ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження №11кп/818/749/19 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа №635/3886/18 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст.81 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

засудженого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 27 червня 2018 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Вказаною ухвалою клопотання ОСОБА_7 задоволено, засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнено умовно-достроково від відбування покарання, призначеного вироком Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 07 жовтня 2014 року за ст.307 ч.2, 69, 71 ч.1 КК України у виді 6 років 1 місяця позбавлення волі без конфіскації усього майна, яке є власністю засудженого, на 1 рік 10 місяців 2 дні.
В обґрунтування прийнятого рішення, суд першої інстанції вказав, що ОСОБА_7 за власною ініціативою з перших днів перебування у виправному центрі виявив бажання працювати. Працевлаштований різноробом на дільниці виготовлення пластиліну. До виконання поставлених завдань ставиться сумлінно, поставленні завдання виконує своєчасно та у повному обсязі, дбайливо ставиться до майна та предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує їх тільки за призначенням. За час відбування покарання допускав випадки порушення вимог режиму відбування покарання, за що був притягнутий до дисциплінарної відповідальності 1 раз, але змінив свою поведінку на кращу. За сумлінну поведінку і ставлення до праці 3 рази заохочувався адміністрацією установи, характеризується позитивно. У відношенні до представників адміністрації виправного центру ввічливий, тактовний, дотримується правомірних взаємовідносин, виконує їх законні вимоги. До основної роботи та не оплачуваних робіт з благоустрою установи ставиться сумлінно, проявляє в роботі розумну ініціативу. Виконує передбачені законом вимоги персоналу, при виконанні робіт з самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок, порушень техніки безпеки не допускає. Прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня, цікавиться періодичною пресою, художньою літературою. Приймає активну участь в організації і проведенні культурно-масових та фізкультурно-оздоровчих заходів серед засуджених. За власним бажанням приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених «Підготовка до звільнення» та «Фізкультура і спорт», подає позитивний приклад для інших засуджених.
За характером врівноважений, цілеспрямований, у відношенні до інших засуджених не конфліктний, підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, позитивної спрямованості.
Підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними, шляхом телефонних розмов та побачень. Розкаюється у раніш скоєному злочині, вину визнає.
У разі умовно-дострокового звільнення має намір мешкати за адресою: АДРЕСА_1 .
Засуджений ОСОБА_7 відбув більше 2/3 часток фактичного строку покарання, має вісім заохочень, позитивною поведінкою та відношенням до праці довів своє виправлення у звязку з чим підлягає умовно-достроковому звільненню від подальшого відбування покарання.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу у зв`язку з невідповідністю фактичним обставинам справи, матеріали справи повернути на новий судовий розгляд до суду першої інстанції. Мотивуючи скаргу, зазначив, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, судом не досліджено всі обставини справи, не враховано, що ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий, в тому числі й за тяжкі корисливі злочини, звільнявся умовно-достроково, але належних висновків не зробив та знов вчинив злочин. Під час тримання в Полтавському СІЗО мав 1 стягнення, порушував режим тримання, до праці не залучався. Під час тримання у Кременчуцькій ВК № 69 характеризувався незадовільно, порушував режим тримання, мав 3 стягнення. 09.01.2018 р. отримав попередження за порушення розпорядку дня у Хролівському ВЦ. Звертає увагу, що ОСОБА_8 у виправному центрі виконувалися незначні обсяги роботи, працював засуджений усього 3 місяці з 28.11.2017 р. Вважає, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення, а рішення про умовно-дострокове звільнення є передчасним.

Заслухавши доповідь головуючого судді, з`ясувавши думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу; засудженого, який заперечував проти апеляції, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Вивченням матеріалів провадження встановлено, що ОСОБА_7 07.10.2014 року засуджений вироком Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області за ст.ст.307 ч.2, 69, 71 ч.1 КК України до 6 років 1 місяця позбавлення волі без конфіскації усього майна, яке є власністю засудженого. Ухвалою Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 27 січня 2016 року зараховано в строк призначеного покарання строк попереднього ув`язнення з 12 серпня 2014 року по 17 листопада 2014 року. Ухвалою Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 19 жовтня 2017 року замінено невідбуту частину покарання у виді 2 років 7 місяців 19 днів позбавлення волі на обмеження волі на той самий строк. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 26 грудня 2017 року зараховано в строк призначеного покарання строк зараховано час попереднього ув`язнення під вартою та час слідування під вартою до виправного центру з 19 жовтня 2017 року по 28 листопада 2017 року.
Початок строку 12.08.2014 р., кінець строку покарання 29.04.2020 р.
08.06.2018 р. до Харківського районного суду Харківської області надійшла заява ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, яка судом була задоволена.
Ухвала Харківського районного суду Харківської області від 27.06.2018 року, якою до ОСОБА_7 застосована ст. 81 КК України, оскаржена в апеляційному порядку прокурором з наведених вище підстав.
Даючи оцінку законності оскаржуваної ухвали суду та обґрунтованості апеляційної скарги засудженого, колегія суддів звертає увагу на наступне.
ОСОБА_7 , 1984 року народження раніше судимий: 1) 12 вересня 2000 року Автозаводським районним судом м.Кременчука Полтавської області за ст.206 ч.2 КК України (в редакції 1960 року) до 1 року 6 місяців позбавлення волі; 2) 03 липня 2001 року Автозаводським районним судом м.Кременчука Полтавської області за ст.141 ч.2, 43 КК України (в редакції 1960 року) до 2 років 6 місяців позбавлення волі. 16 жовтня 2002 року звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 2 місяці 29 днів на підставі ухвали Дергачівського районного суду Харківської області від 08 жовтня 2002 року; 3) 01 липня 2004 року Автозаводським районним судом м.Кременчука Полтавської області за ст.ст.186 ч.2, 185 ч.3, 75, 76 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки; 4) 14.02.2005 року Автозаводським районним судом м.Кременчука Полтавської області за ст.ст.186 ч.2, 69, 185 ч.3, 286 ч.2, 70 ч.1, 69 КК України до 3 років позбавлення волі. 10 лютого 2007 року звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 10 місяців 14 днів на підставі ухвали Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 03 лютого 2007 року; 5) 19 листопада 2009 року Козельщинським районним судом Полтавської області за ст.185 ч.2 КК України до 1 року позбавлення волі. 24 червня 2010 року звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 2 місяці 2 дні на підставі ухвали Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 16 червня 2010 року; 6) 29.05.2014 року Автозаводським районним судом м.Кременчука Полтавської області за ст.ст.185 ч.3, 75, 76 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік; 7) 17.06.2014 року Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ст.309 ч.1 КК України до покарання у виді штрафу в дохід держави у розмірі 850 грн.
Під час відбування покарання за вироком Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 07.10.2014 року зарекомендував себе наступним чином.
З 12.08.2014 року перебував в Полтавському СІЗО, де порушував режим тримання, мав 1 стягнення, заохочень не мав, до праці не залучався.
З 02.12.2014 р. відбував покарання в Кременчуцькій ВК № 69, де порушував встановлений режим відбування покарання та розпорядок дня, тричі притягався до дисциплінарної відповідальності. Також, 5 разів заохочувався.
З 28.11.2017 року відбуває покарання у Хролівському ВЦ у виді обмеження волі, згідно з ухвалою Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 19 жовтня 2017 року про заміну невідбутої частини покарання у виді 2 років 7 місяців 19 днів позбавлення волі на обмеження волі на той самий строк. В даній установі виконання покарань тричі заохочувався, а саме 20.02.2018 р., 31.03.2018 р., 15.05.2018 р. Окрім цього, був притягнутий до дисциплінарної відповідальності за порушення вимог режиму відбування покарання. Характеризується в цілому позитивно.
Рішенням комісії Хролівського виправного центру № 140 від 10.05.2018 р. ОСОБА_7 відмовлено в направленні матеріалів до суду щодо застосування ст. 81 КК України, як особі, яка не довела своє виправлення.
Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Сумлінна поведінка це не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, порушення правил внутрішнього розпорядку, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, а й активна форма його поведінки, тобто активна участь у суспільному житті і сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, гарна поведінка в побуті, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин та інше.
Під сумлінним ставленням до праці слід розуміти постійну свідому участь у суспільно корисній праці, систематичне виконання і перевиконання виробничих завдань, сумлінне виконання трудових обов`язків і дорученої роботи, якість її виконання тощо.
Як роз`яснено у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про умовно- дострокове звільнення від відбування покарання і заміни не відбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26 квітня 2002 року, умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення. При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком. Під час прийняття рішення про застосування умовно-дострокового звільнення, повинна вивчатися поведінка засудженого протягом усього строку відбування покарання, його ставлення до вчиненого та до режиму відбування покарання, активну участь у суспільному житті установи виконання покарань.
Відповідно до ч.3 ст.6 КВК України, основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Згідно з ч. 1 ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Зазначені вище дані про особу засудженого та його поведінка за весь час відбування покарання свідчать про те, що на час звернення із заявою про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, беззаперечні та переконливі докази того, що ОСОБА_7 сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення були відсутні.
Судом не досліджено та не надано оцінки даним, що негативно характеризують ОСОБА_7 , а саме наявності у нього стягнень, попередніх судимостей, його звільнень від відбування покарання умовно-достроково та вчинення ОСОБА_7 нових злочинів після цього.
Вказані обставини свідчать про неповноту судового розгляду, яка виразилася в недослідженні обставин, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.
Зазначені порушення відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 409, ч. 1 ст. 412 КПК України є підставою для скасування ухвали суду.
Вирішуючи питання про подальший рух провадження після скасування ухвали, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах поданої апеляційної скарги. Прокурор в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу районного суду щодо ОСОБА_7 та повернути матеріали справи на новий судовий розгляд.
При цьому, порушення судом першої інстанції вимог ст. 370 КПК України та загальних засад судочинства не відноситься до передбаченого в ч.1 ст.415 КПК України переліку підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції. Проте, відповідно до вимог ч.6 ст.9 КПК України, у випадках, коли положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 КПК України. Такими загальними засадами кримінального провадження у даному випадку є передбачені п.п. 1, 2, 13, 15 ч.1 ст.7 КПК України верховенство права, законність, а також забезпечення змагальності сторін та одночасно обґрунтованості і вмотивованості судового рішення, що передбачено як обов`язкові вимоги у ст. 370 КПК України.
З огляду на викладене, приймаючи до уваги положення ч. 1 ст. 404 КПК України, з метою дотримання вказаних засад кримінального провадження, що гарантуються чинним КПК України, оскаржувану ухвалу належить скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Під час нового судового розгляду суду необхідно вжити заходів до повного, всебічного дослідження обставин провадження, даних, що характеризують особу засудженого, його поведінку, ставлення до праці, дати належну оцінку зібраним доказам, в залежності від чого ухвалити законне та обґрунтоване рішення із дотриманням вимог кримінального процесуального закону та закону України про кримінальну відповідальність.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити, ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 27 червня 2018 року щодо ОСОБА_7 скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя
Судді: