Провадження № 11-кп/4820/100/19
Категорія: ч.3 ст.185, ч.2 ст.186
ч.2 ст. 307 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі :
судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинувачених: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
захисників: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому об`єднані в одне судове провадження кримінальні провадження, внесені до ЄРДР за №0007419 та 10006684, за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та в його інтересах захисника ОСОБА_10 , обвинуваченого ОСОБА_8 та в його інтересах захисника ОСОБА_11 на вирок Хмельницького міськрайонного суду від 22 жовтня 2018 року,
у с т а н о в и л а :
Вироком Хмельницького міськрайонного суду від 22 жовтня 2018 року
ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 ,
громадянин України, з середньою освітою, не працює, розлучений, має на утриманні неповнолітню дитину, несудимий в силу ст.89 КК України,
визнаний винуватим за:
- ч.1 ст.186 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі;
- ч.2 ст.185 КК України на 2 роки позбавлення волі;
- ч.2 ст.186 КК України на 5 років позбавлення волі;
- ст.198 КК України на 4 місяці арешту.
На підставі ст.70 ч.1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено ОСОБА_7 покарання у виді 5 років позбавлення волі.

ОСОБА_8 ,
ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець та
житель АДРЕСА_1 , громадянин України, з середньою освітою, не працює, неодружений, не має судимостей,
визнаний винуватим за:
- ч.2 ст.186 КК України на 4 роки позбавлення волі;
- ст.198 КК України на 4 місяці арешту;
- за ч.2 ст.307 КК України на 6 років позбавлення волі.
На підставі ст.70 ч.1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено покарання у виді 6 років позбавлення волі.
ОСОБА_9 ,
ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець та житель
АДРЕСА_2 , громадянин України, з неповною середньою освітою, не працює, неодружений, раніше судимий Хмельницьким міськрайонним
судом:
- 06 квітня 2012 року за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1
ст.70, ст.71 КК України на 5 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 01 березня 2016 року по відбуттю строку покарання,
визнаний винуватим за
- за ч.2 ст.185 КК України на 2 роки позбавлення волі;
- за ч.2 ст.186 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ст.70 ч.1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено покарання 4 роки 6 місяців позбавлення волі.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_7 змінено з домашнього арешту на тримання під вартою, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 залишено попередній утримання під вартою.
Початок строку відбуття покарання ухалено обчислювати з моменту набрання вироком законної сили.
У строк відбуття покарання зараховано час попереднього ув`язнення: ОСОБА_7 з 22 жовтня 2018 року, ОСОБА_9 з 19 квітня 2017 року і до дня набрання вироком законної сили із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі, а ОСОБА_8 з 21 вересня 2017 року і до дня набрання вироком законної сили із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі.
Судом вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів.
Цивільний позов ОСОБА_13 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишено без розгляду.
За вироком суду ОСОБА_7 , діючи з корисливим мотивом та з метою заволодіння чужим майном:
- 19 листопада 2016 року біля 01-ї години зустрів раніше незнайомого ОСОБА_14 на пішохідній доріжці неподалік перехрестя вулиці Свободи та Шевченка в м. Хмельницькому, попросив у нього мобільний телефон нібито для здійснення телефонного дзвінка. Коли ОСОБА_14 дістав із кишені куртки мобільний телефон марки «Nokia» моделі «220 Dual Sim» IMEI-1 НОМЕР_1 , IMEI-2 НОМЕР_2 чорного кольору вартістю 750 грн. та почав набирати номер, який диктував ОСОБА_7 , останній вирвав його із рук потерпілого і втік, відкрито викравши таким чином зазначене майно;
- 04 березня 2017 року близько 22-ї години знаходився в квартирі АДРЕСА_3 , скористався тим, що ОСОБА_15 вийшов в іншу кімнату, повторно таємно викрав належний останньому мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J 120H» IMEI-1: НОМЕР_3 IMEI-2: НОМЕР_4 вартістю 3000 грн., із картою пам`яті формату «MicroSD» об`ємом 8 GB вартістю 150 грн., із сім карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар» із номером НОМЕР_5 вартістю 15 грн., який знаходився в чохлі із шкірзамінника чорного кольору вартістю 200 грн., а всього належного ОСОБА_15 майна на суму 3 365 грн.;
- 17 березня 2017 року близько 23-ї години 30 хвилин зустрів неподалік будинку №49 по вул. Володимирській у м. Хмельницькому раніше незнайомого ОСОБА_16 , попросив у нього мобільний телефон нібито для здійснення телефонного дзвінка. Отримавши від останнього мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J1 Асе» чорного кольору ІMEI-1 5984 вартістю 2535 грн. з захисним склом на екрані вартістю 100 грн., із картою пам`яті формату «MicroSD» об`ємом 16 Gb вартістю 100 грн., із двома сім картами оператора мобільного зв`язку «Київстар» № НОМЕР_6 та № НОМЕР_7 вартістю 50 грн. кожна, у чохлі вартістю 50 грн., ОСОБА_7 відразу ж з місця події втік, повторно відкрито викравши таким чином належне ОСОБА_16 майно загальною вартістю 2 885 грн.;
- 11 квітня 2017 року близько 23-ї години 30 хвилин неподалік зупинки громадського транспорту «Хмельницькводоканал» по вул. Водопровідній у м. Хмельницькому повторно відкрито викрав (вирвав з рук) ОСОБА_17 належний останньому мобільний телефон марки «Nokia» моделі «105» чорного кольору IMEI-1 НОМЕР_8 вартістю 218 грн. 02 коп. та втік з місця події;
- 14 квітня 2017 року близько 04-ї години перебував у приміщенні кафе «Буфет-24» по вул. І. Франка,16 у м. Хмельницькому, скористався тим, що ОСОБА_18 вийшов з приміщення, повторно таємно викрав належний останньому мобільний телефон марки «Sony Xperia C2305» чорного кольору IMEI-1: НОМЕР_9 вартістю 3164 грн., із картою пам`яті об`ємом 16 GB вартістю 150 грн., а всього майна ОСОБА_18 загальною вартістю 3314 грн., яке заховав до кишені свого одягу та покинув приміщення кафе.
ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та особа, справа відносно якої виділена в окреме провадження, діючи з корисливим мотивом та з метою заволодіння чужим майном, за попередньою змовою між собою, а ОСОБА_7 та ОСОБА_9 ще й повторно, 24 березня 2017 року близько 03-ї години 30 хвилин, перебуваючи в недобудованому приміщенні неподалік зупинки громадського транспорту «Педагогічна академія» по вул. Проскурівського Підпілля в м. Хмельницькому, застосувавши насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, що виразилось в нанесенні ударів по тілу потерпілого ОСОБА_19 , відкрито викрали належний останньому мобільний телефон марки «Samsung Galaxy G 350» чорного кольору ІМЕІ-1 НОМЕР_10 , ІМЕІ-2 НОМЕР_11 вартістю 719 грн. 63 коп., який знаходився в чохлі чорного кольору вартістю 10 грн., а всього майна загальною вартістю 729 грн. 63 коп., яке особа, справа відносно якої виділена в окреме провадження, забрав з рук потерпілого, після чого усі обвинувачені з викраденим майном залишили місце події.
ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , діючи з корисливим мотивом та з метою заволодіння чужим майном, за попередньою змовою між собою, повторно 25 березня 2017 року біля 21-ї години неподалік будинку №4 по вул. І. Франка в м. Хмельницькому, застосувавши до ОСОБА_20 насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, відкрито викрали належне йому майно загальною вартістю 3 589 грн. 62 коп.
ОСОБА_8 , не даючи заздалегідь обіцянки на збут майна, завідомо одержаного злочинним шляхом, проте, достовірно знаючи, що його брат ОСОБА_7 разом з ОСОБА_9 25 березня 2017 року близько 21-ї години неподалік готелю «Поділля» відкрито викрали у ОСОБА_20 майно, в тому числі і ланцюжок зі срібла 925 проби, 26 березня 2017 року, в обідню пору за місцем свого проживання у кв. АДРЕСА_4 отримав від ОСОБА_7 цього срібного ланцюжка і в цей же день збув його, а саме заклав його у ПТ «Ломбард Донкредит» ТОВ «Інтер Ріелті» і компанія» по вул. Проскурівського підпілля, 16 у м. Хмельницькому за 67 грн. 41 коп.
ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , діючи з корисливим мотивом та з метою заволодіння чужим майном, за попередньою змовою між собою, повторно 19 квітня 2017 року близько 05-ї години 30 хвилин неподалік будинку №28 по вул. Проскурівській у м. Хмельницькому підійшли до ОСОБА_21 , яка йшла їм назустріч, обступили її зі всіх боків та відкрито викрали належне їй майно загальною вартістю 729 грн. 63 коп., а саме ОСОБА_9 своєю правою рукою вирвав з рук потерпілої сумочку, яка для потерпілої цінності не представляє, в якій знаходились: мобільний телефон марки «Nokia» моделі «RM 944» чорного кольору ІМЕІ-1 НОМЕР_12 , ІМЕІ-2 НОМЕР_13 вартістю 302 грн. 10 коп., гаманець коричневого кольору, який для потерпілої цінності не представляє, в якому знаходились грошові кошти в сумі 165 грн., банківська картка ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_14 , та інше майно, яке для потерпілої матеріальної цінності не представляє, після чого усі обвинувачені втекли з місця події.
ОСОБА_9 06 квітня 2017 року близько 06-ї години, перебуваючи в приміщенні піцерії «МакСмак» по вул. Проскурівській, 6 у м. Хмельницькому, діючи з корисливим мотивом та з метою заволодіння чужим майном, повторно, скориставшись тим, що його знайомий ОСОБА_13 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, заснув, таємно викрав належне останньому майно загальною вартістю 8100 грн., а саме мобільний телефон марки «Mеizy PRO 6» моделі М570Н золотистого кольору ІМЕІ-1 НОМЕР_15 , ІМЕІ-2 НОМЕР_16 вартістю 8000 грн., в селіконовому чохлі вартістю 100 грн.
ОСОБА_7 , не даючи заздалегідь обіцянки на збут майна, завідомо одержаного злочинним шляхом, проте достовірно знаючи, що ОСОБА_9 06 квітня 2017 року близько 06 години в приміщені піцерії «МакСмак» таємно викрав у ОСОБА_13 мобільний телефон, 14 квітня 2017 року близько 13 години на привокзальній площі ст. Хмельницький, що по вул. Проскурівській, 92 в м. Хмельницькому отримав від ОСОБА_9 цей мобільний телефон і цього ж дня близько 13 години 20 хвилин здав його до відділення «Ломбарду «Заставно кредитний дім» по вул. Проскурівській, 107 в м. Хмельницькому, отримавши за нього 3000 грн.
ОСОБА_8 у порушення вимог ст.ст.7, 12, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», відповідно до яких діяльність з обігу наркотичних засобів, включених до таблиці I списку І, та психотропних речовин, включених до таблиці ІІ списку ІІ Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів на території України забороняється, 21 вересня 2017 року о 10 годині 41 хвилині неподалік центрального входу до торгівельного центру «Либідь Плаза» по вул. Кам`янецькій у м. Хмельницькому у невстановленої особи жіночої статі, з метою подальшого збуту придбав (отримав безоплатно) пакунок з фірмового пакету ТМ «Фуршет», обгорнутого клейкою стрічкою, в якому знаходились: особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, масою, в перерахунку на висушену речовину, 157,445 г, та порошкоподібна речовина масою 9.35 г, що містить у своєму складі 5,9653 г амфетаміну (психотропної речовини, обіг якої обмежено), якого помістив у передню зовнішню кишеню куртки, в яку був одягнутий, та до 11-ї години того ж дня зберігав його при собі з метою збуту шляхом безоплатної передачі ОСОБА_22 , який утримувався в Державній установі «Хмельницький слідчий ізолятор».
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 просила вирок суду змінити, закрити провадження за епізодом пограбування ОСОБА_8 потерпілої ОСОБА_21 та пом`якшити призначене останньому покарання, застосувавши ст. 69 КК України.
Посилалась на невідповідність фактичним обставинам провадження висновку суду про доведеність його вини у вчиненні цього злочину. Уважала, що попередньої домовленості між обвинуваченими на вчинення пограбування ОСОБА_21 не було, умисел на його вчинення ОСОБА_8 в суді не доведено, а той факт, що ОСОБА_9 поділився з іншими обвинуваченими викраденим майном, не є доказом їх участі в пограбуванні.
ОСОБА_8 зізнався в скоєному, щиро розкаявся, страждає психічним розладом, проживає в соціально незахищеній сім`ї, виховувався однією матір`ю, яка не приділяла належної уваги вихованню, а тому уважає, що такі обставини є підставами для призначення йому покарання із застосуванням ст.69 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_8 в апеляційній скарзі просив зарахувати йому строк попереднього ув`язнення у строк відбування покарання до дня постановлення апеляційним судом свого рішення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дня позбавлення волі.
Захисник ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , не оспорюючи доведеності вини останього та погоджуючись з правильністю кваліфікації його дій, просив вирок суду змінити та пом`якшити призначене йому покарання.
Посилався на те, що він раніше несудимий, має на утриманні малолітню дитину і згідно висновку органу пробації може бути виправлений без ізоляції від суспільства.
Окрім того, судом залишено поза увагою думку потерпілих, які не наполягали на реальному його позбавленні волі.
На переконання захисника, суд не навів підстав, які б свідчили про неможливість застосування до ОСОБА_7 ст.69 КК України та не урахував жодної обставини, зазначеної в обвинувальному акті, яка пом`якшує його покарання.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просив вирок суду змінити та пом`якшити призначене йому покарання, з урахуванням того, що на його утриманні перебуває малолітня дитина.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду з викладом змісту судового рішення та доводів апеляційних скарг; пояснення обвинувачених та їх захисників, які підтримали доводи апеляційних скарг з викладених у них мотивів; прокурора, який заперечив проти їх задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про таке.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.186, ч.2 ст.185, ст.198 КК України, та ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ст.198, ч.2 ст.307 КК України та ч.2 ст.186 КК України (епізод від 24 березня 2017 року щодо потерпілого ОСОБА_19 ), відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, є обґрунтованими, підтверджені сукупністю зібраних у кримінальному провадженні та детально викладених у вироку доказів та в апеляційних скаргах не оскаржуються.

Обгрунтованим і таким, що підтверджується сукупністю належних та допустимих доказів, яким судом надана належна оцінка, є і висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні відкритого викрадення майна потерпілої ОСОБА_21 , вчиненого за попередньою змовою групою осіб, повторно, за епізодом від 18 квітня 2017 року.

Так, потерпіла ОСОБА_21 в суді показала, що коли вона йшла по вул. Проскурівській в м. Хмельницькому, їй назустріч йшло троє незнайомих хлопців, які обступили її, а ОСОБА_9 вирвав у неї сумочку, в якій знаходився мобільний телефон, гаманець з грошима в сумі 165 грн., банківська картка ПАТ КБ «Приватбанк», і усі троє втекли.
Такі ж показання потерпіла давала в ході слідчого експерименту з її участю, детально розповіла, де саме та яким чином її пограбували троє незнайомих хлопців, що підтверджено відомостями протоколу від 19 квітня 2017 року.
Під час пред`явлення осіб для впізнання потерпіла ОСОБА_21 впізнала ОСОБА_9 , як особу, яка разом з двома невідомими відкрито заволоділа її жіночою сумочкою, що зафіксовано у відповідному протоколі від 19.04.2017 року. Інших осіб, які її пограбували, потерпіла ОСОБА_21 впізнати не змогла.
Разом з тим, після проведення впізнання обвинувачений ОСОБА_8 заявив, що саме цю жінку ОСОБА_9 пограбував спільно з ним та його старшим братом ОСОБА_7 ; а ОСОБА_7 що саме потерпілу пограбували та заволоділи її сумкою з речами.
Усі обвинувачені не заперечували факт пограбування у вказаний час та місці потерпілої, втечі з місця події та подальшого поділу викраденого майна, яке провів ОСОБА_7 , однак заявили, що ОСОБА_9 скоїв пограбування самостійно, без їх ОСОБА_8 та ОСОБА_7 участі.
Проте, такі їх показання щодо відсутності попередньої змови на пограбування потерпілої ОСОБА_21 спростовані наведеними вище доказами.
Крім того, із заяви та протоколу огляду місця події (т.1, а.м.к.п.184-186) видно, що ОСОБА_8 19 квітня 2017 року добровільно видав працівникам поліції грошові кошти в сумі 36 грн., які він разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_9 відкрито викрав 19 квітня 2017 року близько 05-ї години 30 хвилин неподалік перехрестя вулиць Грушевського та Проскурівської в м. Хмельницькому.
Під час огляду ділянки місцевості навпроти будинку №10 по вул. Прибузькій в м. Хмельницькому, на яку вказав ОСОБА_7 , що зафіксовано у відповідному протоколі (т.1, а.м.к.п.187), виявлено мобільний телефон марки «Nokia» моделі «RM 944» ІМЕІ-1 НОМЕР_12 , ІМЕІ-2 НОМЕР_13 .
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 підтвердив, що саме цей мобільний телефон знаходився у жіночій сумці, яку ОСОБА_9 в його та ОСОБА_8 присутності відкрито викрав у ОСОБА_21 і якого він викинув у вказаному місці.
Під час огляду технічного приміщення газорозподілювача по АДРЕСА_5 , на яке також вказав ОСОБА_7 , що зафіксовано у протоколі від 19.04.2017 року (т.1, а.м.к.п.195), виявлено жіночу сумку, що належить потерпілій ОСОБА_21 .
За таких обставин доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_11 про недоведеність вини ОСОБА_8 у відкритому заволодінні майном потерпілої ОСОБА_21 за попередньою змовою групою осіб, вчиненому повторно, на увагу не заслуговують і спростовуються наведеними вище доказами.
Ретельно проаналізувавши докази в їх сукупності, зокрема, показання всіх обвинувачених, показання потерпілих, свідків, суд дав їм належну оцінку і дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_8 у відкритому викраденні чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчиненого за попередньою змовою групою осіб (епізод від 24.03.2017 року потерпілий ОСОБА_19 ), відкритому викраденні чужого майна, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, повторно (епізод від 19.04.2017 року потерпіла ОСОБА_21 ); заздалегідь необіцяному збуті майна, завідомо одержаного злочинним шляхом, незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту психотропної речовини у великих розмірах та особливо небезпечного наркотичного засобу.відтак правильно кваліфікував його дії за ч.2 ст.186, ст.198, ч.2 ст.307 КК України.
Вирок суду щодо обвинуваченого ОСОБА_9 не оскаржувався.
Покарання обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_7 призначено відповідно до вимог ст.65 КК України з урахуванням тяжкості вчинених ними злочинів, особи винних, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинувачені характеризуються посередньо, скоїли по декілька корисливих злочинів, зокрема, й тяжких.
Місцевий суд обгрунтовано не врахував як обставину, що пом`якшує їм покарання, щире каяття, навівши переконливі мотиви такого рішення, з чим погоджується і колегія суддів.
ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в силу ст.89 КК України раніше несудимі. Водночас, обидвоє раніше звільнялись від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з випробовуванням зі встановленням іспитового строку відповідно до вироків Хмельницького міськрайонного суду від 06 квітня 2012 року та 29 квітня 2015 року і таке покарання не призвело до позитивних змін в їх особистостях і не створило у них готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві, оскільки після закінчення іспитового строку кожен з них знову вчинив ряд злочинів: ОСОБА_7 дві крадіжки та шість грабежів, два з яких з застосуванням насильства, а ОСОБА_8 два грабежі, один з яких з застосуванням насильства та тяжкий злочин, пов`язаний з незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин, до того ж під час перебування під домашнім арештом та в період розгляду судом відносно нього іншого кримінального провадження.
Ураховуючи викладене та досудові доповіді представників органу персоналу пробації про неможливість виправлення ОСОБА_8 без позбавлення чи обмеження волі, а також незважаючи на досудову доповідь представника органу персоналу пробації про можливість виправлення ОСОБА_7 без позбавлення чи обмеження волі, суд дійшов переконливого висновку, що за таких конкретних обставин вчинених злочинів виправлення обвинувачених можливе лише в умовах ізоляції від суспільства і кожному з них слід призначити покарання у виді позбавлення волі без застосування ст.69 та ст.75 КК України.

На переконання колегії суддів, саме таке покарання забезпечить виконання завдань кримінального судочинства та слугуватиме цілям його застосування, встановленим ст.2 КПК України, відповідатиме вимогам справедливості щодо застосування покарання та відображатиме співмірність злочину і кари, і тільки таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених та попередження вчинення ними нових злочинів.

З огляду на наведене, психічний розлад обвинуваченого ОСОБА_8 , наявність на утриманні ОСОБА_7 малолітньої дитини, виховання обвинувачених в соціально незахищеній родині, не дає підстав для пом`якшення їм покарання відповідно до ст.69 КК України, про що йдеться в апеляційних скаргах обвинувачених та їх захисників.
Зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання обвинуваченим судом проведено відповідно до вимог закону та висновку Верховного Суду у постанові від 29.08.2018 року, ухваленого у складі Великої Палати Верховного Суду у справі №663/537/17.
Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 про зарахування йому строку попереднього ув`язнення у строк покарання на підставі ч.5 ст. 72 КК України в редакції 21 листопада 2015 року на увагу не заслуговують.
ОСОБА_8 був затриманий 21 вересня 2017 року за підозрою у вчиненні цього ж дня злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, тобто на час вчинення ним злочину ч.5 ст.72 КК України діяла уже в редакції Закону України №2046-VIII від 18.05.2017 року. Тому строк його попереднього ув`язнення з 21 вересня 2017 року до дня набрання вироком чинності підлягає зарахуванню в строк покарання із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі. Засудження ОСОБА_8 до покарання у виді позбавлення волі і за злочини, вчинені ним в період, коли ч.5 ст.72 КПК України діяла в редакції Закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року у даному випадку не є визначальним, адже запобіжний захід у вигляді тримання під вартою йому обрано і продовжено саме у зв`язку із вчиненням та засудженням за злочин, передбачений ч.2 ст.307 КК України.
Отже, підстав для пом`якшення покарання та зміни вироку, на що наголошується в апеляційних скаргах, колегія суддів апеляційного суду не вбачає.
Керуючись ст.ст.407, 418, 424, 426, 532 КПК України, колегія суддів,
п о с т а н о в и л а :
Вирок Хмельницького міськрайонного суду від 22 жовтня 2018 року щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та в його інтересах захисника ОСОБА_10 , обвинуваченого ОСОБА_8 та в його інтересах захисника ОСОБА_11 без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а обвинуваченими, які тримаються під вартою, в той самий строк з дня вручення їм її копії.

Судді:/