Справа № 734/2086/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/222/19
Категорія - ч. 2 ст. 286 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2019 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

сторін кримінального провадження

обвинуваченого ОСОБА_6

його захисника - адвоката ОСОБА_7

потерпілої ОСОБА_8

її представника - адвоката ОСОБА_9

прокурора ОСОБА_10

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000786 від 18 грудня 2017 року, за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на вирок Козелецького районного суду Чернігівської області від 20 листопада 2018 року,

щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Литовка Охтирського району Сумської області, громадянина України, с середньою спеціальною освітою, неодруженого, працюючого на посаді молодшої сестри ТОВ «Рубен хеір Україна», інваліда другої групи, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_6 засуджений за ч. 2 ст. 286 КК України на 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави 7 943 грн 29 коп. процесуальних витрат на залучення експертів.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 491 180 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Питання про долю речових доказів і документів було вирішено у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_6 18 грудня 2017 року о 05 годині 15 хвилин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем «RENAULT Trafik», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись у м. Остер Козелецького району Чернігівської області по вул. Незалежності, у напрямку від смт. Козелець до смт. Десна, на порушення вимог пунктів 2.9 «а», п. 2.3 «б», 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху, проявив неуважність, неправильно оцінив дорожню обстановку, яка склалась, на заокругленій ділянці дороги не вибрав безпечної швидкості руху, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, внаслідок чого не впорався з керуванням, виїхав за межі проїзної частини на праве узбіччя по напрямку свого руху і на 17 км +11 м автодороги Козелець-Остер-Десна в`їхав в бетонну електроопору, від удару об яку автомобіль перевернувся, а пасажир ОСОБА_11 отримала тяжкі тілесні ушкодження, від яких загинула на місці пригоди.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_7 просить вирок суду щодо ОСОБА_6 змінити, пом`якшити призначене покарання шляхом зниження строку покарання до мінімального та застосування звільнення від відбування призначеного покарання з випробуванням, мотивуючи тим, що його підзахисний повністю визнав свою провину та розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, встановленню істини по справі.

Звертає увагу, що не зважаючи на тяжкість отриманих тілесних ушкоджень, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та значний час перебування на лікуванні, обвинувачений ОСОБА_6 повністю відшкодував матеріальні збитки потерпілій, в тому числі і на правову допомогу, та частково відшкодував моральну шкоду. Маючи другу групу інвалідності та обмеження у трудовій діяльності, працює та має намір у подальшому відшкодовувати шкоду потерпілій, позов якої визнав у повному обсязі.

Згідно висновку служби з питань виконання кримінальних покарань, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченим є невеликим, а його перевиховання можливе без ізоляції від суспільства. Крім того, ОСОБА_6 вперше притягується до кримінальної відповідальності, виключно позитивно характеризується, працевлаштований.

Апелянт звертає увагу, що оскільки ухвала про виправлення описки у вироку була винесена пізніше ніж оскаржуване судове рішення, то і показання ОСОБА_6 в частині визнання своєї вини та каяття, не були належним чином враховані при вирішенні питання при обранні міри покарання.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги та просили про пом`якшення покарання, потерпілу, її представника та прокурора, які заперечували проти аргументів сторони захисту, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_6 у порушенні правил безпеки дорожнього руху, які спричинили смерть пасажира ОСОБА_11 , відповідають фактичним обставинам справи, зібраним та перевіреним у судовому засіданні доказам, в апеляційній скарзі не оспорюються, а тому в цій частині вирок суду не перевіряється.

За правилами ст. 65 КК України, призначаючи покарання, суд повинен призначити його у межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини КК України та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обираючи вид та строк покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд першої інстанції в повній мірі врахував, суспільну небезпечність вчиненого злочину, який відноситься до категорії тяжких, необережну форму вини, каяття винного, сприяння у розкритті злочину, відшкодування матеріальної шкоди потерплій, яка наполягала на суворій мірі покарання і не прийняла вибачення винного, конкретні обставини справи та характер порушень правил безпеки руху, і призначив покарання, в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України.

Поряд з позитивними характеристиками винного, першою судимістю, ОСОБА_6 керував транспортним засобом, перебуваючи у стані сильного алкогольного сп`яніння. Таке порушення Правил дорожнього руху завжди допускається навмисно.

Та обставина, що ОСОБА_6 сам постраждав під час дорожньо-транспортної пригоди та став інвалідом, не є підставою для звільнення його від покарання з випробуванням. Особа, не цінує як своє життя та здоров`я, так і життя та здоров`я інших осіб.

Посилання в апеляційній скарзі захисника, що суд першої інстанції, який допустив описки у вироку суду, не врахував пом`якшуючі покарання обставини, не відповідають дійсності.

У тексті мотивувальної частини вироку, останній абзац четвертого аркуша та продовження абзацу на п`ятому аркуші, судом зазначено, що при обранні строку та виду покарання враховується ставлення винного до злочину, яке побудоване на критичній оцінці своєї протиправної поведінки, усвідомлення скоєного та готовність понести покарання, що є описом щирого каяття у вчиненні злочину, та обставиною, що пом`якшує покарання.

Потерпіла ОСОБА_8 в суді першої інстанції наполягала на призначенні максимального строку покарання саме за те, що обвинувачений, перебуваючи у стані сильного алкогольного сп`яніння, безвідповідально сів за кермо автомобіля , що призвело за загибелі її молодої доньки та травмування самого обвинуваченого.

З огляду на характер злочину, його обставини, вкрай негативні наслідки, що настали для сім`ї потерпілої, характер порушень правил безпеки руху, стан сп`яніння водія, обране судом покарання є необхідним і достатнім для виправлення винного та попередження вчинення ним нових злочинів.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 532 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Козелецького районного суду Чернігівської області від 20 листопада 2018 року щодо ОСОБА_6 , без змін.

Ухвала набуває законної сили негайно після її проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_12 ОСОБА_13 ОСОБА_14