Провадження № 274/31/19
УХВАЛА Провадження № 1-кп/0274/2/19

07.03.2019 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_1

за участі

секретаря судового засідання . . . . . . . . . ОСОБА_2

прокурора . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_3

представника потерпілого . . . . . . . . . . . . ОСОБА_4

законного представника потерпілого . . . ОСОБА_5

захисника . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_6

обвинуваченого . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_7 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичева Житомирської області, проживаючого в АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 156 КК України,

в с т а н о в и в :
08.01.19 до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 156 КК України, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.10.18 за № 0000250.
Підготовче судове засідання судового провадження призначено ухвалою від 10.01.19.

В підготовчому судовому засіданні захисником заявлено клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, оскільки обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, у зв`язку з тим, що з обвинувального акту не зрозуміло, що саме в ньому викладено, фактичні обставини кримінального правопорушення з правовою кваліфікацією, чи сформульовано обвинувачення без викладених фактичних обставин, що унеможливлює призначення судового розгляду та є безумовною підставою для повернення обвинувального акту прокурору. Необхідність дотримання норм процесуального закону щодо змісту обвинувального акту є передумовою дотримання гарантованого права обвинуваченого на захист. Право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом "b" п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення, його правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду. У обвинувальному акті у цьому кримінальному провадженні ці вимоги не дотримано, тому захисник просить повернути обвинувальний акт прокурору.

Обвинувачений підтримав клопотання свого захисника. Прокурор, представник потерпілої та законний представник потерпілої при вирішенні клопотання покладаються на розсуд суду.

Заслухавши думку учасників, дослідивши обвинувальний акт, суд приходить висновку про необхідність задоволення клопотання захисника, оскільки в підготовчому судовому засіданні було встановлено, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 156 КК України не відповідає вимогам КПК України. При цьому суд виходить за наступного.

Відповідно до п. 5) ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Вказані вимоги закону при складанні обвинувального акту щодо ОСОБА_8 не дотримано.

Так, відповідно до сформульованого у обвинувальному акті обвинувачення ОСОБА_9 обвинувачується в тому, що 25.10.18 близько 18 години на першому поверсі житлового будинку він здійснив розбещення малолітньої (виклад фактичних обставин), таким чином своїми умисними діями, які виразилися у вчинені розпусних дій відносно малолітньої, вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 156 КК України (правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і частини статті закону України про кримінальну відповідальність). Тобто у обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_9 здійснив розбещення неповнолітньої (малолітньої) (назва статті 156 КК України), таким чином вчинив розпусні дії відносно малолітньої (диспозиція ч. 2 ст. 156 КК України), що фактично є одним і тим же. Однак відповідно до п. 5) ч. 2 ст. 291 КПК України виклад фактичних обставин та правова кваліфікація це є обов`язкові для обвинувального акта частини, які мають відрізнятися одна від одної і лише з викладу фактичних обставин має відбуватися правова кваліфікація, без викладу фактичних обставин незрозуміло від чого саме особа має захищатися та про що саме має відбуватися судовий розгляд.

При цьому суд враховує, що відповідно до п. 1) ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягає доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). І якщо дані про час, місце, деякі інші обставини вчинення злочину обвинувальний акт ще містить, то про спосіб вчинення кримінального правопорушення взагалі відсутні будь-які відомості. Водночас саме спосіб вчинення злочину є основною складовою об`єктивної сторони складу інкримінованого злочину, яка підлягає доказуванню та відповідно захисту. Як вказано у Постанові Пленуму Верховного Суду України № 5 від 30.05.08 "Про судову практику у справах про злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості особи" (це остання з діючих на даний час Постанов Пленуму в сфері регулювання цих відносин) (п. 17) розпусні дії, відповідальність за які передбачено статтею 156 КК, повинні мати сексуальний характер і можуть бути у виді фізичних дій або інтелектуального розбещення. Такі дії спрямовані на задоволення винною особою статевої пристрасті або на збудження у неповнолітньої особи статевого інстинкту. Під фізичними розпусними діями слід розуміти оголення статевих органів винної чи потерпілої особи, непристойні доторкання до статевих органів, які викликають статеві збудження, навчання статевим збоченням, імітація статевого акту, схиляння або примушування потерпілих до вчинення певних сексуальних дій між собою, вчинення статевих зносин, акту онанізму у присутності потерпілої особи тощо. Інтелектуальними розпусними діями є, зокрема, ознайомлення потерпілої особи із порнографічними зображеннями, відеофільмами, цинічні розмови з нею на сексуальні теми тощо.

Жодного посилання органу обвинувачення на будь-який із способів вчинення злочину, передбаченого ст. 156 КК України, обвинувальний акт у цьому кримінальному провадженні не містить. Можлива аргументація органу обвинувачення про недопустимість натуралізації опису в обвинувальному акті обставин вчиненого злочину в даному випадку не може бути врахована, оскільки існують допустимі законом, вироблені багаторічною практикою, без натуралізації опису, в тому числі зазначені у Постанові Пленуму, формулювання способу вчинення злочину, які дозволяють особі знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення її обвинувачують.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України обвинуваченням є твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом. Згідно з п. 1) ч. 3 ст. 42 КПК України обвинувачений має право знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його обвинувачують. Викладені у обвинувальному акті у цьому кримінальному провадженні фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, не дозволяють особі знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення її обвинувачують.

Наведені вище порушення кримінального процесуального законодавства, тобто порушення п. 5) ч. 2 ст. 291 КПК України, враховуючи, що судовий розгляд відповідно до ст. 337 КПК України здійснюється лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, не дозволяє суду визнати такі порушення не істотними та призначити провадження до судового розгляду.

Клопотань про зміну чи скасування заходів забезпечення, в тому числі запобіжних заходів, обраних щодо обвинуваченого не надійшло, тому вважається продовженою дія застосованого щодо нього запобіжного заходу у виді застави.

На підставі наведеного, керуючись статтями 314, 291, 42, 369, 372 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :
обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 156 КК України, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.10.18 за № 0000250 - повернути прокурору відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення прокуратури Житомирської області для усунення протягом розумного строку вказаних у ухвалі виявлених недоліків.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Бердичівський міськрайонний суд.

Головуючий