Номер провадження: 11-сс/813/154/19
Номер справи місцевого суду: 514/2/19 1-кс/514/11/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Тарутинського районного суду Одеської області від 03 січня 2019 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000002 від 01 січня 2019 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Тарутинського районного суду Одеської області від 03 січня 2019 року було задоволено клопотання слідчого СВ Тарутинського ВП Арцизького ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 та до ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою до 02 березня 2019 року, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000002 від 01 січня 2019 року.
Ухвалою слідчого судді Тарутинського районного суду Одеської області від 10 січня 2019 року було виправлено описку в резолютивній частині ухвали слідчого судді Тарутинського районного суду Одеської області від 03 січня 2019 року та абзац другий резолютивної частини викладено в такій редакції: «Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в Ізмаїльській установі виконання покарань (СІЗО №22)» УДДУВП в Одеській області до закінчення строку досудового розслідування, тобто до 01 березня 2019 року включно без визначення застави».
Не погодившись з ухвалою слідчого судді Тарутинського районного суду Одеської області від 03 січня 2019 року, захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час доби.

Доводи апеляційної скарги захисник обґрунтував тим, що ухвала слідчого судді є незаконною та підлягає скасуванню у зв`язку із тим, що прокурором не доведено наявність будь-якого ризику, передбаченого ст.177 КПК України, оскільки підозрюваний ніяких перешкод щодо його затримання не здійснював, активно сприяє слідству у встановленні істини, визнав свою вину, дав правдиві покази, крім того, не має наміру переховуватись від органів досудового слідства та суду, оскільки має міцні соціальні зв`язки, має постійне місце проживання, характеризується виключно з позитивної сторони, раніше не судимий, працевлаштований та на його утриманні перебувають троє малолітніх дітей.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника ОСОБА_7 , який підтримав доводи апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, дослідивши матеріали провадження за клопотанням слідчого, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Відповідно до положень ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно з вимогами ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У відповідності до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до ст.5 Конвенції, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом: п.с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчинені нею правопорушення, або обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

В рішенні «Єлоєв проти України» Європейський суд з прав людини вказує на те, що пункт 4 статті 5 забезпечує заарештованим чи затриманим особам право на перегляд матеріально-правових і процесуальних умов, які з погляду Конвенції, є суттєвими для забезпечення «законності» позбавлення свободи. Це означає, що компетентний суд має перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, яка стала підставою для затримання, а також мети, з якою застосовувалося затримання (також справа «Буткевічюс проти Литви»).

Апеляційний суд вважає, що розглядаючи клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя дотримався зазначених вимог КПК України, взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини, врахував їх при постановленні оскарженої ухвали та прийняв обґрунтоване та законне судове рішення.

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється в тому, що 01 січня 2019 року приблизно о 01 год. 00 хв. він прибув до домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 , де з мотиву помсти навмисно спричинив потерпілому ОСОБА_10 тяжкі тілесні ушкодження, а саме відрізав ножем ліве вухо ОСОБА_10 , що призвело до непоправимого знівечення обличчя потерпілого. В подальшому ОСОБА_8 з місця події зник.

Дії ОСОБА_8 органом досудового розслідування були кваліфіковані за ч.1 ст.121 КК України. 01 січня 2019 року після затримання ОСОБА_8 в порядку ст.208 КПК України його було повідомлено про підозру за вказаною кваліфікацією.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 підтверджується комплексом зібраних у кримінальному провадженні доказів, а саме рапортом чергового про надходження повідомлення, довідкою з медичної установи про наявність у потерпілого ОСОБА_10 тілесних ушкоджень, протоколом тимчасового вилучення предмету, протоколом огляду місця події, показаннями потерпілого ОСОБА_10 , показаннями свідків.

Апеляційний суд вважає, що на даному етапі досудового розслідування вказані докази є достатніми для обґрунтування підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину. При цьому, відповідно до статей 89, 94 КПК України та Глави 28 КПК України питання про встановлення вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, оцінка зібраних доказів на предмет їх достовірності і допустимості відноситься до компетенції суду за наслідками судового розгляду кримінального провадження по суті обвинувачення, а підстав для визнання доказів недопустимими відповідно до ст.87 КПК України в ході апеляційного розгляду не встановлено.

Злочин, передбачений ч.1 ст.121 КК України, відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, оскільки за його вчинення передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Таким чином, відповідно до положень ч.2 ст.183 КПК України до ОСОБА_8 може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_8 , у разі доведеності його вини існує ризик того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про те, що вказаний ризик підтверджується і тим, що ОСОБА_8 зник з місця вчинення злочину та був в подальшому затриманий співробітниками поліції.

З огляду на викладені обставини, апеляційний суд дійшов переконання, що у разі застосування до ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, останній матиме можливість вдатися до спроб залишити територію Одеської області, зникнути з поля зору правоохоронних органів та уникнути кримінального переслідування.

Крім того, характер та обставини злочину, який інкримінується ОСОБА_8 , що був вчинений з особливою зухвалістю, розцінюється судом як реальність ризику того, що у випадку застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, підозрюваний може незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, які мешкають з підозрюваним в одному населеному пункті, з метою схилити їх до зміни своїх первинних показань, що в свою чергу буде перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, а також повному, всебічному та об`єктивному дослідженню всіх обставин справи.

Апеляційний суд також враховує, що з показань підозрюваного ОСОБА_8 (протокол допиту підозрюваного від 02 січня 2019 року) вбачається, що інкримінований йому злочин ОСОБА_8 вчинив, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння.

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку про те, що доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 про необхідність застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді домашнього арешту є необґрунтованими, а слідчий суддя при розгляді клопотання дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та не виявив перешкод, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, для застосування такого запобіжного заходу.

Крім того, апеляційний суд визнає необґрунтованими доводи захисника ОСОБА_7 про те, що підозрюваний характеризується за місцем мешкання виключно з позитивної сторони. Так, ОСОБА_8 , хоча вважається таким, що відповідно до ст.89 КК України не має судимостей, однак раніше він притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення навмисного злочину, що характеризує його з негативного боку та обґрунтовує існування ризику вчинення ним нового злочину.

Також апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді, який керуючись положеннями п.1 ч.4 ст.183 КПК України при застосуванні до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не визначив розмір застави, оскільки інкримінований йому злочин, передбачений ч.1 ст.121 КК України, був вчинений із застосуванням насильства до потерпілого.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 , у зв`язку з чим вважає за необхідне залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись статтями 177, 178, 182, 183, 193, 194, 309, 376, 405, 407, 418, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Тарутинського районного суду Одеської області від 03 січня 2019 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Тарутинського ВП Арцизького ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 та до ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою до 02 березня 2019 року, у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за №0000002 від 01 січня 2019 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3