Справа № 191/4637/18
Провадження № 1-в/191/1064/18
У Х В А Л А
іменем України

08 січня 2019 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування положення ч.5 ст. 72 КК України щодо зарахування строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі,-

ВСТАНОВИВ:
23.11.2018 року на адресу суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування відносно нього положень Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання».

До початку проведення судового засідання начальником Синельниківської ВК №94 ОСОБА_5 надано клопотання про приведення вироку Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27.11.2017 року у відповідність із чинним законодавством, оскільки під час його постановлення не було враховано вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 04.10.2016 року.

До початку судового засідання засуджений надав заяву про розгляд клопотань без його участі, що не перешкоджає розгляду їх розгляду відповідно до ч. 4 ст. 539 КПК України.

Представник СВК №94 надав суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності. Клопотання СВК №94 підтримав.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, а також враховуючи думку прокурора Синельниківської місцевої прокуратури, який не заперечував проти задоволення заявлених клопотань, суд дійшов до наступного.

Відповідно до п.11 ч.1 ст.537, ч.2 ст.539 КПК України питання про застосування покарання за наявності кількох вироків під час виконання вироків вирішується судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року за №7 (із змінами, внесеними згідно з постановами Пленуму Верховного Суду України № 18 від 10 грудня 2004 року, №8 від 12 червня 2009 року та №11 від 6 листопада 2009 року) за наявності щодо засудженого вироку, який не виконано і про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок, суд за місцем виконання цього вироку зобов`язаний визначити порядок застосування покарання за всіма вироками відповідно до ст. 71 КК України.

04 жовтня 2016 року вироком Амур-Нижньодніпровського районного м. Дніпропетровська, який набрав законної сили 31 березня 2017 року на підставі ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області, ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі.

27 листопада 2017 року вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області, який набрав законної сили 17 травня 2018 року на підставі ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області, ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України до п`яти років позбавлення волі. Визначено строк відбування покарання рахувати з моменту його затримання 11 березня 2016 року. Окрім того, вирішено питання про зарахування в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення ОСОБА_4 з 11 березня 2016 року по 20 червня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 21 червня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Враховуючи, що остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком, як це передбачено ч.4 ст.71 КК України, суд вважає необхідним привести у відповідність до норм діючого законодавства вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2017 року, визначивши остаточне покарання засудженому ОСОБА_4 з урахуванням попереднього вироку у виді п`яти років одного дня позбавлення волі.

Вирішуючи клопотання засудженого щодо застосування відносно нього положень ч. 5 ст. 72 КК України, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст.1 Закону України «Про попереднє увязнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Матеріалами справи встановлено, що затримання ОСОБА_4 відбулося 11 березня 2016 року, згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину.

Однак, вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2017 року, який набрав законної сили 17 травня 2018 року не вирішено питання щодо застосування відносно ОСОБА_4 положення ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України №838VШ від 26.11.2015 року, що набрав чинності 24.12.2015 року, яким визначено порядок зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, за злочин, вчинений ним до 20 червня 2017 року, і покарання за якими останнім повністю не відбуто після 20.06.2017 року, тому суд вважає необхідним застосувати положення ч. 5 ст. 72 КК України, враховуючи позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 29.08.2018 року, в редакції вказаного Закону.
Так, 29.08.2018 року Постановою Верховного Суду визначено застосування норми права, передбаченої ч. 5 ст. 72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання). Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі. Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається.

Окрім того, суд зазначає, відповідно до постанови Верховного Суду України від 08 жовтня 2018 року (справа №927/490/18) викладено позицію, що прийменник «до» з календарною датою в українській мові вживають на позначення кінцевої дати чинності включно або виконання чого-небудь.
Згідно з ч. 6 ст. 13 Закону «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
За таких обставин суд приходить до висновку, що клопотання засудженого ОСОБА_4 та клопотання адміністрації виправної колонії підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, ч. 5 ст. 72 КК України, керуючись ст. 539 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання засудженого ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення в порядку ч.5 ст. 72 КК України, задовольнити.
Зарахувати в строк покарання ОСОБА_4 , засудженому вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2017 року, який набрав законної сили 17 травня 2018 року на підставі ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області, за ч. 2 ст. 186 КК України до п`яти років позбавлення волі, строк попереднього ув`язнення з 21 червня 2017 року до 16 травня 2018 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, з урахуванням відбутого покарання.
Клопотання начальника Синельниківської ВК №94 ОСОБА_5 про приведення вироку Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27.11.2017 року у відповідність із чинним законодавством, задовольнити.

На підставі ст. 71 КК України до вироку Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27.11.2017 року, яким ОСОБА_4 засуджений за ч. 2 ст. 186 КК України до п`яти років позбавлення волі, частково приєднати покарання за вироком Амур-Нижньодніпровського районного м. Дніпропетровська від 04 жовтня 2016 року, яким ОСОБА_4 засуджений за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 5 (п`яти) років 1 (одного) дня позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його затримання з 11 березня 2016 року.

Копію ухвали направити в ДУ «Синельниківська виправна колонія (№94)», засудженому ОСОБА_4 , прокурору Синельниківської місцевої прокуратури для відома.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд протягом семи діб з моменту її проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1