Справа № 761/394/19
Провадження № 1-кп/761/1545/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі с/з ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерплого ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в м. Києві судовий розгляд кримінального провадження, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0013512 від 22 грудня 2018 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, освіти середньої, працюючого майстром-перукарем ПП "Експрес Перукарня №1", неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Михайло-Коцюбинське Чернігівського району Чернігівської області, українця, громадянина України, освіти вищої, працюючого охоронником ПП "Альрон", неодруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , зі слів в силу вимог ст. 89 КК України раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Прилуки Чернігівської області, українця, громадянина України, освіти вищої, працюючого менеджером з продажів ТОВ "СБ Техніка", одруженого, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, освіти середньої, не працевлаштованого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_5 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,

У С Т А Н О В И В:
На розгляді Шевченківського районного суду м. Києва перебувають матеріали кримінального провадження № 0013512 від 22 грудня 2018 року за обвинувальним актом щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким висунуте обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

Захисником ОСОБА_12 у судовому засіданні заявлено клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_10 запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на домашній арешт в певний період доби.

Клопотання захисник мотивує тим, що перебування обвинуваченого ОСОБА_10 на цілодобовому домашньому арешті не відповідає вимогам національного законодавства, міжнародним стандартам кримінального судочинства та практиці ЄСПЛ. Крім того на думку захисту, стороною обвинувачення при застосуванні даного запобіжного заходу не були доведені ризики, встановлені ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 клопотання захисту підтримав та просив його задовольнити з підстав зазначених його захисником.

Прокурор ОСОБА_3 заперечував щодо задоволення зазначеного клопотання, при цьому зазначивши, що підстав для зміни запобіжного заходу ОСОБА_10 на інший не вбачається, оскільки застосування більш м`яких заходів неможливе, в зв`язку з тим, що вони не зможуть забезпечити належне виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти існуючим ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Захисники ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 підтримали клопотання захисника ОСОБА_12 .

Присутній в судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_4 заперечував, щодо задоволення вказаного клопотання та просив суд його відхилити.
Вислухавши думку учасників процесу, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд, керуючись принципом правової визначеності, приходить до наступного висновку.

Так, на стадії досудового розслідування відповідно до ст. 194 КПК під час вирішення питання застосування запобіжного заходу або продовження строку його дії має бути встановлена наявність трьох складових - чи є обґрунтованою підозра; чи наявні достатні підстави вважати, що існує хоча б один з передбачених ст. 177 КПК ризиків, на які вказує прокурор; чи може запобігти існуючим ризикам застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу.

На даній стадії розгляду вказаного кримінального провадження вирішення питання продовження строку дії запобіжного заходу або його зміни оцінка обґрунтованості підозри не може бути надана через те, що особі висунуте обвинувачення і суд за наслідками дослідження наданих доказів має встановити, чи доведена винуватість особи поза розумним сумнівом.

Отже, до завершення судового розгляду оцінка доведеності винуватості особи є передчасною, тому неможлива.

Таким чином, підлягає встановленню існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого та можливість запобігання ризикам у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Частиною 5 ст. 9 КПК України визначено, що кримінальне процесуальне законодавство застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Прецедентне право Європейської конвенції з прав людини сформулювало підстави, за наявності яких допускається тримання особи під вартою, або, як у цьому випадку під цілодобовим домашнім арештом.
До цих підстав віднесені: наявність ризику, що обвинувачений не з`явиться до суду; вчинить дії, які перешкоджають правосуддю; скоїть інше кримінальне правопорушення; стане причиною громадських заворушень (Tiron v. Romania, § 37; Smirnova v. Russia, § 59; Piruzyan v. Armenia, § 94).
Ризик переховування обвинуваченого від суду, крім суворості покарання, має оцінюватись також з врахуванням низки інших релевантних факторів, які можуть або підтвердити цей ризик, або продемонструвати, що він наскільки незначний, що не виправдовує попереднє ув`язнення особи. (Panchenko v. Russia, § 106).
Вказаний ризик підлягає врахуванню у світлі таких чинників, як характер людини, його моральні принципи, місце мешкання, робота, сімейні зв`язки та будь-які інші зв`язки з країною, у якій ведеться її переслідування. (Becciev v. Moldova, § 58).
Вказані підстави враховані у національному законодавстві.

Зокрема, згідно зі ст. 178 КПК України, суд при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу зобов`язаний врахувати ризики неправомірної процесуальної поведінки, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого правопорушення, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого, наявність у нього родини та утриманців, його репутацію тощо.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого, суд відмічає, що ризиком не можна вважати прогнозовану подію, настання якої розглядається як цілком гарантоване.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, у цьому випадку обвинувачений, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Таким чином, суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Позитивна відповідь свідчить про реально існуючий ризик неправомірної поведінки обвинуваченого.

Надаючи оцінку можливості ОСОБА_10 переховуватися від суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що обвинувачений з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.

На користь реального існування вказаного ризику слід віднести ті обставини, що ОСОБА_10 обвинувачується, у вчиненні середньої тяжкості кримінального правопорушення проти громадського порядку та моральності, за яке, у разі визнання його вини, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до чотирьох років.

При цьому на думку суду наявність у обвинуваченого міцних сімейних зв`язків, постійного місця проживання тощо, не можливо на даний час віднести до тих стримуючих чинників, які б були у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення обвинуваченим дій, спрямованих на ухилення від можливого покарання.

Співставлення негативних для обвинуваченого наслідків переховування у вигляді його покарання у невизначеному майбутньому, тобто після його можливого затримання, з засудженням до покарання у разі доведення прокурором його винуватості у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим.

Крім того суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_10 , усвідомлюючи тяжкість можливого покарання, може вдатися до дій, спрямованих на незаконний вплив на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Таким чином, за результатами встановлених у судовому засіданні обставин, з урахуванням доводів сторін кримінального провадження, суд дійшов переконання про доведеність чинників, які передбачені ч. 1 ст. 194 КПК.

Зазначене доводить, що, виходячи з високих стандартів охорони загальносуспільних прав та інтересів, з урахуванням ступеня суспільної небезпеки інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, наявність якого, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до його особистої свободи, встановлені вище обставини є достатніми для прийняття судом рішення про подальше застосування щодо ОСОБА_10 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.
Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього кодексу.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 201 § 1 Глави 18 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

При цьому, згідно вимог частини другої даної норми процесуального права, копія клопотання та матеріалів, якими воно обґрунтовується, надається прокурору не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання.
Частина 3 ст. 201 КПК України відповідно регламентує положення, що до клопотання мають бути додані:
1) копії матеріалів, якими підозрюваний, обвинувачений обґрунтовує доводи клопотання;
2) перелік свідків, яких підозрюваний, обвинувачений вважає за необхідне допитати під час розгляду клопотання, із зазначенням відомостей, які вони можуть надати, та обґрунтуванням значення цих відомостей для вирішення питання;
3) підтвердження того, що прокурору надіслана копія клопотання та копії матеріалів, що обґрунтовують клопотання.
Статтею 7 КПК України передбачені загальні засади кримінального провадження, до яких відносяться зокрема змагальність та диспозитивність.

В силу вимог ст. 22 КПК України змагальність передбачає обов`язок сторони кримінального провадження самостійно обстоювати свою правову позицію та доводити обставини, які мають значення для задоволення клопотання.

Враховуючи, що захисником ОСОБА_7 клопотання було подане на розгляд суду безпосередньо в судовому засіданні, без дотримання вимог положень ч.ч. 2, 3 ст. 201 КПК України, суд вважає, що у даному випадку недотримання стороною захисту відповідної процесуальної процедури, значно обмежило права прокурора у можливості реалізації ним свого права на обстоювання своєї правової позиції та доведення обставин, які мають значення для вирішення клопотання, що суперечить загальним засадам кримінального процесу.

З огляду на вказане, суд не знаходить переконливими доводи сторони захисту про можливість зміни застосованого до обвинуваченого ОСОБА_10 запобіжного заходу на більш м`який, а саме на домашній арешт в певний час доби.
Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 196, 201, 331, 371, 372, 375, 376 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_12 про зміну запобіжного заходу, застосованого до обвинуваченого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з цілодобового домашнього арешту на домашній арешт в певний період доби - відмовити.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: