. 66 КК України є щире каяття у вчиненому.

Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України, відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких.

Оцінюючи дані про особу винного, суд враховує його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину, минуле, склад сім`ї.

ОСОБА_8 не судимий, на обліку у лікаря нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, проживає з батьками, які є пенсіонерами, мають хронічні захворювання та про яких обвинувачений піклується і підтримує. Громада села Троща Чуднівського району Житомирської області позитивно характеризує ОСОБА_8 та висловлює згоду про взяття його на поруки.

ОСОБА_8 в ході досудового розслідування добровільно відшкодував заподіяну спричинену матеріальну та моральну шкоду потерпілій ОСОБА_6 , про що в судовому засіданні підтвердив її законний представник та підтверджено долученими до матеріалів кримінального провадження розписками наданими обвинуваченим.

Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин вчиненого злочину, його наслідків, даних про особу винного, суд призначає покарання в межах санкції статті за якою він визнається винним, а саме: у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на два роки. При цьому суд враховує, що ОСОБА_8 раніше притягався як до адміністративної так кримінальної відповідальності за порушення правил безпеки дорожнього руху.
Згідно ст.128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.
Згідно ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд вирішує питання чи підлягає задоволенню пред`явлений цивільний позов і, якщо так, на чию користь, в якому розмірі та в якому порядку.
Відповідно ст.1192 ЦК України, суд задовольняє цивільний позов повністю або частково, якщо у судовому засіданні були доведені стороною обвинувачення та цивільним позивачем матеріально-правові підстави позову.
Із вказаних норм права випливає, що шкоду, завдану потерпілій ОСОБА_4 повинен відшкодовувати обвинувачений ОСОБА_8 , який вчинив злочин, в результаті якого у потерпілої виникла шкода, вина обвинуваченого повністю доведена вищенаведеними доказами, які були досліджені судом.
Згідно статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірним рішенням, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у Постанові «Про судову практику в справах про відшкодування моральної /немайнової/ шкоди» №4 від 31.03.1995 р. із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №5 від 25.05.2001 р. у п.5 відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної /немайнової/ шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Відповідно до п.9 зазначеної Постанови розмір відшкодування моральної /немайнової/ шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань /фізичних, душевних, психічних, тощо/, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат, їх тривалість, можливості відновлення, та з урахуванням інших обставин.
Потерпіла ОСОБА_4 спричинену їй моральну шкоду оцінює в розмірі 1000000,00 ( один мільйон) гривень, яку просить стягнути з обвинуваченого на її користь.
В судовому засіданні потерпіла та її представник адвокат ОСОБА_5 вказаний позов підтримали, обвинувачений визнав частково.
При вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди в грошовій сумі, суд виходить з характеру дій обвинуваченого, які є необережними, їх наслідків, а саме: настання смерті ОСОБА_10 , обсягу страждань потерпілої пов`язаних із втратою доньки.
Виходячи з наведеного, на користь потерпілої ОСОБА_4 підлягає стягненню 500000.00 гривень заподіяної моральної шкоди, які підлягають стягненню з ОСОБА_8 , в решті частині позову слід відмовити, оскільки потерпілою не надано доказів в обгрунтування заявленого розміру спричиненої шкоди.
Цивільний позов прокурора про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_6 підлягає до задоволення в розмірі 3028,52 грн.
Відповідно до положень ч.2 ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого в прибуток держави процесуальні витрати за проведення експертиз в розмірі 1693, 68 грн.
Крім того, в кримінальному провадженні потерпілою ОСОБА_4 заявлено цивільний позов про стягнення моральної шкоди в розмірі 17400 гривень з ПАТ СК «Галицька», який судом залишається без розгляду, оскільки не визначено розміру моральної шкоди, який перевищує страхову виплату.

Відповідно до ст. 100 КПК України суд вирішує питання про долю речових доказів.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_8 не обирався, підстав для його обрання до набрання вироком законної сили, суд не вбачає.

Початок строку відбуття покарання слід обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Керуючись ст.ст.368,370,374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді - 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 2 (два) роки.

Початок строку відбуття покарання обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_4 500000,00 грн. заподіяної моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь Житомирської обласної ради 3028,52 грн. витрат на стаціонарне лікування потерпілої від кримінального правопорушення ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 1693,68 гривень.

Речові докази: взуття потерпілої ОСОБА_10 , яке повернуто потерпілій ОСОБА_4 , залишити останній, взуття потерпілої ОСОБА_6 , яке зберігається в камері речових доказів Житомирського ВП повернути останній.

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м.Житомира протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженому до позбавлення волі, який перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1