печерський районний суд міста києва
Справа № 757/8841/19-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , захисників - адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , підозрюваного ОСОБА_9 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 14, п.п. 6, 11, 12, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 27, п.п. 6, 11, 12, 13, ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 27, ст. 348 КК України, -
В С Т А Н О В И В:

21.02.2019 прокурор першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління з розслідування злочинів проти основ національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України молодший радник юстиції ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 14, п.п. 6, 11, 12, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 27, п.п. 6, 11, 12, 13, ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 27, ст. 348 КК України.

Клопотання обґрунтовує тим, що Державним бюро розслідувань проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0005079 за підозрою ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 14, п.п. 6, 11, 12, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 27, п.п. 6, 11, 12, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 27, ст. 348 КК України.

Процесуальне керівництво у вказаному провадженні з 23.03.2018 здійснюється прокурорами управління з розслідування злочинів проти основ національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України.

Суть підозри сторона обвинувачення обґрунтовує тим, що за вказаними обставинами злочинної діяльності начальником слідчого відділу управління з розслідування злочинів проти основ національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку Головної військової прокуратури України ОСОБА_10 . 04.07.2018 ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , в м. Горлівка Донецької області, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , громадянину України, повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 14, п.п. 6, 11, 12, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 27, п.п. 6, 11, 12, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 27, ст. 348 КК України.

Обґрунтовуючи внесене клопотання прокурор вважає наявними підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років, або довічне позбавлення волі з конфіскацією майна або без такої.

Слідчий зазначає про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зокрема, що підозрюваний ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити кримінальні правопорушення, у яких підозрюється, враховуючи його сімейне становище, вік, стан здоров`я, та відсутність можливості запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Обставини, встановлені під час досудового розслідування, на думку прокурора, виправдовують тримання підозрюваного під вартою, оскільки інший запобіжний захід неможливо обрати.

Копія клопотання та матеріалів, на його обґрунтування, у відповідності до ч. 2 ст. 184 КПК України надані підозрюваному 22.02.2019 о 08-14 год.

Прокурори в судовому засіданні доводи клопотання підтримали, просили задовольнити, зазначивши, що обрання іншого запобіжного заходу не передбачено.

Підозрюваний в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання.

Адвокати ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 заперечували щодо задоволення клопотання та просили відмовити у його задоволенні в повному обсязі, зазначивши, що підозра є не обґрунтованою, а відтак підстави, з якими кримінальне процесуальне законодавство передбачає застосування запобіжного заходу, відсутні.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку учасників судового провадження, надходжу до наступних висновків.

ОСОБА_9 підозрюється в тому, що у період з лютого 2006 по 26.07.2006, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці на території міста Києва, діючи умисно з корисливим мотивом, з метою нападу на окремих осіб, у порушення вимог ст.ст. 3, 21, 27, 33, 68 Конституції України, організував на території України озброєну банду, до складу якої крім нього входили ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 та безпосередньо її очолив з метою вчинення вказаних тяжких та особливо тяжких злочинів, а саме:

- в березні-квітні 2006 року організував придбання ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , подальше зберігання, носіння вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів без передбаченого законом дозволу;

- у період з лютого по червень 2006 року організував готування до вбивства Голови Наглядової Ради АКБ «Європейський» ОСОБА_15 , з корисливих мотивів, вчиненого на замовлення, за попередньою змовою групою осіб, особою, яка раніше вчинила умисне вбивство;

- у період з лютого по червень 2006 року організував готування викрадення Голови Наглядової Ради АКБ «Європейський» ОСОБА_15 , з корисливих мотивів, за попередньою змовою організованою групою, способом, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, із застосуванням зброї, що спричинило тяжкі наслідки;

- у період з травня-червня 2006 року до 26.07.2006 організував викрадення начальника відділу оперативного супроводження матеріалів, узятих на контроль, управління аналізу та оперативно-зонального контролю ГУБОЗ МВС України полковника міліції ОСОБА_16 , з корисливих мотивів, за попередньою змовою організованою групою, способом, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, із застосуванням зброї, що спричинило тяжкі наслідки;

- у період з травня-червня 2006 року до 26.07.2006 організував вбивства начальника відділу оперативного супроводження матеріалів, узятих на контроль, управління аналізу та оперативно-зонального контролю ГУБОЗ МВС України полковника міліції ОСОБА_16 , вчиненого з корисливих мотивів, на замовлення, за попередньою змовою групою осіб, особою, яка раніше вчиняла умисне вбивство;

- організував вбивство 26.07.2006 працівника правоохоронного органу - начальника відділу оперативного супроводження матеріалів, узятих на контроль, управління аналізу та оперативно-зонального контролю ГУБОЗ МВС України у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Він же, ОСОБА_9 підозрюється в тому, що: у період часу з лютого по червень 2006 року, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці на території міста Києва та Київської області, реалізуючи злочинний умисел, спрямований на подальше вбивство Голови Наглядової Ради АКБ «Європейський» ОСОБА_15 , керуючись корисливим мотивом, у порушення вимог ст. ст. 3, 21, 27, 33, 68 Конституції України, організував готування до викрадення ОСОБА_15 учасниками озброєної банди ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 ; у період часу з лютого по червень 2006 року, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці на території міста Києва та Київської області, реалізуючи злочинний умисел, спрямований на вбивство Голови Наглядової Ради АКБ «Європейський» ОСОБА_15 , керуючись корисливим мотивом, у порушення вимог ст. ст. 3, 21, 27, 33, 68 Конституції України, організував готування до вбивства ОСОБА_15 учасниками озброєної банди ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 ; перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці на території міста Києва та Київської області, діючи умисно, реалізуючи злочинний умисел, спрямований на подальше вбивство особи, керуючись корисливим мотивом у порушення вимог ст.ст. 3, 21, 27, 33, 68 Конституції України, організував викрадення 26.07.2006 учасниками озброєної банди ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 начальника відділу оперативного супроводження матеріалів, узятих на контроль, управління аналізу та оперативно-зонального контролю ГУБОЗ МВС України полковника міліції ОСОБА_16 ; перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці на території міста Києва та Київської області, діючи умисно, повторно з особистих та корисливих мотивів у порушення вимог ст. ст. 3, 21, 27, 68 Конституції України, організував умисне вбивство 26.07.2006 учасниками озброєної банди ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 начальника відділу оперативного супроводження матеріалів, узятих на контроль, управління аналізу та оперативно-зонального контролю ГУБОЗ МВС України полковника міліції ОСОБА_16 ; перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці на території міста Києва та Київської області, діючи умисно, з особистих та корисливих мотивів з метою перешкоджання виконанню працівником правоохоронного органу службових обов`язків., у порушення вимог ст. ст. 3, 21, 27, 68 Конституції України, організував умисне вбивство 26.07.2006 учасниками озброєної банди ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 начальника відділу оперативного супроводження матеріалів, узятих на контроль, управління аналізу та оперативно-зонального контролю ГУБОЗ МВС України полковника міліції ОСОБА_16 в один із днів березня-квітня 2006 року, перебуваючи на автомобільній дорозі сполученням Бровари-Бориспіль, діючи умисно, реалізуючи злочинний умисел, спрямований на озброєння учасників банди, в порушення вимог постанови Верховної Ради України від 07.06.1992 № 2471-XII «Про право власності на окремі види майна», п.п. 1-4, 9, 15 Положення по дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576, п.п. 2.8., 8.1., 8.2., 8.9. Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 № 622, організував придбання учасниками банди ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 вогнепальної зброї, а саме: 2 автоматів АКС-74-У калібру 5,45 мм під номерами № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , 6 магазинів до автоматів, патрони до автоматів калібру 5,45 мм в кількості 137 штук, пістолети системи «Макарова» калібру 9 мм, деякі з них під номерами « НОМЕР_3 », « НОМЕР_4 », «УТ 3909», «УТ 3993», «УТ 5132», «УТ 5134», «УТ 5173», «УТ 5232», «УТ 6508», «УТ 6015», «ШК 7078», «ТЛ 468», «ТЛ 915», пістолети системи «ПБ» під номерами « НОМЕР_5 », «К 110 Л», 26 магазинів до пістолетів системи «ПМ», більш ніж 400 патронів калібру 9 мм, 4 пристроїв для безшумної та безпламеневої стрільби (ПБС) з яких 2 без номерів та 2 під номерами В 670 та ШФ 487., а також їх подальше носіння та зберігання ними з березня-квітня 2006 року до моменту їх вилучення.

За вказаними обставинами злочинної діяльності начальником слідчого відділу управління з розслідування злочинів проти основ національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку Головної військової прокуратури України ОСОБА_10 . 04.07.2018 ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , в м. Горлівка Донецької області, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , громадянину України, повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ст. 257 КК України, тобто організації озброєної банди з метою нападу на окремих осіб; ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 14, п.п. 6, 11, 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України, тобто організації готування до вбивства ОСОБА_15 умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, з корисливих мотивів, вчиненого на замовлення, за попередньою змовою групою осіб, особою, яка раніше вчинила умисне вбивство; ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 146 КК України, тобто організації готування викрадення людини ОСОБА_15 , з корисливих мотивів, за попередньою змовою організованою групою, способом, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, із застосуванням зброї, що могло спричинити тяжкі наслідки; ч. 3 ст. 27, п.п. 6, 11, 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України, тобто організації вбивства ОСОБА_16 умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, з корисливих мотивів, вчиненого на замовлення, за попередньою змовою групою осіб, особою, яка раніше вчиняла умисне вбивство; ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 146 КК України, тобто організації викрадення людини ОСОБА_16 , з корисливих мотивів, за попередньою змовою організованою групою, способом, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, із застосуванням зброї, що спричинило тяжкі наслідки; ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 263 КК України, тобто організації придбання, зберігання, носіння вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів без передбаченого законом дозволу; ч. 3 ст. 27, ст. 348 КК України, тобто організації вбивства працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Обставини, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_9 у вчиненні вищенаведених кримінальних правопорушень, підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами у їх сукупності, зокрема: протоколом огляду місця події від 19.08.2006, згідно з яким на території узлісся, розташованого біля ґрунтової дороги в 1200 м від автотраси Київ-Ковель, між смт Буча та Бородянка, поблизу смт Ворзель, виявлено труп ОСОБА_16 з ознаками насильницької смерті; висновком експерта № 312/3290 від 03.11.2006, згідно з яким смерть ОСОБА_16 настала від чисельних вогнепальних кульових проникаючих пораненні грудей, живота з пошкодженням черевної аорти, печінки, лівої легені, шлунку і брижжейки тонкої кишки; протоколом допиту свідка ОСОБА_17 , який показав, що в 2006 році ОСОБА_9 наказав йому проїхатись з ним у в указані ним місця, а саме: місця, яке знаходиться за населеним пунктом Віта Поштова та місця поблизу автомобільної дороги Вишгород-Димер Київської області, які наказав запам`ятати. Через декілька днів ОСОБА_9 намалював на аркуші паперу схему проїзду до зазначених вище місць та повідомив, що йому буде необхідно вказати ці місця чоловіку, який попередньо зателефонує. Після зустрічі з цим чоловіком, він показав останньому місця, на які йому вказував раніше ОСОБА_9 ; вироком Апеляційного суду міста Києва від 06.12.2010, яким встановлено причетність ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 та ОСОБА_18 до готування вбивства ОСОБА_15 та викрадення і подальшого вбивства ОСОБА_16 та засуджено останніх до тривалих строків позбавлення волі; журналом судового засідання від 02.08.2018, який складено під час допиту в порядку ст. 225 КПК України свідка ОСОБА_11 , який надав свідчення щодо організації ОСОБА_9 озброєної банди з метою нападу на окремих осіб, організації готування до вбивства ОСОБА_15 та вбивства ОСОБА_16 , придбання вогнепальної зброї та бойових припасів з метою їх використання учасниками організованої ОСОБА_9 банди у своїй злочинній діяльності; протоколом допиту ОСОБА_16 в якості потерпілого, який показав, що у ОСОБА_9 був мотив організувати вбивство його брата ОСОБА_16 , у зв`язку з виконанням останнім своїх службових обов`язків щодо припинення протиправної діяльності ОСОБА_9 ; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

19.07.2018 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва у даному кримінальному провадженні підозрюваному ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Разом з цим, 11.09.2018, 30.10.2018 та 22.12.2018 слідчими суддями Печерського районного суду м. Києва, відповідно до вимог ст. 199, продовжувався строк тримання під вартою стосовно ОСОБА_9 , оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України, продовжували існувати та не зменшувались.

22.12.2018 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва, у даному кримінальному провадженні встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України та підозрюваному ОСОБА_9 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком до 20.02.2019.

19.02.2019 під час розгляду слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва клопотання сторони обвинувачення про продовження строку тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_9 , стороною захисту заявлено відвід слідчому судді ОСОБА_19 .

Відповідно ч. 1 ст. 81 КПК України у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 35 КПК України визначення слідчого судді для конкретного судового провадження здійснюється автоматизованою системою документообігу суду під час реєстрації відповідних матеріалів, скарги, клопотання, заяви чи іншого процесуального документа за принципом вірогідності.

Розгляд заяви сторони захисту про відвід слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_19 потребує певного часу, що, в свою чергу, унеможливлює розгляд клопотання сторони обвинувачення про продовження строку тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_9 до його закінчення, тобто до 20.02.2019.

При цьому, 19.12.2018 постановою заступника Генерального прокурора Головним військовим прокурором строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до 9 місяців, тобто до 4 квітня 2019 року.

29.12.2018 ОСОБА_9 та його захисників, в порядку ст. 290 КПК України, повідомлено про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0005079 за підозрою ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 14, п.п. 6, 11, 12, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 27, п.п. 6, 11, 12, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 27, ст. 348 КК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 219 КПК України строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею.

При цьому, сторона обвинувачення на підставі оцінки сукупності отриманих доказів стверджує, що причетність особи до вчинення нею злочинів є достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.

Необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється забезпеченням виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та наявністю ризиків, передбачених п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які продовжують існувати та на теперішній час не зменшились.

Так, матеріалами досудового розслідування встановлено, що у зв`язку з розслідуванням Генеральною прокуратурою України кримінального провадження № 00000029 від 21.11.2012, ОСОБА_9 з 27.12.2012 був оголошений у міжнародний розшук за вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 27, п. п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 5, 9, 11, 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України.

05.07.2013 ОСОБА_9 затриманий на території Республіки Угорщина та 26.03.2014 за результатами проведення процедури екстрадиції доставлений на територію України.

27.03.2014 стосовно ОСОБА_9 застосовано раніше обраний Печерським районним судом м. Києва запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який було продовжено до 20.07.2014.

Проте, 06.07.2014 ОСОБА_9 з метою ухилення від кримінальної відповідальності вчинив втечу з-під варти, у зв`язку з чим його того ж дня повторно оголошено у міжнародний розшук.

Ухвалою слідчого судді Печерського району м. Києва від 26.03.2015 підозрюваному ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Генеральною прокуратурою України до компетентних органів Російської Федерації направлено клопотання про видачу ОСОБА_9 для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191; ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 209; ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 366; ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 289; ч. 3 ст. 27, п.п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115; ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, пунктами 1, 5, 9, 11, 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України.

Компетентними органами Російської Федерації у задоволенні клопотання про видачу ОСОБА_9 відмовлено на підставі ст. 19 Конвенції про правову допомогу і правових відносинах по цивільним, сімейним та кримінальним справам 1993 року, про що зазначено у відповідному листі за №81/2-218-15 від 07.07.2016.

Тобто, під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 00000029 від 21.11.2012 підозрюваний ОСОБА_9 неодноразово переховувався від органів досудового розслідування та суду, зокрема він з 27.12.2012 перебував у міжнародному розшуку і лише 05.07.2013 його було затримано на території Угорської Республіки та згідно процедури екстрадиції 26.03.2014 доставлено в Україну.

Після обрання ОСОБА_9 27.03.2014 (після екстрадиції з Угорської Республіки) запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, підозрюваний здійснив кілька спроб симулювання тяжких захворювань спочатку для створення видимості наявності підстав для зміни йому запобіжного заходу, а потім з метою потрапити із слідчого ізолятору до медичного закладу де неодноразово симулював підвищення артеріального тиску та втрати свідомості, одержав медичні висновки про нібито наявні у нього захворювання: «вірусний енцефаліт» та «розсіяний склероз», які у подальшому, об`єктивно, не знайшли свого підтвердження.

Переведення ОСОБА_9 із слідчого ізолятору до Київської міської клінічної лікарні швидкої допомоги, дало останньому змогу 06.07.2014 здійснити втечу з-під варти та почати переховуватися від правоохоронних органів України в Російській Федерації, на територій якої він користується статусом особи, щодо якої існує відмова у видачі правоохоронним органам України для притягнення до кримінальної відповідальності.

08.02.2018 ОСОБА_9 на підставі ухвали Печерського районного суду від 26.03.2015 затримано на території Київської області у іншому кримінальному провадженні, досудове розслідування по якому на даний час завершено.

Водночас, на тимчасово окупованій території Донецької області ОСОБА_9 на праві приватної власності належить житло, розташоване за адресою: АДРЕСА_3 . Крім того, на територію України з Російської Федерації ОСОБА_9 потрапив саме через неконтрольовані Україною території Донецької або Луганської областей, оскільки відомостями щодо офіційного перетину кордону України ОСОБА_9 прикордонна служба України не володіє.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні трьох особливо тяжких злочинів, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 14, п.п. 6, 11, 12, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 27, п.п. 6, 11, 12, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 27, ст. 348 КК України, за які законом передбачене покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна, те, що він зареєстрований на тимчасово непідконтрольній українській владі території у м. Донецьк, як встановлено матеріалами досудового розслідування у інших кримінальних провадження протягом 2014 - 2018 років переховувався від правоохоронних органів України, у тому числі за кордоном, здійснив втечу з-під варти, а тому перебуваючи на волі, під загрозою тяжкості покарання, зможе переховуватись від органу досудового розслідування та суду, у тому числі за кордоном та на території тимчасово непідконтрольній українській владі, де на праві власності володіє об`єктами нерухомості.

При цьому, вік підозрюваного ОСОБА_9 , його соціальні зв`язки, майновий стан та стан здоров`я дозволяють останньому ефективно переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що унеможливить проведення з ним судового розгляду.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи характер вчинених підозрюваним злочинів та тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованих злочинів, є всі підстави вважати, що підозрюваний може виїхати з території України, де буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконними засобами через залякування впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, які володіють інформацією щодо обставин вчинення ним зазначених злочинів, а також знищити, сховати або спотворити будь-які із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, продовжуватиме вчиняти злочини проти життя та здоров`я особи, волі особи, громадської безпеки та може вчинити інші злочини, з метою запобігання вказаним ризикам об`єктивно необхідним є застосування щодо підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, в порядку передбаченому ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_9 обвинувачується у іншому кримінальних провадження у вчиненні злочинів, пов`язаних із застосуванням насильства та за вчинення аналогічних злочинів із застосування насильства йому повідомлено про підозру у кримінальних провадженнях № 0000029, № 0002037, № 0003900, № 0001037.

З урахуванням зазначених фактів вважаю, що застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави будь-якого розміру, чи застосування іншого запобіжного заходу, окрім як тримання під вартою, не забезпечить виконання ОСОБА_9 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також не зможе запобігти ризикам, зазначеним у ст.177 КПК України.

У той же час, у кримінальному провадженні виконано ряд слідчих (розшукових) та процесуальних дій, спрямованих на отримання та перевірку зібраних доказів з метою встановлення обставин вчинення ОСОБА_9 інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Обставинами, які перешкоджали вчинити зазначені слідчі (розшукові) та процесуальні дії раніше, обумовлено особливою складністю кримінального провадження.

Для завершення виконання вимог ст. 290 КПК України потрібен додатковий строк, який обумовлюється необхідним часом для виконання зазначеної процесуальної дії.

При цьому, застосовати відносно ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно на максимально передбачений строк 60 (шістдесят) днів, оскільки не дивлячись на значний обсяг проведених слідчих та процесуальних дій, складність провадження не дозволяє завершити досудове розслідування у коротший строк.

Враховуючи викладене, беручи до уваги те, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити кримінальні правопорушення, у яких підозрюється, враховуючи його сімейне становище, вік, стан здоров`я, та відсутність можливості запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя не погоджується з доводами сторони захисту та вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, підтверджується долученими до матеріалів клопотання доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 19.08.2006, згідно з яким на території узлісся, розташованого біля ґрунтової дороги в 1200 м від автотраси Київ-Ковель, між смт Буча та Бородянка, поблизу смт Ворзель, виявлено труп ОСОБА_16 з ознаками насильницької смерті; висновком експерта № 312/3290 від 03.11.2006, згідно з яким смерть ОСОБА_16 настала від чисельних вогнепальних кульових проникаючих пораненні грудей, живота з пошкодженням черевної аорти, печінки, лівої легені, шлунку і брижжейки тонкої кишки; протоколом допиту свідка ОСОБА_17 , який показав, що в 2006 році ОСОБА_9 наказав йому проїхатись з ним у в указані ним місця, а саме: місця, яке знаходиться за населеним пунктом Віта Поштова та місця поблизу автомобільної дороги Вишгород-Димер Київської області, які наказав запам`ятати. Через декілька днів ОСОБА_9 намалював на аркуші паперу схему проїзду до зазначених вище місць та повідомив, що йому буде необхідно вказати ці місця чоловіку, який попередньо зателефонує. Після зустрічі з цим чоловіком, він показав останньому місця, на які йому вказував раніше ОСОБА_9 ; вироком Апеляційного суду міста Києва від 06.12.2010, яким встановлено причетність ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 та ОСОБА_18 до готування вбивства ОСОБА_15 та викрадення і подальшого вбивства ОСОБА_16 та засуджено останніх до тривалих строків позбавлення волі; журналом судового засідання від 02.08.2018, який складено під час допиту в порядку ст. 225 КПК України свідка ОСОБА_11 , який надав свідчення щодо організації ОСОБА_9 озброєної банди з метою нападу на окремих осіб, організації готування до вбивства ОСОБА_15 та вбивства ОСОБА_16 , придбання вогнепальної зброї та бойових припасів з метою їх використання учасниками організованої ОСОБА_9 банди у своїй злочинній діяльності; протоколом допиту ОСОБА_16 в якості потерпілого, який показав, що у ОСОБА_9 був мотив організувати вбивство його брата ОСОБА_16 , у зв`язку з виконанням останнім своїх службових обов`язків щодо припинення протиправної діяльності ОСОБА_9 ; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Аналіз представлених доказів об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Відтак, на даний час у кримінальному провадженні продовжують існувати обставини, з якими закон пов`язує можливість перебування особи під одним із запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

У відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини, яке згідно ч. 5 сг. 9 КПК України, які є джерелом законодавства, у справі «Бойченко проти Молдови» № 41088/05, рішення від 11 липня 2006 року - «одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватися від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу». А у справі «Мамедова проти Росії» № 7064/05, рішення від 01 червня 2006 року Європейський суд дійшов такого висновку: «посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальний елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребує позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Стороною обвинувачення в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, в противагу чому сторона захисту не навела будь-яких аргументів, які б спростовували доводи, зокрема, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, підозрюваних, обвинувачених з метою схилення останніх до відмови давати показання чи давати неправдиві показання у кримінальному провадженні щодо вчинених ним кримінальних правопорушень, продовжити кримінальні правопорушення, у яких підозрюється або вчинити нові, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Так, в ході досудового розслідування встановлено, що За вказаними обставинами злочинної діяльності начальником слідчого відділу управління з розслідування злочинів проти основ національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку Головної військової прокуратури України ОСОБА_10 . 04.07.2018 ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , в м. Горлівка Донецької області, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , громадянину України, повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 14, п.п. 6, 11, 12, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 27, п.п. 6, 11, 12, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 27, ст. 348 КК України.

Також, стороною обвинувачення доведено наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, так як в ході досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити кримінальні правопорушення, у яких підозрюється, враховуючи його сімейне становище, вік, стан здоров`я, та відсутність можливості запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Варто зазначити, що застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_20 у вигляді тримання під вартою є пропорційним легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів, а відтак приходить до висновку про задоволення клопотання, та не приймає доводи сторони захисту з підстав, викладених в мотивувальній частині ухвали вище.

Питання доведеності вини підозрюваного у скоєнні інкримінованих злочинів і правильності кваліфікації його дій, з чим сторона захисту не погоджується, слідчим суддею під час розгляду зазначеного клопотання не вирішувалися, оскільки це є предметом дослідження досудового розслідування і судового розгляду справи по суті.

Крім того, у відповідності з вимогами ч. 4 ст. 183 КПК України, при застосуванні запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, з урахуванням підстав та обставин, передбачених статтями 177, 178 цього Кодексу, вважаю необхідним не визначати розмір застави в даному кримінальному провадженні, враховуючи, що ОСОБА_9 окрім іншого підозрюється у вчиненні дій, які полягають в умисному вбивстві, тобто кримінального правопорушення, що передбачено п.п. 6, 11, 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 176, 177, 178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 202, 205, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити.
Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Горлівка, Донецької області, який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 14, п.п. 6, 11, 12, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 27, п.п. 6, 11, 12, 13, ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 27, ст. 348 КК України, строком до 04 травня 2019 року.
Ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою оголошена підозрюваному ОСОБА_9 .
Повний текст ухвали буде виготовлений і проголошений о 10 год. 20 хв. 11 березня 2019 року.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1