КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого - судді - ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі - ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Дарницького районного суду м. Києва від 03 вересня 2018 року щодо ОСОБА_7 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_8 ,
захисників - ОСОБА_5 , ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Дарницького районного суду м. Києва від 03 вересня 2018 року затверджено угоду від 30 серпня 2018 року про визнання винуватості між прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях, підслідних Держаному бюро розслідувань, Генеральної прокуратури України молодшим радником юстиції ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_7 .
ОСОБА_7 визнано винуватим у вчинені злочинів, передбачених ч.5 ст. 27, ч.2 ст. 146, ч.5 ст. 27, ч.2 ст. 127, ч.2 ст. 296, ч.4 ст.296, ст. 340 КК України та призначено йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання:

- за ч.5 ст. 27. ч.2 ст. 146 КК України у виді позбавлення волі на строк два роки і п`ять місяців;

- за ч.5 ст. 27, ч.2 ст. 127 КК України із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки;

- за ч.2 ст. 296 КК України у виді позбавлення волі на строк один рік;

- за ч.4 ст. 296 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки;

- за ст. 340 КК України у виді позбавлення волі на строк два роки.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань, остаточне покарання ОСОБА_7 призначити у виді позбавлення волі на строк три роки і три місяці.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 визначено рахувати з 09 березня 2017 року.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишено у виді тримання під вартою в ІТТ ГУ НП в м.Києві.

Не погоджуючись з вироком суду захисник ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.
Порушуючи питання про поновлення строку апеляційного оскарження, захисник ОСОБА_5 зазначив, що копію оскаржуваного вироку отримав лише 12 листопада 2018 року, зі змісту якого дізнався про порушення прав його підзахисного ОСОБА_6 .
З огляду на викладене захисник ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , просив визнати причини пропуску строку апеляційного оскарження вироку поважними та поновити цей строк.
Заслухавши суддю-доповідача, захисника ОСОБА_5 , який підтримав клопотання та просив поновити строк апеляційного оскарження, думку прокурора та захисника ОСОБА_9 , які заперечили проти поновлення строку, перевіривши доводи клопотання та матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку, що в задоволенні клопотання про поновлення строку слід відмовити та повернути апеляційну скаргу особі, яка її подала, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на вирок суду першої інстанції може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 26 лютого 2018 року до Дарницького районного суду надійшов обвинувальний акт стосовно ОСОБА_6 , за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4, 5 ст.27, ч.2 ст.146, ч.4, 5 ст.27, ч.2 ст.127, ч.2 ст.296, ст.340 КПК України та ОСОБА_7 , за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.2 ст.146, ч.5 ст.27, ч.2 ст.127, ч.2 ст.296, ч.4 ст.296, ст.340 КК України.
31 серпня 2018 року у вказаному кримінальному провадженні надійшла угода про визнання винуватості, укладена між прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях, підслідних Державному бюро розслідувань, Генеральної прокуратури України молодшим радником юстиції ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_7 .
Враховуючи те, що у даному кримінальному провадженні згоди досягнуто лише з обвинуваченим ОСОБА_7 , 03 вересня 2018 року Дарницьким районним судом м. Києва у судовому засіданні, за присутності зокрема, захисника ОСОБА_5 , прийнято рішення про виділення матеріалів кримінального провадження в частині обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.2 ст.146, ч.5 ст.27, ч.2 ст.127, ч.2 ст.296, ч.4 ст.296, ст.340 КК України в окреме провадження (т.2 а.п.1).
Наведені обставини свідчать про те, що про факт ухвалення вироку відносно ОСОБА_7 на підставі угоди про визнання винуватості захиснику ОСОБА_5 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , було відомо ще 03 вересня 2018 року.
За даними Єдиного державного реєстру судових рішень вирок Дарницького районного суду м. Києва від 03 вересня 2018 року в справі №753/17036/18 оприлюднено 08 жовтня 2018 року. Тобто, за умови достатньої зацікавленості та здійснення відповідного моніторингу судових рішень захисник мав можливість ознайомитись з повним текстом зазначеного судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень, та, вважаючи, що такий вирок порушує права та законні інтереси його клієнта, міг оскаржити його в апеляційному порядку. У разі ж якщо в процесі ознайомлення із текстом вироку в ЄДРСР у захисника виникали труднощі щодо його ідентифікації, він не був позбавлений можливості уточнити цю інформацію, шляхом здійснення відповідного запиту до канцелярії місцевого суду.
Процедура визначення строків для подання скарги має на меті забезпечити належне відправлення правосуддя і дотримання принципу правової визначеності.
Частиною першою ст.113 КПК Українип передбачено, що процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Згідно ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Під поважними причинами пропущення процесуального строку слід розуміти неможливість особи подати заяву у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала заяву про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Зазначені обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від у справі «Устименко проти України» право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу resjudicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами ( рішення у справі «Рябих проти Росії», заява №52854/99, пп. 51 і 52, ECHR2003-X) (п.46 рішення).

Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є обмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (рішення у справі «Пономарьов проти України», заява №3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року) (п. 47 рішення).
Безпідставність поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.
Водночас навіть наявність об`активних та непереборних обставин, що обумовлюють поважність причин пропуску строку звернення до суду, не може розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення пропущеного строку (справа «Олександр Шевченко проти України», п.27), оскільки у випадку, якщо минув значний проміжок часу з моменту закінчення пропущеного строку, відновлення попереднього становища учасників справи, що може бути зумовлено скасуванням рішення або визнанням незаконної дії (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень, буде значно ускладнено та може призвести до порушення прав та інтересів інших осіб.
У суді апеляційної інстанції, прокурор ОСОБА_8 , заперечуючи проти задоволення клопотання захисника про поновлення строку, долучила копію ухвали підготовчого судового засідання Дарницького районного суду м.Києва від 03 вересня 2018 року ,в якому брав участь захисник ОСОБА_5 , зі змісту якої убачається, що у вказаному провадженні надійшла угода про визнання винуватості, яка і затвердження оскаржуваним вироком Дарницького районного суду м. Києва від 03 вересня 2018 року.
Зважаючи на те, що захисник ОСОБА_5 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 не навів обставин, які могли бути визнані поважними причинами для поновлення строку апеляційного оскарження вироку Дарницького районного суду м. Києва від 03 вересня 2018 року, а надані прокурором докази свідчать про його обізнаність з прийнятим рішенням 03 вересня 2018 року, клопотання про поновлення цього процесуального строку до задоволення не підлягає.
Пунктом четвертим ч. 3 ст. 399 КПК України визначено, що апеляційна скарга повертається, якщо апеляційна скарга подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

З огляду на викладене захиснику обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_5 слід відмовити у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Дарницького районного суду м. Києва від 03 вересня 2018 року, а апеляційну скаргу - повернути особі, яка її подала на підставі п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України як таку, що подана після закінчення строку апеляційного оскарження та відсутністю підстав для його поновлення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 399 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Дарницького районного суду м. Києва від 03 вересня 2018 року щодо ОСОБА_7 .
Повернути апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 03 вересня 2018 року особі, яка її подала.
Ухвалу може бути оскаржено до Верховного Суду упродовж трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який утримується під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

___________ _________ ___________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11кп/824/1334/2018 Категорія КК: ч.4 ст.296 КК України
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_10
Доповідач - ОСОБА_1