Справа № 523/211/18
Провадження № 1-кп/523/316/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2019 року Суворовський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , у присутності обвинувачених, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду обвинувальний акт з доученими до нього документами у кримінальному провадженні за № 0000974 від 27.06.2017р. за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.187 ч. 2 КК України, -
Встановив:

В провадженні Суворовського районного суду м. Одеси знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст.187 ч.2 КК України.
Вивченням матеріалів справи встановлено, що 19.11.2018 року під час судового провадження на підставі ст.331 ч.3 КК України відносно обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 був продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ОУВП УДПтСУ в Одеській області. Строк дії ухвали суду припиняє свою дію 17.01.2019 року.

За змістом ст.331 ч.3 КПК України при судовому розгляді незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з чим судом було поставлене на обговорення питання щодо міри запобіжного заходу відносно обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

У ході судового засідання прокурор надав письмове клопотання та заявив про доцільність продовження щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтовуючи тим, що обвинувачені скоїли тяжке кримінальне правопорушення, їх вина підтверджується зібраними у кримінальному провадженню доказами, ризики, які були враховані під час обрання запобіжного заходу не змінилися, вирок по справі ще не ухвалений, у зв`язку з чим є підстави вважати, що обвинувачені можуть переховуватися від суду, продовжити злочинну діяльність, більш м`які запобіжні заходи, на думку прокурора, не можуть забезпечити належної поведінки обвинувачених.

Дослідивши наданий до суду обвинувальний акт, який містить дані про особу обвинувачених, приймаючи до уваги тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, у скоєнні якого обвинувачуються ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , а також наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які дають підстави вважати, що обвинувачені можуть переховуватися від суду та вдатися до спроб будь-яким чином перешкодити встановленню істини по кримінальному провадженню; вислухавши думку учасників процесу - захисника ОСОБА_5 , яка вважала, що клопотання прокурора підлягає відмові, так як порушується принцип презумпції невинуватості, так як в клопотанні зазначається, що вина її підзахисного підтверджується доказами, але вирок по справі не оголошувався, також не доведено, що ОСОБА_6 буде переховуватися, те, що він перебував у розшуку, не знав, на даний час ризики взагалі відсутні, оскільки всі допитані, досліджені матеріали кримінального провадження, крім того, обвинувачений має постійне місце мешкання в Одеській області, на утриманні малолітню дитину, у зв`язку з чим просила застосувати до ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту;

- захисника ОСОБА_4 , який заперечував проти продовження щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який майже рік утримується в ізоляції, мотивуючи тим, що жодних доказів, що його підзахисний буде переховуватися прокурором не надано, тяжкість скоєного злочину не є підставою для застосування виняткового запобіжного заходу, у зв`язку з чим просив змінити запобіжний захід на домашній арешт; обвинувачених, які підтримали думку захисників, запевняючи, що не будуть переховуватися від суду, враховуючи положення ст.331 ч.3 КПК України, оцінюючи у сукупності викладені доводи, суд вважає за доцільне продовжити щодо обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ОУВП №21 УДПтСУ в Одеській області за наступними підставами.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки. За змістом ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від органів суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

З урахуванням вищевикладеного, приймаючи до уваги, що рішення по справі ще не прийняте, дії ОСОБА_6 , ОСОБА_7 відповідно до положень ст.12 КК України відносяться до категорії тяжкого злочину, за який у разі визнання осіб винними, передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком від 7 до 10 років із конфіскацією майна, приймаючи до уваги особи обвинувачених, які до затримання не працювали, не мають джерел доходів, ОСОБА_6 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, але в силу ст.89 КК України вважається таким, що не має судимості, що характеризує його як особу схильну до скоєння злочинів; ОСОБА_7 не має утриманців, міцних соціальних зв`язків, що у сукупності дає підстави вважати, що обвинувачені з метою уникнення кримінальної відповідальності можуть переховуватися від суду або продовжити злочинну діяльність, у зв`язку з чим суд дійшов до висновку що обраний під час судового провадження запобіжний захід відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та ступеню тяжкості інкримінованому обвинуваченим діяння, на теперішній час ризики, передбачені ст.177 КПК України не втратили своєї актуальності, що не уможливлює застосування щодо обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу.

Крім того, згідно положення ст.183 ч.4 п.1 КПК України розмір застави у кримінальному провадженні не визначається щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне не визначати розмір застави.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 177-178, 183, 331, 369-372, 392 КПК України, суд,

Постановив:

Відмовити в задоволенні клопотання сторони захисту про зміну щодо обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Одеській установі виконання покарань №21 УДПтСУ в Одеській області до 14.03.2019р. включно.

Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Одеській установі виконання покарань №21 УДПтСУ в Одеській області до 14.03.2019р. включно.

Строк дії ухвали складає 60 днів з дня її проголошення та припиняє свою дію 14.03.2019 року.
Копію ухвали направити до ОУВП №21 УДПтСУ в Одеській області для виконання.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою ст. 392 КПК України.

Головуючий суддя: ОСОБА_1