Справа № 163/215/19
Провадження № 1-кп/163/40/19
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2019 року Любомльський районний суд Волинської області
в складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області кримінальне провадження № 0000078 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Самійличі Шацького району Волинської області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , що проживає по АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, вищої освіти, одруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.368 КК України,

в с т а н о в и в :

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він як інспектор прикордонного контролю 1 категорії 2 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_2 " ВПС " ІНФОРМАЦІЯ_2 " ІНФОРМАЦІЯ_3 , будучи військовою службовою особою та працівником правоохоронного органу спеціального призначення, в порушення вимог ст.ст.11, 16, 59 Статуту Збройних Сил України, ст.4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.23 Закону України "Про державну прикордонну службу України", ст.ст.6, 15 Закону України "Про прикордонний контроль", п.п.157-158 частини 1 Інструкції з організації оперативно-службової діяльності відділу прикордонної служби, затвердженої наказом Адміністрації Держприкордонслужби від 29.12.2010 року № 1040, Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом МВС від 19.10.2015 року № 1261, посадової інструкції, діючи умисно з метою протиправного збагачення та з корисливих мотивів і з використанням наданої йому влади та службового становища в інтересах ОСОБА_6 одержав від останнього неправомірну вигоду в розмірі 1600 гривень за сприяння в безперешкодному та позачерговому проїзді автомобілем до МАПП "Ягодин", а саме: біля 17:10 години 28.10.2018 року готівкових коштів в сумі 800 гривень; за посередництвом ОСОБА_7 біля 16 години 03.11.2018 року готівкових коштів в сумі 400 гривень, 02.12.2018 року готівкових коштів в сумі 400 гривень.

У суд обвинувальний акт надійшов з угодою між обвинуваченим та прокурором військової прокуратури Луцького гарнізону про визнання винуватості.

Згідно із цією угодою ОСОБА_4 повністю визнає вчинення інкримінованого йому злочину за фактичними обставинами в межах оголошеної підозри.

При відсутності обтяжуючих покарання обставин сторони погодили визнати пом`якшуючими обставинами щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а також врахувати особу обвинуваченого, який має на утриманні неповнолітню дитину, позитивно характеризується.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за ч.1 ст.368 КК України в межах санкції статті у вигляді 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 гривень, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, строком на 1 рік.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд встановив таке.

За інкримінованим обвинуваченням ОСОБА_4 в підготовчому засіданні визнав себе винуватим повністю.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, віднесений до категорії середньої тяжкості. Міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкції ч.1 ст.368 КК України та положенням ст.55 КК України.

Суд переконався, що обвинувачений цілком розуміє положення ч.4 ст.474 КПК України, в тому числі, щодо права на судовий розгляд та щодо обмежень у правах, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди відповідно до ст.476 КПК України.

Суд встановив, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Про це заявив в судовому засіданні обвинувачений, а також свідчать вивчені судом матеріали кримінального провадження. Скарги стороною захисту під час досудового розслідування не подавались.

Таким чином, судом встановлено, що умови угоди відповідають положенням ст.472 КПК України, не суперечать іншим вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для визнання винуватості.

В підготовчому засіданні прокурор вважав за необхідне затвердити угоду, обвинувачений, його захисник проти цього не заперечують і погодились на призначення узгодженого покарання.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність підстав для затвердження угоди.

Судові витрати згідно із ст.124 КПК України слід покласти на обвинуваченого.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Строк дії запобіжного заходу щодо обвинуваченого збіг, клопотання про обрання такого заходу сторонами не заявлено.

Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд

у х в а л и в :

Угоду про визнання винуватості від 28.01.2019 року у кримінальному провадженні № 0000078, укладену прокурором військової прокуратури Луцького гарнізону та підозрюваним ОСОБА_4 , затвердити.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.368 КК України, і за цим законом призначити йому покарання у вигляді 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 (двадцять тисяч чотириста) гривень, з позбавленням на підставі ст.55 КК України права обіймати посади, пов`язані з організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, в органах державної влади строком на 1 (один) рік.

Долю речових доказів та документів вирішити таким чином:

200 (двісті) гривень готівкових коштів, які зберігаються у слідчому управлінні Територіального управління ДБР, що розташоване у місті Львові, повернути заявнику ОСОБА_6 , знявши накладений ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 04.12.2018 року арешт;

4835 (чотири тисячі вісімсот тридцять п`ять) гривень готівкових коштів, мобільний телефон "Самсунг" із зарядним пристроєм, службове посвідчення, чорнові записи, блокнот і техпаспорт на автомобіль № 3966188, які зберігаються у слідчому управлінні Територіального управління ДБР, що розташоване у місті Львові, повернути ОСОБА_4 , знявши накладений ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 04.12.2018 року арешт;

оптичні диски, флеш-носії micro-SD зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави 1001 (одну тисячу одну) гривню судових витрат на проведення технічної експертизи.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) гривень судових витрат на проведення експертизи спеціальних хімічних речовин.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів із дня його проголошення через Любомльський районний суд.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий : суддя ОСОБА_1