Справа № 645/20/19
Провадження № 1-кс/645/665/19
07 березня 2019 року Слідчій суддя Фрунзенського району м. Харкова ОСОБА_1 при прийнятті скарги ОСОБА_2 на бездіяльність начальника СВ Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

В провадження Фрунзенського районного суду м. Харкова надійшла вищезазначена скарга.
06 березня 2019 року згідно з протоколом повторного автоматичного визначення слідчого судді автоматизованою системою документообігу на слідчого суддю ОСОБА_1 розподілено скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність начальника СВ Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Перевіривши матеріали скарги, вважаю необхідним заявити самовідвід з наступних підстав.
Пунктом 1 статті 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, який вирішить спір щодо його прав і обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого кримінального обвинувачення.
Тобто, довіра до суду є запорукою того, що судове рішення буде сприйняте як законне та справедливе.
Відповідно до частин 1 і 4 статті 15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у випадку неможливості ухваленням ним об`єктивного рішення у справі.
Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів діяльності судді, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.
Довіра з формуванням суспільної думки націлена на правомірні очікування з боку громадськості певної моделі поведінки від суддів, що втілюється в ефективному відправленні судочинства та виступає мірою реалізації завдань справедливого суду.
Як вбачається з копії заяви ОСОБА_2 від 25 лютого 2019 року, адресованої начальнику СВ Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , останній вказує на вчинення, на його думку, злочинів суддею Фрунзенського районного суду м. Харкова ОСОБА_4 ..
Відповідно до ст. 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:
1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;
2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;
3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;
4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;
5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.
У своєму рішенні у справі "Білуха проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що згідно з усталеною практикою Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад, відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності ("Фей проти Австрії", "Ветштайн проти Швейцарії"). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду ("Пуллар проти Сполученого Королівства").
Відповідно до ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.
З огляду на викладене, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 75 КПК України, з метою недопущення у майбутньому недовіри з формуванням думки учасників процесу на правомірні очікування законності можливого рішення суду, що може бути сумнівом неупередженого рішення у справі в інших учасників процесу та забезпечення їм загальних засад кримінального провадження, а також усунення будь-яких сумнівів, що суддя не здатен винести неупередженого рішення, необхідно заявити самовідвід у розгляді вказаної скарги.
Керуючись ст.ст. 75, 80, 81, 82 КПК України, слідчий суддя -

Заявити самовідвід у справі за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність начальника СВ Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Передати матеріали для повторного автоматизованого розподілу.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.
Слідчий суддя - ОСОБА_1