Справа № 450/4098/18 Провадження № 1-кп/450/433/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2018 року Пустомитівський районний суд Львівської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Пустомити кримінальне провадження №0001869, внесеному до ЄРДР 29.10.2018р., про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянинаУкраїни, уродженця м.Львова, з середньою спеціальною освітою, одруженого, який має на утриманні малолітню дитину, тимчасово не працюючого, не військовозобов`язаного, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст.358; ч.4 ст.358; ч.1 ст. 382 КК України,

з участю: прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,-

ВСТАНОВИВ:
судом визнано доведеним, що обвинувачений ОСОБА_3 орієнтовно в середині червня 2017 року у невстановлений досудовим розслідуванням час, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, маючи умисел на виготовлення підробленого посвідчення водія, шляхом надання анкетної інформації про свою особу, за допомогою телефону здійснив замовлення у невстановленої особи, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, щодо виготовлення підробленого посвідчення водія.

Після цього ОСОБА_3 в червні 2018 року, перебуваючи поблизу Територіального сервісного центру МВС України №4641, що у м. Львові по вул. Д. Апостола, 11, отримав від невстановленої особи підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане на його ім`я, яке в подальшому мав намір використовувати для керування транспортними засобами.

За таких обставин ОСОБА_3 вчинив пособництво в підробленні посвідчення водія, тобто вчинив злочин, передбачений ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України.

В подальшому ОСОБА_3 , маючи прямий умисел на використання завідомо підробленого документа, з метою безпідставного отримання права керувати транспортними засобами категорії «В», зберігав та використовував завідомо підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 .

Так, 29 жовтня 2018 року приблизно о 22:00 год. ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки «Fіаt Dисаtо», реєстраційний номер НОМЕР_2 , був зупинений поліцейським Управління патрульної поліції Львівської області ОСОБА_6 на 12 км + 200 метрів автомобільної дороги Західний об`їзд м. Львова у зв`зку з порушенням правил дорожнього руху. Після чого ОСОБА_3 , діючи з метою реалізації свого злочинного умислу на використання завідомо підробленого документа - посвідчення водія серії НОМЕР_1 , виданого на його ім`я, на законну вимогу працівника поліції пред`явив останньому дане посвідчення, достеменно знаючи, що даний документ підроблений.

За таких обставин ОСОБА_3 вчинив використання завідомо підробленого документа, тобто вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 358 КК України.

Окрім цього у 2016 році щодо ОСОБА_3 були заведені адміністративні матеріали серії АП 2 № 453027, за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та при цьому у нього було вилучено посвідчення водія НОМЕР_3 . В подальшому Залізничний районний суд м. Львова, розглянувши дані адміністративні матеріали, 30.01.2017 року виніс рішення про накладення на ОСОБА_3 стягнення у виді штрафу розміром 10200,00 гривень та позбавлення його права керування транспортними засобами строком на 1 рік, та про дане рішення суду ОСОБА_3 було достовірно відомо, оскільки після ознайомлення із рішенням суду, останній оплатив штраф у розмірі 10200,00 гривень.

В подальшому ОСОБА_3 , маючи умисел на невиконання рішення суду, що набрало законної сили, отримав від невстановленої особи підроблене посвідчення водія НОМЕР_1 , видане на його ім`я, яке мав намір використовувати для керування транспортними засобами, при цьому свідомо порушуючи рішення суду від 30.01.2017 року про позбавлення його права керування транспортними засобами.

За таких обставин ОСОБА_3 вчинив умисне невиконання рішення суду, що набрало законної сили, тобто вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 382 КК України.

Під час досудового провадження 23.11.2018 року між заступником начальника Пустомитівського відділу Львівської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 , якому надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0001869 зі сторони обвинувачення та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участю захисника-адвоката ОСОБА_5 , які діючи добровільно, без застосування насильства, примусу, погроз або обіцянок, як зі сторони захисту так і сторони обвинувачення, було укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до змісту угоди, обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358; ч. 4 ст. 358; ч. 1 ст. 382 КК України, та наведені обставини їх вчинення і зобов`язується беззастережно визнавати обвинувачення в обсязі повідомлення про підозру у судовому провадженні.
Також прокурор ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358; ч. 4 ст. 358; ч. 1 ст. 382 КК України.
Сторони узгодили покарання ОСОБА_3 за вчинення правопорушень, передбачених: - ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 гривень; - ч. 4 ст. 358 КК України, у виді штрафу в розмірі50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 гривень; - ч. 1 ст. 382 КК України, у виді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500,00 гривень.
Згідно ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, сторони погоджуються на призначення ОСОБА_3 остаточного покарання у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500,00 гривень.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчинені ним кримінальних правопорушень за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358; ч. 4 ст. 358; ч. 1 ст. 382 КК України визнав повністю, у вчиненому розкаявся. Просить суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджене сторонами покарання.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 підтримали укладену сторонами кримінального провадження угоду про визнання винуватості від 23.11.2018 року та просили суд її затвердити.

Потерпілим у даному кримінальному провадженні ніхто не визнавався.

В силу частини 4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо, в тому числі, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та щодо кримінальних злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Враховуючи, що згідно ст.12 КК України злочини, вчинені обвинуваченим та кваліфіковані за ч.5 ст.27, ч. 1 ст. 358; ч. 4 ст. 358; ч. 1 ст. 382 КК України, являються злочинами невеликої та середньої тяжкості, та що внаслідок вчинення даних злочинів завдана шкода лише державним інтересам , дані факти свідчать по відсутність перешкоди для укладення сторонами кримінального провадження та затвердження судом такої угоди .
Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, а також наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України, перешкод для її визнання та затвердження судом не має.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого ОСОБА_3 та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Так, обвинувачений раніше не судимий, має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні малолітню дитину, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває.
Згідно ст.66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Згідно ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
Враховуючи вищенаведене, та що умови угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , її форма та зміст відповідають вимогам ст.ст. 468-471 КПК та ч.5 ст.27, ч. 1 ст. 358; ч. 4 ст. 358; ч. 1 ст. 382 КК України, суд приходить до висновку про достатність належних правових підстав для затвердження угоди від 23.11.2018 року і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами кримінального провадження виду покарання за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 гривень; за ч. 4 ст. 358 КК України, у виді штрафу в розмірі50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 гривень; за ч. 1 ст. 382 КК України, у виді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500,00 гривень. На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500,00 гривень.
Процесуальними витратами у даному кримінальному провадженні є витрати на залучення експертів, розміром 1144,00 грн.
Цивільний позов у справі не заявлявся, рішення щодо речових доказів слід вирішити у відповідності зі ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст.100,118,314, 369- 376, 468-476 КПК України, суд, -
у х в а л и в:
затвердити угоду про визнання винуватості від 23 листопада 2018 року, укладену між
заступником начальника Пустомитівського відділу Львівської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 . ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.5 ст.27, ч. 1 ст. 358; ч. 4 ст. 358; ч. 1 ст. 382 КК України, та визначити йому покарання:
-за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00( одна тисяча сімсот гривень 00 копійок) гривень;
- за ч. 4 ст. 358 КК України, у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятьдесят гривень 00 копійок) гривень;
-за ч. 1 ст. 382 КК України, у виді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500,00 (вісім тисяч п`ятьсот гривень 00 копійок) гривень.
На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500,00 (вісім тисяч п`ятьсот гривень 00 копійок) гривень.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати розміром 1144,00 грн.( одна тисяча сто сорок чотири гривні 00 коп.).
Речові докази по справі посвідчення водія НОМЕР_1 , після набрання вироком законної сили, залишити в матеріалах кримінального провадження №0001869.
Роз`яснити, що відповідно до ст. 476 КПК України у разі невиконання угоди про визнання винуватості, прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, з врахуванням обмеження права оскарження даного вироку відповідно до ч. 1 ст. 473 КПК України до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники кримінального провадження мають право отримати в суді копію вироку.

СуддяОСОБА_1