Справа № 727/1222/19
Провадження № 1-кп/727/157/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2019 року. Шевченківський районний суд м. Чернівців в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретар судових засідань - ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці угоду про визнання винуватості від 19 лютого 2019 року по кримінальному провадженню №0002719 від 19.11.2018 року за обвинувальним актом, який надійшов з Чернівецької місцевої прокуратури, по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жилівка, Новоселицького району, Чернівецької області, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , із професійно-технічною освітою, одруженого, охоронця КМУ «Міська дитяча стоматологічна поліклініка», інваліда третьої групи, раніше не судимого,

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_4

потерпіла ОСОБА_5

захисники - ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинувачений - ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

18.11.2018 року приблизно о 19-30 год. поблизу монументу «Перемога» на площі Соборній в м. Чернівці обвинувачений ОСОБА_3 побачив ОСОБА_5 , схопив правою рукою її за ліву руку та почав утримувати, вимагаючи, щоб вона передала сумку, що ОСОБА_5 не зробила. Тим часом ОСОБА_3 вдарив ОСОБА_5 по голові, від чого вона впала, після наніс ще один удар по голові та зірвав з її правого плеча сумку, в якій знаходились грошові кошти в сумі 702 грн. 95 коп., 1 долар США (згідно з курсом НБУ станом на 19.11.2018 складає 27 грн. 77 коп.), а також інші особисті вживані речі ОСОБА_5 , які матеріальної цінності не несуть. Після вчиненого ОСОБА_3 викраденим розпорядився на власний розсуд, чим своїми умисними діями спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду в сумі 730,72 грн.

Згідно висновку експерта №1005 від 29.11.2018 року ОСОБА_5 спричинено тілесне ушкодження у вигляді синця в ділянці лівого плеча по зовнішній поверхні в середній третині, що відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров*я потерпілої. Його дії за цією статтею кваліфіковані вірно.

ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення визнав. Крім визнання своєї вини, його вина підтверджується доказами, зазначеними в обвинувальному акті, з якими він погодився в судовому засіданні.

Потерпіла ОСОБА_5 відповідно до вимог ст. 469 ч.5 КПК України надала прокурору письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості.

19 лютого 2019 року обвинувачений ОСОБА_3 та прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_4 на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України уклали угоду про визнання винуватості на тих умовах, що ОСОБА_3 повністю визнає свою винуватість у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров*я потерпілої.

Сторони погодились на призначення ОСОБА_3 за ч.2 ст. 186 КК України покарання у виді чотирьох років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.. 75 КК України, зі встановленням іспитового строку.

На момент підписання угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений розуміли наслідки укладення такої угоди, зазначені в ст.473 КПК України, і підстави оскарження обвинувального вироку в апеляційному порядку (ст.394 ч.4) КПК України) та касаційному порядку (ст.424 ч.3 КПК України), про що їм було роз`яснено.

Обвинувачений ОСОБА_3 відмовився від здійснення прав, передбачених ст.474 ч.4 п.1 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 розуміє, що в разі невиконання ним угоди про визнання винуватості (ст.476 КПК України) прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та вимагати судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку. Також ОСОБА_3 розуміє, що умисне невиконання цієї угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 186 КК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений та прокурор ОСОБА_4 підтвердили факт визнання винуватості, просять затвердити укладену між ними угоду про визнання винуватості і призначити ОСОБА_3 покарання за ч.2 ст. 186 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.. 75 КК України, зі встановленням іспитового строку.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє своє право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо злочинів, у вчиненні яких його обвинувачують, та роз`яснено його права, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України. Також з`ясовано у прокурора, що він розуміє наслідки затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а сама угода відповідає вимогам закону та нормам КПК України.

Кваліфікація вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 186 ч.2 КК України є вірною і не підлягає іншій кваліфікації, в тому числі за більш тяжке правопорушення, ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення цієї угоди про визнання винуватості.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Укладення угоди було добровільним і обвинувачений має можливість виконати взяті на себе за цією угодою зобов`язання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує умови угоди про визнання винуватості, укладеної 19 лютого 2019 року між обвинуваченим та прокурором ОСОБА_4 , і узгоджену сторонами міру покарання, вважає, що таке покарання належить йому призначити з урахуванням тяжкості вчиненого злочину та особи обвинуваченого, який раніше не судимий, є інвалідом третьої групи.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 367-371, 373-374, 474, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 19 лютого 2019 року між підозрюваним ОСОБА_3 та прокурором Чернівецької місцевої прокуратури ОСОБА_4 .

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він на протязі одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, а саме не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов*язання залишити до вступу вироку в закону силу.

Речові докази гаманець чорно-коричневого кольору, всередині якого наявні грошові кошти в сумі 698 грн., гаманець чорного кольору, всередині якого наявні грошові кошти в сумі 4,95 грн., мобільний телефон в чохлі помаранчевого кольору, зарядний пристрій білого кольору, гребінець оранжевого кольору, ключі в кількості 3 штуки та брелок для відмикання дверей на кільці, паспорт громадянина України на ім*я ОСОБА_5 - залишити за належністю ОСОБА_5 .

На вирок може бути подано апеляцію до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівців протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ