Справа № 761/5716/19
Провадження № 1-кс/761/4168/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2019 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , адвокатів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ТОВ ФІРМА АРТ-СИНТЕЗ про скасування арешту майна,

в с т а н о в и в:
До Шевченківського районного суду м. Києва звернувся представник ТОВ ФІРМА АРТ-СИНТЕЗ - адвокат ОСОБА_3 , з клопотанням в порядку ст.174 КПК України, посилаючись на те, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25.06.2018 року накладено арешт на грошові кошти ТОВ ФІРМА АРТ-СИНТЕЗ (), які знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 (код валюти 980), відкритому в ПАТ Банк Кредит-Дніпро (МФО 305749, ), заборонено відчужувати кошти з банківського рахунку (в частині видаткових операцій, крім обов`язкових платежів до бюджету та для виплати заробітної плати) в порядку вжиття заходів забезпечення кримінального провадження № 0000160 від 31.08.2017.

Обгрунтовуючи клопотання, адвокат ОСОБА_3 посилається на те, що арештовані грошові кошти ТОВ ФІРМА АРТ-СИНТЕЗ, що розміщені на рахунку в банківській установі не є речовими доказами в кримінальному провадженні № 0000160 від 31.08.2017 в розумінні ч.1 ст.98 КПК. Зазначене провадження зареєстроване за ознаками злочинів, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 2. ст. 205 та ч. 3 ст. 209 КК України. Проте ТОВ ФІРМА АРТ-СИНТЕЗ, створене в 1994 році є реальним суб`єктом господарювання, що здійснює законну господарську діяльність, з 2012 року бере участь в процедурах державних тендерних закупівель продуктів харчування та забезпечує за результатами таких процедур постачання послуг установам бюджетної сфери в Дніпропетровській області. Неодноразово в своїй господарській діяльності підприємство отримувало відповідні дозвільні документи в держаних установах, що підтверджує реальний, а не фіктивний характер діяльності даного підприємства. Посадові особи цієї юридичної особи не були підозрюваними або обвинуваченими в даному кримінальному провадженні на момент винесення ухвали, про накладення арешту на кошти на банківському рахунку, а також не є такими донині. Під час накладення арешту судом та досудовим слідством не встановлено, що кошти отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Вважаючи, що арешт накладено необґрунтовано, а вжиття заходу забезпечення кримінального провадження, що триває понад півроку покладає на юридичну особу надмірний тягар, просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25.06.2018 року.
У судовому засіданні адвокати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтримали вимоги, викладені у клопотанні, вказавши на те, що накладення арешту блокує діяльність товариства.
Слідчий в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду клопотання повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.
Заслухавши доводи адвокатів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , вивчивши матеріали клопотання та матеріали, що стали підставою для накладення арешту, слідчий суддя приходить до висновку про обгрунтованість заявленого клопотання, виходячи з такого.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25.06.2018 року задоволено клопотання старшого слідчого ОВС першого відділу управління розслідування кримінальних справ ГСУ ФР ДФС України ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Генеральної прокуратури ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження № 0000160 від 31.08.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 209 КК України та накладено арешт на грошові кошти ТОВ ФІРМА АРТ-СИНТЕЗ (), які знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 (код валюти 980), відкритому в ПАТ Банк Кредит-Дніпро (МФО 305749, ), заборонено відчужувати кошти з банківських рахунків (в частині видаткових операцій, крім обов`язкових платежів до бюджету та для виплати заробітної плати).
В своїй ухвалі слідчий суддя прийшов до висновку про наявність правових підстав для накладення арешту на майно, оскільки таке майно має ознаки доказу у зазначеному кримінальному провадженні.
За змістом положень ст. 2 КПК України, при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Згідно з ч. 1 ст. 167 КПК арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК порядку. Відповідно до вимог КПК арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Положеннями КПК України передбачені дві самостійні підстави забезпечення заходів кримінального провадження шляхом накладення арешту на майно, а саме: накладення арешту на майно підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду завдану їх діями з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову (ст.170 КПК України), а також накладення арешту на речі та документи, які мають режим тимчасово вилученого майна (ч. 5 ст. 171, ч. 2 ст. 167 КПК України).
В даному випадку застосовувалась підстава, обумовлена вимогами ч.3 ст.170 КПК України за змістом якої, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, з метою збереження речових доказів.
Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
З наявних матеріалів не вбачається, що грошові кошти ТОВ ФІРМА АРТ-СИНТЕЗ (), які знаходяться на рахунках № НОМЕР_1 (код валюти 980), відкритих в ПАТ Банк Кредит-Дніпро (МФО 305749, ), відповідають критеріям ст. 98 КПК України, як речові докази, а тому спірне майно не є доказом кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 28, ч.2 ст.205, ч.3 ст. 209 КК України в рамках кримінального провадження №0000160 .
Слідчий в судове засідання не з`явився, даних на підтвердження актуальності арешту та наявності обставин, передбачених ст. 98 КПК України не навів, належних доказів на обґрунтування отримання цією юридичної особою коштів на арештований рахунок внаслідок вчинення кримінального правопорушення не надав.
Положеннями ст. 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
В судовому засіданні адвокати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зазначили, що під час накладення арешту не було конкретизовано, ані суму коштів, про арешт яких клопотав орган досудового розслідування, ані обставини, що свідчили саме про протиправне отримання таких коштів юридичною особою.
Як вбачається з попередньої кваліфікації кримінальних правопорушень, що розслідуються в даному кримінальному провадженні, предикатним злочином по відношенню до кримінального правопорушення, передбаченого статтею 209 КК України вказано ознаки кримінального правопорушення,передбаченого ч. 2 . ст. 205 КК України, що передбачає з об`єктивної сторони відсутність у осіб, які стоять за створеним або придбаним суб`єктом підприємництва справжнього наміру здійснювати діяльність, зафіксовану в установчих документах і пов`язану з виробництвом товарів, виконанням робіт або наданням послуг та наявність іншої мети приховування незаконної діяльності. Адвокати наполягали, що ТОВ ФІРМА АРТ-СИНТЕЗ здійснює господарську діяльність у відповідності до статутних завдань та заявлених видів господарської діяльності.
До матеріалів клопотання на підтвердження зазначених обставин долучені документи підприємства: Статут Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма АРТ- СИНТЕЗ, виписка та витяг з ЄДР, копія витягу з реєстру платників ПДВ № 645, копія сертифікату ISO 9001:2009, копія направлення на перевірку ГУ Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області від 13.03.2018, копія розпорядження ГУ Держпроспоживслужби від 28.03.2018, копія припису ГУ Держпраці у Дніпропетровській області від 25.04.2018, копія вимоги від 19.01.2018 Дніпропетровського обласного територіального управління Антимонопольного комітету України, листа Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області від 01.02.2018 щодо погодження меню, копія листа ГУ Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області від 15.03.2017 щодо розгляду переліку постачальників, які у сукупності спростовують твердження слідчого, що спірні грошові кошти ТОВ «ФІРМА АРТ-СИНТЕЗ», які знаходяться на відповідному рахунку вказаної вище банківської установи, відповідають критеріям ст. 98 КПК України: є предметом злочинної дільності, набуті злочинним шляхом або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, які встановлюються у вказаному кримінальному провадженні.
Щодо інших підстав для накладення арешту, то обов`язковими передумовами вирішення питання для накладення арешту на майно в порядку ст. 170 КПК України є наявність у кримінальному провадженні спеціальних суб`єктів: підозрюваного або обвинуваченого, а у визначених законом випадках також особи, яка несе цивільну відповідальність за їх дії, а також наявність спеціальної мети забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.
Згідно зі ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому ст. ст. 276 279 КПК, повідомлено про підозру або особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення; обвинуваченим є особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК України.
Поряд з тим, заявник в судовому засіданні зазначив, що жодна посадова особа ТОВ «ФІРМА АРТ-СИНТЕЗ» не має жодного процесуального статусу у кримінальному провадженні №0000160, іншого протилежною стороною не доведено.
Так само досудовим слідством не встановлено дані щодо джерела походження коштів та не доведено, яким саме чином грошові кошти на конкретному рахунку відповідають вимогам статті 98 КПК України. Не можна вважати доведеним відповідно до вимог ст. 170 КПК наявність законних підстав для вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.
Отже, доводи заявника знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, є обґрунтованими та заснованими на законі.
Відповідно до положень ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Згідно положень статті 1 Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Тобто, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Оскільки органом досудового розслідування не доведено відповідність арештованих коштів вимогам ст. 98 КПК України, таке втручання у право власності як арешт не може бути визнано законним, а з огляду на відсутність даних щодо протиправного походження коштів на арештованому банківському рахунку та зазначення конкретної суми коштів, що підлягала арешту. Такий захід забезпечення кримінального провадження не може бути визнаний також й співмірним, а подальше застосування такого виду забезпечення кримінального провадження, що триває понад півроку перебуває поза розумною межею, яка повинна виправдовувати саме такий спосіб втручання у права власника майна.

Зважаючи на докази здійснення ТОВ ФІРМА АРТ-СИНТЕЗ господарської діяльності, що надані до матеріалів провадження адвокатами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання та наявність правових підстав для скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25.06.2018.
На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 169, 170-174, 309 КПК України, слідчий суддя
ухвалив:

Клопотання представника ТОВ ФІРМА АРТ-СИНТЕЗ - адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 25.06.2018 року у кримінальному провадженні № 0000160 від 31.08.2017 на грошові кошти ТОВ ФІРМА АРТ-СИНТЕЗ(), які знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 (код валюти 980), відкритому в ПАТ Банк Кредит-Дніпро (МФО 305749, ).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 18.02.2019.

Слідчий суддя