Номер провадження: 11-сс/813/466/19
Номер справи місцевого суду: 520/4883/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретарів с/з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 12 березня 2019 року про застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000907 від 10 березня 2019 року за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 12 березня 2019 року було задоволено клопотання слідчого СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 та до ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 03 год. 55 хв. 08 травня 2019 року. В якості альтернативного запобіжного заходу визначено заставу - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 153 680,00 грн. та у разі внесення застави на підозрюваного покладені обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу суду, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що оскаржувана ухвала слідчого судді, всупереч вимогам ч.2 ст. 177 КПК України, постановлена без наявності обґрунтованої підозри ОСОБА_9 у вчиненні інкриміновано йому злочину. Крім того слідчий та прокурора не довели про існування будь-яких ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а всі їх доводи засновані лише на припущеннях. Зазначив, що ОСОБА_9 раніше не судимий, йому не має сенсу переховуватись від органу досудового слідства та суду, оскільки він є душевно хворою людиною, який має безстрокову інвалідність з діагнозом «шизофренія» та потребує постійного лікування.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника ОСОБА_8 , який підтримав доводи апеляційної скарги, прокурора, яка заперечувала проти її задоволення, дослідивши матеріали провадження за клопотанням слідчого, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно з вимогами ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції, переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Найбільш значущою гарантією прав людини, встановленою ст.29 Конституції України, є право на свободу та особисту недоторканність. Відповідно до цієї статті передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суддя-доповідач апеляційного суду вважає за необхідне застосувати Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до ст.5 Конвенції, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом: п.с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчинені нею правопорушення, або обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Органом досудового розслідування ОСОБА_9 підозрюється в тому, що він разом з ОСОБА_11 , 10 березня 2019 року приблизно о 03:30 годині, знаходячись біля кафетерію «ФОП ОСОБА_12 », що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , впевнившись що за їх діями ніхто не спостерігає, за допомогою принесеного з собою металевого лому, шляхом відтиску металопластикових дверей, проникли до вказаного кафетерію, звідки таємно викрали: грошові кошти в сумі 3600 гривень та гріндер (кавомолку) марки «Fiorenzato F 64 Е» вартістю 10400 гривень. Після цього з місця вчинення злочину зникли.

10 березня о 03:55 годині ОСОБА_9 та ОСОБА_11 були затримані працівниками поліції Київського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області біля багатоповерхового будинку, розташованого за адресою: вул.Люстдорфська дорога, 123/4 в м.Одесі, з викраденим майном.

Цього ж дня ОСОБА_9 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у інше приміщення.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_9 підтверджується комплексом зібраних у кримінальному провадженні доказів, а саме: протоколом прийняття заяви ОСОБА_12 про вчинення кримінального правопорушення, протоколом огляду місця події від 10.03.2019 року, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12 від 10.03.2019 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 10.03.2019 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 10.03.2019 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 10.03.2019 року, постановою про визнання предметів речовим доказом від 10.03.2019 року, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину від 10.03.2019 року, іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

Апеляційний суд вважає, що на даному етапі досудового розслідування вказані докази є достатніми та вагомими для обґрунтування підозри ОСОБА_16 у вчиненні інкримінованих йому злочинів. При цьому відповідно до статей 89, 94 КПК України та Глави 28 КПК України питання про встановлення вини ОСОБА_16 , оцінка зібраних доказів на предмет їх достовірності і допустимості відноситься до компетенції суду за наслідками судового розгляду кримінального провадження по суті обвинувачення, а підстав для визнання доказів недопустимими, відповідно до ст.87 КПК України, в ході апеляційного розгляду не встановлено та стороною захисту не наведено.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, репутацію підозрюваного, обвинуваченого, тощо.

Апеляційний суд вважає, що ризики передбачені пунктами 1 та 5 ч.1 ст.177 КПК України на існуванні яких наполягає прокурор є мінімальним.

Так, ОСОБА_9 зареєстрований та постійно проживає в м.Одесі, раніше до кримінальної відповідальності він не притягався, за місцем свого проживання характеризується виключно з позитивної сторони.

Крім того, захисник до апеляційної скарги та під час апеляційного розгляду надав ряд довідок та інших документів які підтверджують, що ОСОБА_9 є душевно хворою людиною, має безстрокову групу інвалідності з діагнозом «Шизофренія» і потребує постійного медичного нагляду та лікування.

Зазначенні обставини на переконання апеляційного суду суттєво знижують ступінь існування ризиків того, що ОСОБА_9 може вдатися до спроб переховуватись від органу досудового розслідування та продовжувати вчиняти інші злочини.

Разом з тим, ризик, що підозрюваний може впливати та потерпілого та свідків у кримінальному провадженні взагалі не був доведений прокурором.

Апеляційний суд бере до уваги і ту обставину, що в подальшому у разі визнання ОСОБА_9 неосудною особою через наявність у нього хронічного психічного захворювання він взагалі не підлягатиме кримінальної відповідальності і за рішенням суду до нього можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Враховуючи викладені обставини, апеляційний суд вважає за можливе та необхідне застосувати до ОСОБА_9 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за місцем його проживання.

Апеляційний суд вважає, що застосування саме такого запобіжного заходу буде достатнім та необхідним для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, та дасть змогу органу досудового розслідування контролювати місце його перебування.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неповнота судового розгляду.

Згідно з ч.1 ст.410 КПК України неповним визнається судовий розгляд, під час якого залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення

Пунктом 2 ч.3 ст.407 КПК України передбаченого, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, якою слід відмовити в задоволенні клопотання слідчого та застосувати до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись статтями 177, 178, 181, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 409, 410, 418, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 частково задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 12 березня 2019 року, якою до ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 03 год. 55 хв. 08 травня 2019 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого СВ Київського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 .

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний у виді цілодобового домашнього арешту за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_2 до 08 травня 2019 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_9 , обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

1)прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

2)повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин, не повідомить про причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, запобіжний захід відносно нього може бути змінено на більш суворий.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Підозрюваного ОСОБА_9 звільнити з під варти негайно.

Копію ухвали направити для її виконання до Київського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3