Справа №639/635/19
Провадження №1-кп/639/269/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 травня 2019 року м. Харків
Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
сторін кримінального провадження:
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000045 від 10.01.2019 року, стосовно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Потсдам Німеччина, громадянина України, з повною середньою освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, -

в с т а н о в и в:
09.01.2019 року приблизно о 18 годині 30 хвилин ОСОБА_7 заходився поблизу приміщення вбиральні, розташованої за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях, 149 - В, разом із малознайомою йому дівчиною, ОСОБА_8 , з якою, хоч і познайомився за пів години до цього того ж дня, але у нього вже склалися приятельські відносини. В ході спілкування ОСОБА_7 помітив, що у ОСОБА_8 при собі був належний їй мобільний телефон «Samsung G350E Galaxy Star».
Саме в той час у ОСОБА_7 виник умисел, направлений на заволодіння шляхом обману та зловживання довірою зазначеним мобільним телефоном ОСОБА_8 .
Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, попросив у ОСОБА_8 належний їй мобільний телефон, нібито для того, щоб здійснити телефонний дзвінок, доки вона буде в приміщенні вбиральні, куди збиралася піти. У відповідь на це ОСОБА_8 , нічого не підозрюючи про злочинний, шахрайський намір ОСОБА_7 та, цілком і повністю довіряючи йому, добровільно віддала останньому свій мобільний телефон, сподіваючись на те, що той його обов`язково поверне, та пішла до приміщення вбиральні. Надалі ОСОБА_7 , отримавши від ОСОБА_8 мобільний телефон, бажаючи довести свій злочинний умисел до кінця, відійшов з ним за ріг приміщення вбиральні, поступово зникаючи з можливого поля зору від обманутої ним потерпілої, яка у свою чергу ще знаходилася у приміщенні вбиральні.
Таким чином, ОСОБА_7 виконав усі дії, які вважав за необхідне для незаконного заволодіння майном ОСОБА_8 .
Після цього ОСОБА_7 , звернувши на свою користь мобільний телефон потерпілої «Samsung G350E Galaxy Star», не маючи наміру на його повернення, з місця скоєння злочину зник та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд.
В результаті протиправного діяння ОСОБА_7 завдав потерпілій ОСОБА_8 матеріальної шкоди на суму 1493 грн., що підтверджено висновком судово - товарознавчої експертизи № 305/19 від 28.01.2019 року.
Враховуючи викладене, своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_7 скоїв кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство).
Обвинувачений ОСОБА_7 свою вину в інкримінованому злочині, передбаченому ч. 1 ст. 190 КК України, визнав у повному обсязі, у вчиненому щиро розкаюється, повністю підтверджує фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, надав показання щодо місця, часу, способу вчинення злочину так, як вони встановлені судом.
Під час допиту у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 надав показання, що 09.01.2019 приблизно о 18 годині поблизу ст.м. «Холодна Гора» він зустрівся із ОСОБА_8 , з якою він познайомився в цей день. Далі вони разом пішли в напрямку ринку, та остання захотіла піти до вбиральні. В цей момент у нього виник умисел на заволодіння належним потерпілій мобільним телефоном «Samsung Galaxy». Для цього він попросив, доки остання буде у вбиральні, дати йому належний їй мобільний телефон, щоб зателефонувати. Потерпіла ОСОБА_8 добровільно надала йому мобільний телефон, після чого він, не чекаючи доки вона повернеться, пішов з місця події. Надалі вказаний мобільний телефон він здав в ломбард, який розташований в 602 мікрорайоні в м. Харкові, за що отримав грошові кошти у сумі 500 грн., які витратив на власний розсуд.
З показань обвинуваченого ОСОБА_7 , у вчиненому він щиро розкаюється, має намір відшкодувати спричинену матеріальну шкоду, цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної шкоди на суму 1493 грн. та моральної шкоди на суму 1000 грн., визнає у повному обсязі.
Показання ОСОБА_7 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Враховуючи повне визнання обвинуваченим ОСОБА_7 своєї вини у скоєнні інкримінованого злочину та щире каяття, заслухавши думку учасників кримінального провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Враховуючи наведене, суд вважає за можливе розглянути кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження в частині відомостей, які характеризують особу обвинуваченого.
На виконання вимог ч. 3 ст. 349 КПК України учасникам судового провадження роз`яснено про позбавлення права оскаржити визнані обставини в апеляційному порядку.
Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що своїми умисними та протиправними діями обвинувачений ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство).
Вивченням відомостей про особу обвинуваченого ОСОБА_7 встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, неодружений, офіційно не працевлаштований, тяжких захворювань чи інвалідності не має, має постійне місце проживання, дітей чи непрацездатних осіб на утриманні не має, є сиротою.
Обставиною, яка відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_7 , є щире каяття.
Враховуючи викладене, згідно ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_7 , під час досудового розслідування та судового розгляду не встановлено.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд виходить із положень ст.ст. 50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином невеликої тяжкості, наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючої покарання обставини, дані про особу винного, його відношення до скоєного злочину та щире каяття, у зв`язку з чим суд вважає необхідним і достатнім призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді обмеження волі в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 190 КК України, яке є необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами.
При цьому, суд вважає неможливими призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді штрафу, з урахуванням майнового стану особи та тих обставин, що обвинувачений офіційно не працевлаштований та постійного джерела доходу не має, повністю не відшкодував матеріальну та моральну шкоду потерпілій ОСОБА_8 .
На підставі статті 75 КК України суд вважає можливим звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання у виді обмеження волі, встановивши йому іспитовий строк та поклавши на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, оскільки виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів можливо без ізоляції від суспільства.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної шкоди на суму 1493 грн. та моральної шкоди на суму 1000 грн. підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки позовні вимоги у повному обсязі визнаються обвинуваченим ОСОБА_7 та розмір спричиненої матеріальної шкоди підтверджується висновком судово-товарознавчої експертизи.
На підставі ст. 124 КПК України процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого по справі.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 не обирався та підстав для його обрання не має.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376, 392 395 КПК України, суд, -

у х в а л и в:
ОСОБА_7 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.
На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки, а саме: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь потерпілої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , спричинену матеріальну шкоду у розмірі 1493,00 грн. (одна тисяча чотириста дев`яносто три гривні 00 коп.) та моральну шкоду у розмірі 1000,00 грн. (одна тисяча гривень 00 коп.).
Стягнути з ОСОБА_7 на користь судового експерта ОСОБА_9 процесуальні витрати за проведену судово-товарознавчу експертизу на суму 300,00 грн. (триста гривень 00 коп.), які перерахувати на р/р КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Речові докази по кримінальному провадженню, а саме:
-DVD-диск із записом від 09.01.2019 з камер відеоспостереження, розташованих на ринку «Термінал» за адресою м. Харків, вул. Полтавський шлях, 149-В, та DVD-диск із записами від 10.01.2019 року з камер відео спостереження, розташованих в приміщенні ломбарду за адресою: м. Харків, просп. Ювілейний, 98-А - залишити зберігатись в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1