Справа № 493/2694/14-к
Провадження № 1-кп/522/1464/18
У Х В А Л А
про повернення обвинувального акта
20 грудня 2018 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі, обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000142 від 19.07.2014 року, за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Стрий, Львівської області, громадянка України, громадянка України, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,
- у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 276 КК України.
Учасники процесу:
прокурор - ОСОБА_4 ,
обвинувачена - ОСОБА_3 ,
захисник - ОСОБА_5 ,
потерпілий - ОСОБА_6
в с т а н о в и в:
у провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходяться обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000142 від 19.07.2014 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 276 КК України.
Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси від 19.11.2018 року призначено підготовче судове засідання у цій справі.
Прокурор вважав за можливе призначити обвинувальний акт до судового розгляду.
Потерпілий підтримав думку прокурора.
Захисник заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору.
Обвинувачена підтримала думку захисника.
Суд, заслухавши думку сторін, розглянувши обвинувальний акт з додатками та клопотання сторони захисту прийшов до висновку про наступне.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.
Частиною 4 ст.110 КПК України встановлено, що обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам ст.291 КПК України.
Згідно з ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); дату та місце його складення та затвердження.
Виклад фактичних обставин повинен містити інформацію, про час, дату, місце та спосіб вчинення кримінального правопорушення, що ставиться у вину обвинуваченому.
Формулювання обвинувачення повинно складатися з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості кримінального правопорушення тощо.
Правова кваліфікація дій особи в обвинувальному акті повинна містити не тільки посилання на окрему статтю і частину цієї статті кримінального закону, а й точне формулювання встановлених юридичних (об`єктивних і суб`єктивних), а також кваліфікуючих ознак, що визначають конкретне діяння як суспільно небезпечне.
Згідно із ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
У рішенні від 26.06.2008 року у справі "Ващенко проти України" Європейський Суд з прав людинин та основоположних свобод нагадав, що поняття "обвинувачення" для цілей пункту 1 статті 6 може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру (п.51);
У рішенні від 25.07.2000, у справі «Маттоціа проти Італії" зазначив, що ... обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь "детальності" інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту. У цьому відношенні обсяг та доречність наданої обвинуваченому інформації слід оцінювати крізь призму положення, закріпленого у п. "b" ч. 3 ст. 6 Конвенції. Аналогічно слід оцінювати інформацію про зміни, які мали місце в обвинуваченні, включаючи зміни причини обвинувачення.
У рішенні від 09.10.2008 року у справі "Абрамян проти Росії" зазначено, що деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення ... .
В цьому ж рішенні Суд нагадав, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду.
Слід зазначити, що обвинувальний акт є підсумковим процесуальним документом, яким закінчується досудове розслідування. Відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити формулювання обвинувачення в остаточному вигляді.
В даному випадку, виклад фактичних обставин і формулювання обвинувачення - ідентичні та дублюють повідомлення про підозру, адже як вбачається із обвинувального акта ОСОБА_7 є підозрюється, однак не обвинувачується, що є недопустимим формулюванням з огляду на стадію кримінального провадження.

Крім того, в обвинувальному акті повинні бути зазначені анкетні відомості кожного із потерпілих (п.3 ч. 2 ст. 291 КПК України). В даному випадку, стороною обвинувачення зазначені не коректні відомості потерпілого.

Зміст обвинувального акту відносно ОСОБА_3 недвозначно вказує констатацію факту вчинення нею кримінального правопорушення всупереч принципу презумпції невинуватості.

При цьому, суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, яка у відповідності до положень кримінального процесуального закону підлягає обов`язковому застосуванню та виходить з того, що презумпція невинуватості порушується, якщо судове рішення щодо особи, яка обвинувачується у вчинені кримінального злочину, відображає думку про його винність до того, як його вина була доведена відповідно до закону.

З урахуванням вище викладеного, суд приходить до висновку, про неможливість призначити дані обвинувальні акти до судового розгляду і необхідним буде їх повернути прокурору для усунення вказаних недоліків.
Керуючись ст.ст. 291, 314-316, 372 КПК України, суд
у х в а л и в:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР за №0000142 від 19.07.2014року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 276 КК України - повернути прокурору групи прокурорів у даному кримінальному провадженні для усунення недоліків вказаних в ухвалі.
Ухвала може бути оскаржена сторонами кримінального провадження до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляції протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя:
20.12.2018