Справа № 201/4926/19
Провадження № 1-в/201/516/2019
УХВАЛА

17 травня 2019 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого-судді ОСОБА_1

з секретарем: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі подання Соборного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області МЮУ про звільнення від призначеного покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шура-Мітлинецька Гайсинського району Вінницької області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , а також ознайомившись з матеріалами особової справи № 116/14, -

ВСТАНОВИВ:

Вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 жовтня 2013 року ОСОБА_3 був визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 366 КК України та засуджений до покарання у виді восьми років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських повноважень на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності строком на три роки, із конфіскацією майна, яке є його особистою власністю, а також відповідно до ст. 54 КК України позбавлений дев`ятого рангу державного службовця. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 квітня 2014 року вирок суду першої інстанції було змінено, дії ОСОБА_3 перекваліфіковано з ч. 1 ст. 191 КК України на ч. 2 ст. 367 КК України, та призначено останньому за ч. 2 ст. 367 КК України і ч. 2 ст. 366 КК України, із застосуванням ст. 70 КК України, остаточне покарання у виді п`яти років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських повноважень в органах державної влади та місцевого самоврядування строком на три роки, при цьому, ОСОБА_3 у відповідності до ст. 75 КК України був звільнений від відбування покарання з іспитовим строком три роки, та на нього у відповідності до ст. 76 КК України було покладено ряд обов`язків. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 грудня 2015 року вищезазначену ухвалу апеляційного суду від 23 квітня 2014 року було скасовано із призначенням нового судового розгляду у суді апеляційної інстанції. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 жовтня 2016 року вирок Кіровського районного суду м. Дніпропетровськ від 21 жовтня 2013 року відносно ОСОБА_3 змінено, перекваліфіковано дії останнього з ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 366 КК України на ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України, із звільненням останнього, на підставі ст. 49 КК України, від кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України, вважаючи ОСОБА_3 засудженим за ч. 5 ст. 191 КК України у вигляді восьми років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських повноважень в органах державної влади та місцевого самоврядування строком на три роки із конфіскацією майна.

Представником уповноваженого органу з питань пробації в суд направлено подання про звільнення від покарання ОСОБА_3 по зазначеному вироку суду від 21 жовтня 2013 року та ухвалі суду апеляційної інстанції від 23 квітня 2014 року, у зв`язку з закінченням іспитового строку, в період якого засуджений виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення.

Учасники судового провадження, а також представник органу з питань пробації у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду подання повідомлялися належним чином, причини неявки не повідомили, що не перешкоджає розгляду подання за їх відсутності.

Дослідивши матеріали подання і особової справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні подання уповноваженого органу з питань пробації слід відмовити, оскільки, як встановлено з наданих матеріалів, ОСОБА_3 ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 жовтня 2016 року був засуджений до реального відбування покарання у вигляді позбавлення волі без застосування положень ст.ст. 75, 76 КК України, що свідчить про безпідставність такого подання про звільнення від покарання по закінченню іспитового строку, тому що згідно ч. 2 ст. 7 Закону України «Про пробацію» підставою для застосування наглядової пробації є обвинувальний вирок суду, яким особу звільнено від відбування покарання з випробуванням.

На підставі викладеного та керуючись, ст. 7 Закону України «Про пробацію», ст. 78 ч. 1 КК України, ст. 165 ч. 2 КВК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання Соборного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області МЮУ про звільнення від призначеного покарання ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом семи діб з дня проголошення ухвали суду.

Головуючий-суддя: ОСОБА_1