Справа № 341/1276/18
Провадження № 1-кп/349/19/19
В И Р О К
іменем України
16 січня 2019 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні об`єднане кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000137, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Куратово Сисольского району Автономної республіки Комі Російської федерації, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, розлучений, який не працює, раніше несудимого, у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.121, ч.3 ст.15 ч.2 ст.194 КК України,

учасники судового провадження:

прокурори ОСОБА_4 , ОСОБА_5

потерпіла ОСОБА_6

представник потерпілої ОСОБА_7

обвинувачений ОСОБА_3

захисник ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 вчинив дії, які виразились у спричиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння та у незакінченому замаху на умисне знищення чужого майна шляхом підпалу, за таких встановлених судом обставин.

12 травня 2018 року приблизно о 03 год. 20 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаючи, що до його колишньої дружини приїхала особа, з якою вона спільно проживає, але не перебуває у шлюбі, на ґрунті ревнощів, прийшов на подвір`я за місцем проживання ОСОБА_6 у АДРЕСА_2 , щоб з`ясувати з нею відносини.
При цьому ОСОБА_3 , з мотивів помсти, з метою знищення шляхом підпалу стодоли вищевказаного будинковолодіння, взяв з собою полімерну пляшку об`ємом 0,5 літри із вмістом у ній бензину та саморобний ніж, який часто носив з собою для побутових потреб..
Перебуваючи на подвір`ї, ОСОБА_3 підійшов до стодоли та знаючи, що у ній знаходиться диван, на якому може ночувати ОСОБА_6 і вважаючи, що остання ночує із особою, з якою вона спільно проживає, але не перебуває у шлюбі, став стукати у двері, щоб їх розбудити. Із стодоли вийшла дочка ОСОБА_6 - ОСОБА_9 , яка там ночувала, та побачила у руці свого батька ОСОБА_3 пляшку об`ємом 0,5 л із вмістом у ній бензину. У той час ОСОБА_3 став погрожувати ОСОБА_9 спалити стодолу, у якій вона ночувала.
Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на підпал, ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, відкрутив на пляшці кришечку та почав запалювати сірник над вказаною пляшкою, тобто почав виконувати необхідні дії для умисного знищення чужого майна шляхом підпалу. Однак, він не зміг виконати усі дії, які вважав за необхідне для завершення злочину з причини, які не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_9 , з метою недопущення вчинення підпалу майна почала кричати і намагалась забрати у ОСОБА_3 пляшку з бензином. Під час цього між ними виникла штовханина, в ході якої ОСОБА_3 облив ОСОБА_9 бензином.
На крики ОСОБА_9 з будинку вибігла її матір ОСОБА_6 , яка підбігла до них з метою захистити свою дочку ОСОБА_9 та припинити злочинні дії ОСОБА_3 . Для цього ОСОБА_6 , ставши між ОСОБА_9 та ОСОБА_3 , намагалась виштовхати останнього з подвір`я. ОСОБА_3 , будучи агресивно налаштованим до своєї колишньої дружини ОСОБА_6 , діючи з метою спричинення їй тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, дістав із кишені своїх штанів саморобний ніж та тримаючи його у правій руці, умисно наніс удар у ліву ділянку живота ОСОБА_6 .
В результаті таких дій ОСОБА_6 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді проникаючої колото-різальної рани на передній поверхні живота зліва з наскрізним поранням лівої долі печінки, малого сальника та тканини підшлункової залози, крововиливом в черевну порожнину, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя в момент спричинення.
Винуватість ОСОБА_3 у вчиненні злочинів передбачених ч.1 ст.121, ч.3 ст.15 ч.2 ст.194 КК України доводиться зібраними в кримінальному провадженні та дослідженими в процесі судового розгляду такими доказами.
Показаннями обвинуваченого ОСОБА_3 який винним себе у вчиненні злочину , передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України визнав повністю та не визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15 ч.2 ст.194 КК України. Суду пояснив, що 12 травня 2018 року приблизно о 03 год. 00 хв. , будучи в нетверезому стані , прийшов на подвір`я за місцем проживання колишньої дружини ОСОБА_6 , що в АДРЕСА_2 , де спочатку говорив з дочкою ОСОБА_10 . Потім він відкрив пляшку із бензином , але дочка намагалась забрати її з його рук . Під час цього між ними виникла штовханина, в ході якої він ненавмисно облив дочку бензином. На крики дочки з житлового будинку вибігла ОСОБА_6 , яка кричила на нього, а він в цей час дістав із кишені штанів саморобний ніж та наніс їй удар в ділянку живота. Неодноразово просив вибачення у колишньої дружини, але вона відмоляється йому пробачити. Просив визнати його невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст.15 ч.2 ст.194 КК України та виправдати, оскільки умислу на знищення майна не мав, хотів лише такими діями налякати. Цивільний позов визнав частково, а саме: матеріальну шкоду визнав поністю, а моральну шкоду частково в сумі 3 000 грн.
Показаннями потерпілої ОСОБА_6 , яка пояснила, що 11 травня 2018 року до неї додому приїхав майбутній чоловік. 12 травня 2018 року дочка ОСОБА_10 ночувала в стодолі, а вона з ним у житловому будинку. Почувши крик дочки та вибігши на подвір`я побачила , що ОСОБА_3 облив дочку ОСОБА_10 бензином. Коли вона захищала дочку від нього, він вдарив її саморобним ножем у ділянку живота . Після цього вони викликали поліцію та швидку медичну допомогу. Цивільний позов підтримала у повному обсязі, просила суд колишнього чоловіка карати суворо.

Показаннями свідка ОСОБА_9 , яка пояснила , що є дочкою потерпілої та обвинуваченого і в цей день вона перебувала в стодолі , а мати з вітчимом у хаті . На стук у двері стодоли , вона відчинила та побачила батька ОСОБА_3 , який був у стані алкогольного сп`яніння. Він кричав та розливав з пляшки бензин на стодолу. Коли вона намагалася забрати у нього пляшку з бензином та сірники він облив її бензином. На її крик вийшла мати , яка хотіла захистити її , після чого батько вийняв з кишені штанів саморобного ножа і вдарив ним маму.

Показаннями свідка ОСОБА_11 , який пояснив, що він спільно проживає із ОСОБА_6 , але не перебуває із нею у шлюбі. 12 травня 2018 року він перебував у житловому будинку ОСОБА_6 у АДРЕСА_2 . Цього дня до них прийшов колишній чоловік ОСОБА_6 , який був в стані алкогольного сп`яніння . Він бачив , що ОСОБА_3 кричав , розлив бензин на двері стодоли, облив ОСОБА_10 бензиною , а ОСОБА_12 вдарив ножем. Також він чув , що ОСОБА_3 погрожував , що все підпалить .

Показаннями свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , що є працівниками поліції, які підтвердили факт виїзду 12 травня 2018 року з приводу спроби підпалу та спричинення ножових поранень ОСОБА_6 .
Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 12 травня 2018 року о 09 год. 10 хв. від ОСОБА_6 про те, що 12 травня 2018 року ОСОБА_3 у АДРЕСА_2 , під час конфлікту спричинив їй та дочці ОСОБА_9 тілесні ушкодження .
Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 12 травня 2018 року о 09 год. 50 хв. від ОСОБА_9 про те, що 12 травня 2018 року ОСОБА_3 у АДРЕСА_2 , під час конфлікту спричинив їй та матері ОСОБА_6 тілесні ушкодження .
Протоколом огляду місця події від 12 травня 2018 року з фототаблицями, де зафіксовано місце у якому відбувався конфлікт між ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_9 .
Протоколом огляду місця події від 12 травня 2018 року з фототаблицями, де зафіксовано добровільну видачу підозрюваним ОСОБА_3 працівникам поліції саморобного ножика.
Випискою № 2028 із медичної карти стаціонарного хворого , згідно якої ОСОБА_6 перебувала на стаціонарному лікуванні в Галицькій центральній районній лікарні з 12 травня 2018 року по 01 червня 2018 року з діагнозом: ножове проникаюче поранення черевної порожнини з наскрізним пораненням лівої долі печінки та підшлункової залози .
Висновком експерта №290 від 01 червня 2018 року , згідно якого на піжамній кофті, вилученої у потерпілої ОСОБА_6 , виявлена кров людини.
Висновком експерта №116 від 02 липня 2018 року, згідно якого на передній поверхні футболки з довгими рукавами справа потерпілої ОСОБА_6 виявлено одне колото-різане пошкодження, яке утворилося від дії плоского колючо-ріжучого предмета, яким міг бути клинок ножа. Досліджене на передній поверхні футболки з довгими рукавами справа потерпілої ОСОБА_6 колото-різане пошкодження , могло бути заподіяне ножем, поданим на експертизу.
Висновком експерта №357 від 12 липня 2018 року , згідно якого у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження : проникаюча колото-різана рана на передній поверхні живота зліва з наскрізним пораненням лівої долі печінки , малого сальника та тканини підшлункової залози , крововиливом в черевну порожнину ( 600 мл) , що викликало необхідність в проведенні операції ( діагностична лапароскопія , коагуляція , санація та дренуваня черевної порожнини 12 травня 2018 року), яка утворилась від дії плоского колючо-ріжучого предмета, яким міг бути клинок ножа ( про що свідчать дані медико-криміналістичної експертизи одягу: форма пошкодження , його рівні краї , відокремлення волокон в нитках на одноиму рівні , кінці без видимої різниці; краї рани рівні , переважання глибини ранового каналу над довжиною рани ), може відповідати терміну вказаному в ухвалі слідчого судду і відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя в момент спричинення.
Суд, проаналізувавши вищевказані докази, визнає їх належними та допустимими й оцінюючи їх у сукупності з іншими фактичними даними, прийшов до висновку про доведеною поза розумним сумнівом винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у спричиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння та у незакінченому замаху на умисне знищення чужого майна шляхом підпалу та кваліфікує його діїза ч.1 ст.121 та ч.3 ст.15 ч.2 ст.194 КК України.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд виходить з наступного.

За змістом ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає: щире каяття у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Обставиною, яка обтяжує покарання є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Суд врахував характер та ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до ст.12 КК України є тяжкими злочинами ; дані про особу винного, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, злочин вчинено у стані алкогольного сп`яніння, на обліку нарколога та психіатра не перебуває, який не працює, при цьому характеризується позитивно, визнав вину у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.121 КК України, має на утриманні батька ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є особою похилого віку.
На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах мінімального строку за вчинення злочинів, передбачених ч.1 ст.121 та ч.3 ст.15 ч.2 ст.194 КК України, та за сукупністю злочинів застосувати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Таке покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, а також буде справедливим щодо досягнення мети покарання виходячи з вимог ст.50 КК України.
Суд вважає, що цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 6 302,34 грн. підлягає задоволенню повністю , виходячи з наступного.
За змістом частини другої статті127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитки в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Згідно з ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Розмір завданої майнової шкоди потерпіла обґрунтовує тим, що вказані кошти вона витратила на придбання медикаментів, на підтвердження чого надала фіскальні чеки про придбання ліків .
Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_3 визнав цивільний позов потерпілої у частині стягнення матеріальної шкоди, суд вважає за необхідне стягнути саме визнану обвинуваченим суму.
Розглядаючи цивільний позов ОСОБА_6 про стягнення з обвинуваченого 150 000 грн. на відшкодування завданої моральної шкоди, суд прийшов до висновку про його часткове задоволення з огляду на таке.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.
Відповідно до частини третьої статті 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Суд, врахувавши глибину і тривалість моральних страждань потерпілої ОСОБА_6 вважає необхідним визначити розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 60 000 грн. , що відповідає вимогам розумності та справедливості і за даних конкретних обставин кримінального провадження цей розмір не може вважатися явно заниженим чи завищеним.
Питання речових доказів необхідно вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368 -370, 373- 374 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.121, ч.3 ст.15 ч.2 ст.194 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч.1 ст.121 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 ( п`ять) років.

- за ч.3 ст.15 ч.2 ст.194 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 ( три) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 ( п`ять) років .

До набрання вироком законної сили залишити відносно ОСОБА_3 запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 6 302,34 грн. матеріальної шкоди та 60 000 грн. моральної шкоди, всього 66 302 грн. 34 коп.

Позивач: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач:ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Речові докази:пошкоджену бавовняну жіночу сорочку повернути потерпілій ОСОБА_6 , а саморобний ніж, у якого дерев`яна рукоятка обмотана стрічкою ізоленти зеленого кольору - знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Рогатинський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору, а потерпілій та захиснику за їх заявами .

Суддя ОСОБА_1