Справа № 379/369/18
Провадження № 1-кп/368/99/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"15" листопада 2018 р. Кагарлицький районний суд Київської області
в складі: головуючого-судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
з участю прокурора ОСОБА_5
потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7
представник потерпілого ОСОБА_8
захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10
обвинуваченого ОСОБА_9
захисника обвинуваченого ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_10
обвинуваченого ОСОБА_11
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кагарлику в приміщенні Кагарлицького районного суду Київської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000006 від 05.01.2018 року щодо ОСОБА_11 та ОСОБА_9 у вчинені злочину, передбаченого ст. 187 ч. 3 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
На розгляді Кагарлицького районного суду Київської області знаходиться кримінальне провадження за № 0000006 від 05.01.2018 року щодо ОСОБА_11 та ОСОБА_9 у вчинені злочину, передбаченого ст. 187 ч. 3 КК України.
ОСОБА_9 обвинувачується в тому, що 04.01.2018 р. приблизно о 19 год. 00 хв. він, перебуваючи м. Києві по вул. Тулузи, спілкуючись із ОСОБА_11 та двома невстановленими у ході досудового розслідування особами, вирішили вчинити за попередньою змовою групою осіб напад на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з метою заволодіння майном останнього.
Реалізовуючи спільний злочинний задум, спрямований на протиправне заволодіння чужим майном, ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою групою осіб разом з ОСОБА_11 та двома невстановленими у ході досудового розслідування особами, на автомобілі марки AUDI модель та номерний знак, а також власник якого у ході досудового розслідування не встановлені, під керуванням ОСОБА_12 04.01.2018 р. приблизно о 22 год. 00 хв. прибули до садиби ОСОБА_6 , розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . У подальшому ОСОБА_11 з вказаними особами перелізли через паркан та підійшли до житлового будинку, на поріг якого в цей час вийшли господар ОСОБА_6 та його дружина ОСОБА_7 .
У цей момент ОСОБА_9 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_11 та двома невстановленими у ході досудового розслідування особами, керуючись корисливим мотивом, з метою протиправного заволодіння грошовими коштами та майном подружжя ОСОБА_13 , вчинив разом зі своїми співучасниками напад на вказаних потерпілих, застосувавши фізичне насильство, яке не є небезпечне для життя та здоров`я, а саме завдавши руками ОСОБА_6 та ОСОБА_7 приблизно по 10 ударів по голові та іншим частинам тіла. В подальшому вказані особи зв`язали ОСОБА_6 та ОСОБА_7 і затягли їх до будинку та проникли до житла останніх. Перебуваючи в будинку, ОСОБА_9 з ОСОБА_11 та двома невстановленими у ході досудового розслідування особами, погрожуючи ОСОБА_6 застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я, підготовленим заздалегідь пістолетом невстановленої марки, який невстановлена особа із вище вказаних осіб привезла із собою, заволодів належними подружжю ОСОБА_13 грошовими коштами в сумі 102000 грн., 200 доларів США, а також мобільним телефоном «LENOVO» А526, S/NHJA3KNCM вартістю 1045 грн., мобільним телефоном iPhone 6, SpaseGray, 32 GB вартістю 8360 грн., ноутбуком ACER AI398 вартістю 6555 грн., банківськими золотими злитками 999 проби у кількості 3 штук: на 5 грам вартістю 6010 грн., на 2 грами вартістю 2488 грн. та на 1 грам вартістю 1244 грн.; срібною монетою вагою 1 кг. із зображенням королеви Єлизавети вартістю 15356 грн., перснем золотим чоловічим 585 проби масою 7,12 г. вартістю 10354,83 грн., перснем злотим жіночим 585 проби масою 2,57 г. вартістю 3577,54 грн., каблучкою золотою жіночою 585 проби масою 2,74 г. вартістю 3814,19грн., каблучкою жіночою 585 проби масою 3,19 г. вартістю 4440,61 грн., сережками золотими 585 проби масою 4,68 г. вартістю 6407,90 грн., сережками золотими 585 проби масою 4.08 г. вартістю 5586,38 грн., сережками 585 проби 5.67 г. вартістю 7763,42 грн., каблучкою золотою жіночою 585 проби масою 3.90 г. вартістю 5428,96 грн., ланцюжком золотим жіночим 585 проби масою 3,04 г. вартістю 4476,61 г., іконою у камені коричневого кольору із зображення «Божої матері» вартістю 325 грн., іконою у камені коричневого кольору із зображення «Архангела Михаіла» вартістю 325 грн., іконою у камені сірого кольору із зображення «Божої матері на небесах» вартістю 325 грн., кульковою ручкою із шкіряним брилком марки «MOONGRASS» вартістю 112 грн., кульковою ручкою «PINE Premium» вартістю 299 грн., набором кулькових ручок у кількості трьох штук у дерев`яному футлярі невстановленої марки вартістю 380 грн., іконою із зображенням «Божої матері із сином Божим» із написом AN Ag 3g 145 Made in Italy вартістю 6820 грн., монетою «Небесна сотня на варті 2014» вартістю 238 грн., двома монетами «200000 карбованців 1996 р» загальною вартістю 380 грн., монетою номіналом 5 гривень 2010 року із написом «Ткала» вартістю 74 грн., монетою номіналом 2 грн. із зображенням та написом Митрополита Андрія Шептицького вартістю 125 грн., монетою номіналом 5 гривень із написом «Богуслав 975 років та із зображенням міста 2008 р.» вартістю 69 грн., монетою номіналом 2 грн. із зображенням Олега Антонова 2006 р. вартістю 113 грн., монетою номіналом 20 гривень із написом «Визвольна війна середини 17 ст. 1998 року» вагою 31.1 г. срібла Ag 925 проби вартістю 982 грн., пістолетом/револьвером газовим Корнет-С вартістю 3500 грн., патронами «Оса» в кількості 12 упаковок по 10 шт. в упаковці вартістю 1320 грн., годинником чоловічим позолоченим від КОДА невстановленої вартості, годинником чоловічим марки TISSOT невстановленої марки та вартості, срібними фужерами невстановленої вартості, двома золотими зажимами 585 проби невстановленої маси та вартості, золотим значком з написом «СВЕМОН» невстановленої маси та вартості, ручкою ПАРКЕР (чорна матова з золотими атрибутами та написом на верхній частині «Папулі» невстановленої вартості, золотим значком у вигляді герба України невстановленої маси та вартості, золотим значком у вигляді герба України з написом ДПА невстановленої маси та вартості. Крім того, вказані вище особи, перебуваючи в будинку, зв`язали руки та ноги ОСОБА_14 і заволоділи її грошовими коштами в сумі 6200 грн. та її годинником марки «Чайка» невстановленої вартості.
Після цього ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та двома невстановленими у ході досудового розслідування особами з місця вчинення злочину зникли.
Відповідно до висновку експерта від 08.02.2018 р., складеного за результатами проведення судової товарознавчої експертизи, вартість викраденого у родини Ткачів майна, станом на 04.01.2018 р., з урахуванням зношеності в процесі експлуатації, становить 108030 грн. 44 коп.
Прокурор у судовому засіданні просив суд прийняти рішення щодо продовження дії обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжного заходу - тримання під вартою на строк 2 місяці, оскільки строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_9 закінчується 17 листопада 2018 року. Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду, суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Підстав для зміни чи скасування запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_9 немає, оскільки не змінились наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які виправдовують тримання під вартою ОСОБА_9 та були враховані судом при застосуванні до нього такого запобіжного заходу, а саме: переховуватися від суду, знищити, сховати, або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та їх представник ОСОБА_8 щодо клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_9 покладаються на погляд суду.
Потерпіла ОСОБА_14 в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду, подавши клопотання про розгляду справи у її відсутність.
Обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник ОСОБА_10 заявили клопотання про зміну запобіжного заходу на більш м`який запобіжний захід і навіть домашній арешт, оскільки обвинувачений не має наміру переховуватися від суду, він не може впливати по потерпілих, оскільки є мешканцем м. Києва, а потерпілі с. Плоске Кагарлицького району Київської області, він має постійне місце проживання та проживає з батьками, які працюють, тому матиме кошти на проживання.
Обвинувачений ОСОБА_11 та його захисник заперечували проти клопотання прокурора та підтримали клопотання обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника.
Суд, вислухавши клопотання прокурора, який просив суд продовжити обвинуваченому запобіжний захід, думку обвинувачених, їхніх захисника, потерпілих та їх представника, приходить до наступного висновку.
На розгляді Кагарлицького районного суду Київської області знаходиться кримінальне провадження за № 0000006 від 05.01.2018 року щодо ОСОБА_11 та ОСОБА_9 у вчинені злочину, передбаченого ст. 187 ч. 3 КК України.
Згідно ч. 2 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо продовження чи зміни запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Так, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Відповідно до вимог пунктів 1, 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно вимог ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
У відношенні обвинуваченого застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою було обрано на підставі ухвали Кагарлицького районного суду Київської області від 20 вересня 2018 року.
При цьому, достатні відомості про усунення та відсутність на теперішній час тих обставин, які раніше стали підставою для обрання у відношенні ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відсутні, а отже, підстав для зміни чи скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно останнього судом не встановлено.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що залишається достатньо підстав вважати, що ОСОБА_9 , опинившись на волі, зможе перешкодити встановленню істини у справі під час судового провадження і на це вказують такі обставини: характер протиправних дій, в яких обвинувачується він і щодо яких останньому органами досудового розслідування пред`явлене обвинувачення. Є достатньо підстав вважати, що ОСОБА_9 з огляду на тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання його винуватим у інкримінованому злочині, зможе ухилитися від суду та не виконувати його процесуальні рішення (ризик переховування).
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати 2 місяці. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Пункт 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 року, тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини.
Отже підстави, за яких судом було застосовано до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та обставини, які при цьому враховувались не змінились, а ризики не зменшились та є триваючими.
За сукупності таких обставин, суд вважає за необхідне продовжити дію раніше обраного щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_9 процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду, та його належну процесуальну поведінку, тому клопотання прокурора підлягає до задоволення, а клопотання обвинуваченого та його захисника необхідно залишити без задоволення.
Згідно ст.. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:
1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;
2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;
3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.
Тому колегія суддів вважає за необхідне не визначати розмір застави із врахуванням п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.. ст. 201, 331 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_9 задовольнити.
У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_9 та захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_10 про зміну запобіжного заходу відмовити.
Обрану міру запобіжного заходу відносно обвинувачуваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю м. Київ, громадянину України, неодруженому, непрацюючому, проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , згідно ст.. 89 КК України (2001 року) визнається таким, що не має судимостей, у виді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор (№ 115)» продовжити на два місяці, тобто до 12 січня 2019 року, включно.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

ОСОБА_15

ОСОБА_3