Справа № 191/3930/18
Провадження № 1-в/191/904/18
У Х В А Л А
іменем України

28 листопада 2018 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні із застосуванням повного фіксування технічними засобами в залі суду м. Синельникове клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування до нього положення ч.5 ст. 72 КК України щодо зарахування строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі,-

ВСТАНОВИВ:

На адресу суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування відносно нього положень Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» в період з 07.07.2017 року до набрання вироком законної сили.

До початку судового засідання засуджений надав заяву про розгляд клопотання без його участі, що не перешкоджає розгляду клопотання відповідно до ч. 4 ст. 539 КПК України.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, а також враховуючи думку прокурора Синельниківської місцевої прокуратури, який не заперечував проти задоволення клопотання, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст.1 Закону України «Про попереднє увязнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_4 засуджений:

- вироком Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 12 березня 2018 року засуджено за ч.2 ст. 185, ч.4 ст.70 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі. Строк відбування покарання відраховується з 07.07.2017 року. Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили обрано у вигляді тримання під вартою. Вирок набрав законної сили 12 квітня 2018 року. 07.07.2018 року ОСОБА_4 затримано на підставі ухвали Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 07.07.2017 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від вересня 2017 року ОСОБА_4 залишено в ДУВП № 4 для розгляді кримінального провадження.

Згідно довідки СВК-94 початок строку засудженого зазначений 07.07.2017 року, кінець строку: 07.10.2020 року.

Отже, з матеріалів клопотання вбачається, що вироком Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 12.03.2018 року ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст. 185, ч.4 ст.70 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі. Строк відбування покарання відраховується з 07.07.2017 року. Міра запобіжного заходу до набрання вироком законної сили обрано 12.08.2018 року у вигляді тримання під вартою.

Але, 29.08.2018 року Постановою Верховного Суду, було визначено застосування норми права, передбаченої ч. 5ст. 72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання). Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі. Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається.

Згідно положень Закону України « Про попереднє ув`язнення» та роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 11.01.2016 року» попереднє ув`язнення закінчується з моменту набрання вироком законної сили, у зв`язку з чим не підлягає зарахуванню у строк попереднього ув`язнення термін слідування під вартою засудженої особи із слідчого ізолятора до установи виконання покарань, тобто термін від дати набрання обвинувальним вироком законної сили до дати прибуття до місця відбуття покарання.

Згідно ст. 1 Закону України «Про попереднє увязнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

З огляду на викладені вище обставини, суд вважає, що у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_4 про зарахування судом строку попереднього ув`язнення слід відмовити виходячи з того, що останній затриманий та перебував під вартою після 20.06.2017 року, а тому норми, передбачені ч.5 ст.72 КК України щодо зарахування строку попереднього ув`язнення в розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі, в такому разі не застосовуються.

Згідно з ч. 6 ст. 13 Закону «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
За таких обставин суд приходить до висновку, що клопотання ОСОБА_4 не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. 539 КПК України, ч. 5 ст. 72 КК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення в порядку ч.5 ст. 72 КК України - відмовити.
Копію ухвали направити в ДУ «Синельниківська виправна колонія (№94)», засудженому ОСОБА_4 , прокурору Синельниківської місцевої прокуратури для відома.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд протягом семи діб з моменту її проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1