ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/773/19
Номер провадження 11-cc/819/224/19 Головуючий в 1-й інстанції : ОСОБА_1
Категорія: ухвала слідчого судді Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 квітня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:

Головуючого: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3

ОСОБА_4

При секретарі: ОСОБА_5

За участю прокурора: ОСОБА_6

Захисника: адвоката ОСОБА_7

Підозрюваного: ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Херсонського апеляційного суду матеріали кримінального провадження №0001893 за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 14 березня 2019 року,

В С Т А Н О В И Л А:
Зазначеною ухвалою слідчого судді частково задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Херсонській області та відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст.185 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, терміном до 10 травня 2019 року включно, визначено щодо підозрюваного розмір застави.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 14 березня 2019 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати щодо підозрюваного запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, або визначити менший розмір застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник зазначила, що слідчий в клопотанні не довів наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на інших підозрюваних, які вже затримані органом досудового розслідування та дали свідчення, ризик вчинення підозрюваним дій, які перешкоджатимуть проведенню досудового розслідування, також не доведений.

Підставою для обрання запобіжного заходу були злочини, вчинені у 2018 році, відомості про які внесені до ЄРДР 30 жовтня 2018 року за №0001893, проте за цими злочинами ОСОБА_8 повідомлення про підозру не вручалося, що вказує на відсутність в діях останнього складу кримінального правопорушення, яке слугувало підставою для обрання запобіжного заходу.

Підозра ОСОБА_8 за ч. 5 ст.185 КК України являється необґрунтованою, докази вини підозрюваного в інкримінованих злочинах відсутні.

Слідчий суддя визначив майже максимальний розмір застави, що є непомірно великою сумою для підозрюваного.

Слідчий суддя не взяв до уваги, що загальний розмір матеріальної шкоди, вказаний у повідомленні про підозру ОСОБА_8 від 14 березня 2019 року, складає 167100 грн, підозрюваний раніше не судимий, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей та хвору матір, підозрюється у вчиненні злочину, не пов`язаного із застосуванням насильства або погрозою його застосування, тобто не спрямований проти життя та здоров`я особи.

Вказує, що оскільки 12 березня 2019 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру за ч. 3 ст.185 КК України , то і застава має бути визначена за даним злочином.

Вважає, що відносно підозрюваного можливо застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або особистого зобов`язання.

Суд не навів доказів того, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Водночас апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, яке мотивовано тим, що повний текст ухвали було складено 19 березня 2019 року, а отримано 21 березня 2019 року.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника, підозрюваного, прокурора, в судових дебатах сторони залишилися на своїх позиціях, перевіривши матеріали та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Вирішуючи питання про дотримання апелянтом строку на апеляційне оскарження судового рішення, колегія суддів виходить із того, що повний текст ухвали слідчого судді був проголошений 19 березня 2019 року без участі захисника, а тому колегія суддів вважає, що з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, адвокату слід поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді як пропущений з поважних причин.

Згідно з вимогами ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Зі змісту ч.1 ст.183 КПК України слідує, що запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до положень п.4 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Як убачається з матеріалів провадження, задовольняючи клопотання слідчого про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні ряду умисних особливо тяжких корисливих злочинів проти власності, передбачених ч.5 ст. 185 КК України, санкція якої передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років позбавлення волі, раніше не судимий, не працевлаштований, має двох дітей, одружений, не заперечує обставини вчинення кримінального правопорушення, що у сукупності із тяжкістю покарання, що загрожує підозрюваному, вказує на наявність існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний перебуваючи на волі, матиме можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на інших підозрюваних, свідків та потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні, у зв`язку із чим є достатні підстави вважати, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити виконання ОСОБА_8 , покладених на нього обов`язків.

З такими висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів. При цьому твердження апеляційної скарги захисника про недоведеність обставин, які виправдовують необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, є непереконливими.

Як вбачається із матеріалів провадження, 12 березня 2019 року о 14.20 год. ОСОБА_8 затримано в порядку ст.208 КПК України (а.п.21-24).

13 березня 2019 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185 КК України (а.п.34-35).

14 березня 2019 року ОСОБА_8 повідомлено про нову підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст.185 КК України (а.п.36-40).

Слідчий суддя на стадії досудового розслідування перевірив вагомість наявних доказів, які вказують на наявність підстав підозрювати ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому злочинів.

Так, обґрунтованість підозри підтверджується доданими до клопотання матеріалами справи, а саме даними, що містяться в протоколах допиту потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 (а.п.41-46, 49, 51), протоколах обшуку від 12 березня 2019 року (а.п.58-65), постанові про визнання речовими доказами (а.п.75-76), протоколі допиту свідка ОСОБА_14 (а.п.53-54), протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками ОСОБА_14 (а.п.55-57), протоколах пред`явлення речей для впізнання потерпілим ОСОБА_10 та ОСОБА_11 (а.п.67-74).

З огляду на поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_8 до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_8 підозри.

Колегія суддів відповідно до ст.178 КПК України також враховує тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання винним у вчиненні інкримінованих йому особливо тяжких злочинів, відомості про особу підозрюваного, який являється уродженцем Республіки Узбекистан, зареєстрований у АР Крим (а.п.89-90), проживає без реєстрації у м.Києві, не працевлаштований, законного джерела доходу не має, має двох дітей, одружений, раніше не судимий.

Вказані обставини, на думку колегії суддів, дають достатні підстави вважати, що у разі незастосування до підозрюваного запобіжного заходу, який зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку, останній, перебуваючи на свободі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на інших підозрюваних, потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, що виправдовує необхідність застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та запобігання спробам перешкоджати кримінальному провадженню, що свідчить про неможливість запобігання наведеним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, а доводи апеляційної скарги захисника, які це заперечують, являються безґрунтовними.

Доводи апеляційної скарги захисника про недоведеність наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, являються голослівними та спростовуються матеріалами провадження.

Що стосується посилання апеляційної скарги захисника про те, що підозрюваний раніше не судимий, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей та хвору матір, підозрюється у вчиненні злочину, не проти життя та здоров`я, то дані відомості про особу підозрюваного були враховані слідчим суддею при обранні запобіжного заходу, проте, з огляду на характер, вид та обставини вчинення злочинів, в яких підозрюється ОСОБА_8 , відомості про його особу, вказані обставини, не зменшують встановлені ризики та не є визначальними аргументами, які давали б можливість застосувати до останнього запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, тим більше що місцевим судом відносно підозрюваного також обрано альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Таким чином при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею дотримані як вимоги ст.ст.176,177,178,183 КПК України, так й права осіб, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Колегія суддів також вважає обґрунтованими висновки слідчого судді в частині визначення розміру застави.

Так, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Виходячи зі змісту ч.4 ст.182 КК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом і повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

При цьому, ч.5 ст. 182 КПК України закріплені межі розміру застави залежно від ступеня тяжкості вчиненого особою злочину, зокрема розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, при визначенні підозрюваному розміру застави, слідчий суддя врахував обставини кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 , дані про його особу, майновий та сімейний стан, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, і визначив ОСОБА_8 заставу у розмірі 422 620 грн.

Враховуючи перелічені вище обставини кримінального провадження, а також відомості про особу підозрюваного, колегія суддів погоджується із таким рішенням слідчого судді.

Підстав вважати вказаний розмір застави непомірно великим для підозрюваного, як про це зазначає захисник в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, розмір застави повинен визначатися тим степенем довіри, при якому перспектива втратити заставу, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Отже, розмір застави повинен бути помірним та пропорційним щодо конкретної людини та обставин, вчиненого ним кримінального правопорушення, тому слідчий суддя дійшов правильного висновку щодо розміру застави та не допустив встановлення такого розміру застави, як альтернативи триманню під вартою, що є завідомо непомірним для ОСОБА_8 .

Підстави для зменшення розміру застави, як на тому наполягає захисник, на думку колегії суддів відсутні.

Також доводи апеляційної скарги захисника про те, що розмір застави має бути визначений за ч.3 ст.185 КК України позбавлені правових підстав.

Враховуючи зазначене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість утримання особи під вартою, що не суперечить практиці Європейського суду з прав людини, при цьому дослідивши належним чином всі матеріали провадження та навівши в ухвалі достатні мотиви, у зв`язку із чим підстав для скасування ухвали слідчого судді та зміни розміру застави, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ч.2 ст.376, ст.ст.404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:
Клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 14 березня 2019 року, задовольнити.
Поновити захиснику підозрюваного ОСОБА_8 адвокату ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 14 березня 2019 року.
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 14 березня 2019 року відносно ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційній інстанції не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4