Первомайський міськрайонний суд Харківської області
Справа № 632/983/16-к
провадження № 1-кп/632/14/19

27 лютого 2019 р.
Вирок
27 лютого 2019 року м. Первомайський
Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , сторін кримінального провадження прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисників - адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Первомайський кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Малинівка Чугуївського району Харківської області, українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, тимчасово не працюючого, раніше судимого: 20.05.1991 Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч.3 ст. 81, ч.2 ст. 140, ч.2 ст. 141, ч.2 ст. 142, 42, 44 КК України (ред. 1960 р.) до 4 років позбавлення волі; 12.09.1995 Чугуївським міським судом Харківської області за ч.3, ч.4 ст. 81, ч.1 ст. 89, ч.2 ст. 140, ч.3 ст. 140, ст. 208 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки з конфіскацією майна; 10.05.1999 Чугуївським міським судом Харківської області за ч.3 ст. 81, ч.2 ст. 17, ч.3 ст. 81, ч.1 ст. 89, ч.2 ст. 140 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки з конфіскацією майна; 25.10.2004 Чугуївським міським судом Харківської області за ч.2, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі; 03.03.2008 Каменнобродським районним судом м. Луганська за ч.2 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст. 71 КК України приєднано 6 місяців позбавлення волі за вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 25.10.2004 і остаточно призначено 4 роки 6 місяців позбавлення волі; 25.07.2008 Чугуївським міським судом Харківської області за ч.1 ст. 122, ч.1 ст. 296 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 7 місяців, 09.06.2012 звільненого по відбуттю строку покарання; 12.05.2016 Ленінським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі з застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком на 3 роки, 31.10.2018 затриманого та етапованого до ДУ «Харківський СІЗО» співробітниками Первомайського ВП ГУНП в Харківській області на виконання ухвали Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 06.08.2018 про скасування звільнення від відбування покарання з іспитовим строком та направлення на реальне відбування покарання; зареєстрованого та проживаючого до затримання за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 357 КК України,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Первомайського Харківської області, українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не працюючого, раніше судимого: 25.11.2014 Київським районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 321, ч.1 ст. 309 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік 8 місяців, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч.2 ст.186, ч.1 ст. 357 КК України, -
22.02.2016, близько 2200 години, ОСОБА_8 разом з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 прийшли до квартири ОСОБА_12 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 , з метою спільного вживання спиртних напоїв. В ході вживання спиртних напоїв ОСОБА_8 побачив у ОСОБА_12 мобільний телефон марки «Samsung SM -G350E», який лежав на кухонному столі. В цей час у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 , із корисливих мотивів, скориставшись нагодою, що ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 вийшли з кухні та його ніхто не бачить, шляхом вільного доступу зі столу таємно, повторно викрав мобільний телефон «Samsung SM -G350E», б/в, вартість якого, згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 1483 від 17.03.2016, складає 1450 гривень, в якому знаходилась сім карта мобільного оператора «МТС», вартістю 10 гривень, та сім карта мобільного оператора «Київстар», вартістю 25 гривень, чим завдав потерпілому ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 1485 гривень, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, обернувши майно на свою користь.
Окрім того, 16.03.2016, близько 0230 години, ОСОБА_8 разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_13 знаходилися біля аптеки «Здоров`я», розташованої за адресою: Харківська область, м. Первомайський, м-н, буд. 48. В цей час у ОСОБА_8 та ОСОБА_9 виник спільний умисел на заволодіння грошовими коштами, які належали ОСОБА_13 . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами останнього, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 нанесли по одному удару кулаком в область обличчя ОСОБА_13 , в результаті яких останній, злякавшись, почав тікати. Продовжуючи свою злочинну діяльність, спрямовану на відкрите заволодіння грошовими коштами, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 побігли за ОСОБА_13 та, наздогнавши його поблизу будинку № 56, розташованого в м-ні м. Первомайського Харківської області, збили останнього з ніг, після чого почали ногами і руками наносили удари в область тулуба та голови, чим спричинили ОСОБА_13 тілесні ушкодження у вигляді двох синців на слизовій оболонці верхньої та нижньої губи, які, згідно висновку судово-медичної експертизи № 56-ПР/16, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Після цього з внутрішньої кишені куртки ОСОБА_13 обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 дістали 180 гривень та банківську картку «Приват Банк» № НОМЕР_1 , на якій знаходилися грошові кошти в сумі 57 гривень, тим самим заволоділи грошовими коштами. При цьому обвинувачені достовірно знали, що банківська картка є офіційним документом та що на ній знаходяться грошові кошти. Побоюючись фізичної розправи з боку обвинувачених, ОСОБА_13 повідомив їм захисний пін-код вказаної картки. Після чого ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з місця скоєння кримінального правопорушення зникли, обернувши викрадене майно на свою користь.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, за вищевикладених обставин визнав повністю. Відносно відкритого викрадення чужого
майна (грабіж) поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого повторно за попередньою змовою групою осіб та у викраденні офіційного документу, вчиненого з корисливих мотивів, ОСОБА_8 вину не визнав та пояснив, що дійсно 22.02.2016, близько 22 години, він разом зі своєю дружиною ОСОБА_10 та ОСОБА_11 прийшли в гості до ОСОБА_12 для спільного вживання спиртних напоїв. В ході вживання спиртних напоїв він побачив у ОСОБА_12 мобільний телефон марки «Samsung», який лежав на кухонному столі. Після того, як всі присутні вийшли з кухні, він викрав мобільний телефон поклавши його до кишені, а згодом продав за триста гривень.
Заперечуючи свою участь у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 357 КК України, пояснив, що 16.03.2016 в нічний час він разом зі своєю дружиною ОСОБА_14 , зі своєю малолітньою дитиною та ОСОБА_9 поверталися з м. Харкова до м. Первомайський на електропоїзді. В вагоні вони познайомилися з ОСОБА_13 , який їхав в м. Лозова. В вагоні електропоїзду вони випили горілки і, по прибуттю на залізничку стацію до м. Первомайський, вони всі разом вийшли з електропоїзда та купивши ще горілки, випили її на території вокзалу. Після чого, взявши таксі, поїхали до буд. № 48 що в мікрорайон, а саме в аптеку «Здоров`я», щоб купити дитяче харчування та памперси. По приїзду ОСОБА_13 запропонував купити за свої гроші харчування та памперси, і вони разом з ОСОБА_14 пішли до аптеки, а він з дитиною та ОСОБА_9 залишилися чекати їх біля будинку №48. Після того, як ОСОБА_13 та його дружина повернулись до них, ОСОБА_13 почав приставати до його дружини. Він декілька разів вдарив його рукою по тулубу, після чого ОСОБА_9 також наніс декілька ударів рукою по тулубу ОСОБА_13 . Він не пам`ятає, чи падав від ударів ОСОБА_13 , так як знаходився у стані алкогольного сп`яніння. Також були випившими ОСОБА_9 та ОСОБА_13 . Будь яких грошей чи банківської картки він у ОСОБА_13 не забирав. Після чого, усі разом, вони сіли до таксі та поїхали до їх місця мешкання. По приїзду він з дружиною та дитиною вийшли з таксі та пішли до дому, а ОСОБА_9 та ОСОБА_13 поїхали в магазин «АТБ». Наступного дня до нього приїхали працівники поліції та забрали до відділу для пояснень. Через декілька днів від ОСОБА_9 йому стало відомо, що біля магазину «АТБ» він з банківської картки, яка належала ОСОБА_13 , зняв 50 гривень.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 357 КК України, за вищевикладених обставин не визнав, скориставшись своїм правом, передбаченим ст.63 Конституції України, відмовився від дачі показань.
Не зважаючи на визнання обвинуваченим ОСОБА_8 своєї вину у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, та невизнання обвинуваченими ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вини у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 357 КК України, вина обвинувачених підтверджується сукупністю наступних, досліджених в судовому засіданні доказів.
Показами свідка ОСОБА_15 , який показав, що в березні 2016 року, точної дати не пам`ятає, в нічний час він диспетчером таксі був направлений на виклик до залізничного вокзалу в м. Первомайський. До автомобіля сіли троє чоловіків та жінка з дитиною, та запропонували відвезти їх до буд. № 48 що в мікрорайоні, а саме до аптеки «Здоров`я». По приїзду за вказаною адресою троє чоловіків вийшли з автомобіля та пішли в бік аптеки. Жінка з дитиною залишилися в таксі. Через деякий час троє чоловіків повернулись з пакунком в руці і запропонували відвезти їх на третій мікрорайон до магазину «Ласточка», де по приїзду вони всі разом вийшли з автомобіля, а він поїхав на інший виклик.
Показами свідка ОСОБА_10 , яка надала аналогічні свідчення показам обвинуваченого ОСОБА_8 , при цьому зазначила, що по приїзду на таксі до буд. № 48, що в мікрорайоні м.Первомайський, а саме до аптеки «Здоров`я», її чоловік вийшов з автомобіля та пішов купувати до аптеки памперси та дитяче харчування, а вона, її дитина, ОСОБА_13 , які знаходилися на задньому сидінні, та ОСОБА_9 , який сидів попереду, залишилися в автомобілі. ОСОБА_13 почав її обнімати і, коли повернувся її чоловік, вона поскаржилася йому. ОСОБА_8 запропонував ОСОБА_13 вийти з автомобіля, а разом з ним вийшов і ОСОБА_9 , та в трьох вони пішли в бік від аптеки. Що відбувалось там вона не бачила. Через деякий час вони в трьох повернулись до автомобіля і ОСОБА_8 сказав їй що вони поговорили з ОСОБА_13 , після чого вони всі разом поїхали на третій мікрорайон, де біля свого дому вона з дитиною та чоловіком вийшли з таксі та пішли до своєї квартири. Що далі відбувалось, їй не відомо.
З показаннями допитаних осіб узгоджуються дані, відображені в письмових та речових доказах.
По епізоду, який мав місце 22.02.2016, що стосується вчинення крадіжки у потерпілого ОСОБА_12 мобільного телефону марки «Samsung SM -G350E»:
Відповідно до висновку експерта № 1483 від 17.03.2016 ринкова вартість мобільного телефону марки «Samsung SM -G350E» становить 1450 гривень (т.1 а.с.128-129).
Відповідно до довідок від 10.03.2016 вартість сім карти мобільного оператора «МТС» становить 10 гривень, а сім карти мобільного оператора «Київстар» - 25 гривень (т.1 а.с.130-131).
Зі змісту протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 22.02.2016 вбачається, що ОСОБА_16 звернувся з заявою до Первомайського відділу поліції про крадіжку невідомими особами телефону марки «Samsung SM -G350E» та сім картки МТС з квартири АДРЕСА_5 (т.2 а.с.139).
Зі змісту протоколу огляду місця події від 22 лютого 2016 року вбачається, що місцем події є квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_6 , яка належить ОСОБА_16 і з якої 22.02.2016, близько 2130 години, було скоєно крадіжку мобільного телефону марки «Samsung SM -G350E» та сім картки мобільного оператора МТС (т.2 а.с.141).
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 не заперечував, що саме у вищевказаній квартирі він скоїв крадіжку мобільного телефону марки «Samsung SM -G350E».
Зі змісту протоколу огляду місця події від 10 березня 2016 року вбачається, що місцем огляду є кабінет № 38 розташований в будівлі Первомайського ВП ГУНП в Харківської області, в якому знаходиться ОСОБА_8 , який добровільно видав працівникам поліції мобільний телефон марки «Samsung SM -G350E» чорного кольору (т.2 а.с. 142).
Зі змісту протоколу огляду предмету від 10 березня 2016 року вбачається, що в присутності понятих було оглянуто мобільний телефон марки «Samsung SM -G350E» чорного кольору (т.2 а.с. 143).
Зі змісту постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 10 березня 2016 року вбачається, що вилучений мобільний телефон марки «Samsung SM -G350E» чорного кольору визнано речовим доказом по кримінальному провадженню та передано під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_16 (т.2 а.с. 144).
По епізоду відкритого викрадення чужого майна (грабіж) поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, та у викраденні офіційного документу, вчиненого з корисливих мотивів, які мали місце 16 березня 2016 року:
Зі змісту протоколу огляду місця події та фототаблиці до нього від 16 березня 2016 року вбачається, що потерпілий ОСОБА_13 вказав місце, де на нього 16 березня 2016 року було скоєно напад, а саме ділянка місцевості, розташована біля буд. № 48 в мікрорайоні м. Первомайський Харківської області, біля аптеки «Здоров`я». Будь яких слідів при огляді ділянки не виявлено (т.2 а.с. 149-150).
Зі змісту протоколу пред`явлення особи для впізнання та фототаблиці до нього від 16.03.2016 вбачається, що потерпілий ОСОБА_13 за фотознімками впізнав особу, яка 16 березня 2016 року скоїла відносно нього насильство, спричинила тілесні пошкодження та відкрито заволоділа 180 гривнями та банківською карткою «Приват Банк» № НОМЕР_1 , на якій знаходилися грошові кошти в сумі 57 гривень. Дана особа знаходиться на фотографії під № 4, і це ОСОБА_9 (т.2 а.с. 151- 153).
Зі змісту протоколу пред`явлення особи для впізнання та фототаблиці до нього від 16.03.2016 вбачається, що потерпілий ОСОБА_13 за фотознімками впізнав особу, яка 16 березня 2016 року скоїла відносно нього насильство, спричинила тілесні пошкодження та відкрито заволоділа 180 гривнями та банківською карткою «Приват Банк» № НОМЕР_1 , на якій знаходилися грошові кошти в сумі 57 гривень. Дана особа знаходиться на фотографії під № 3, і це ОСОБА_8 (т.2 а.с. 154- 156).
З висновку судово-медичної експертизи № 56-ПР/16 від 16 березня 2016 року вбачається, що у ОСОБА_13 мають місце по одному синцю на слизовій оболонці верхньої та нижньої губи, які виникли внаслідок ударної дії тупих предметів, характерні особливості яких в ушкодженнях не відобразились, та могли утворитися в строк та спосіб вказаний в обставинах справи, і які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (т.2 а.с. 157).
Зі змісту виписки по карті«Приват Банк» № НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_13 вбачається, що на 15.03.2016 на рахунку знаходилися гроші в сумі 1104 гривні і в цей же день було знято з рахунку 1000 гривень. 16.03.2016 року в банкоматі 6490122 було знято з рахунку 50 гривень (т.2. А.с.158).
Відносно зняття в банкоматі 50 гривень обвинувачений ОСОБА_9 , при дослідженні письмових доказів, пояснив, що 16 березня 2016 року, близько 0230 години, він разом з потерпілим ОСОБА_13 знаходилися біля магазину «АТБ», де потерпілий передав йому банківську картку та повідомив пінкод, а він зняв гроші в сумі 50 гривень, після чого вони купили пиво та почали випивати. В подальшому він забув повернути вказану банківську картку потерпілому і 16.03.2016 в приміщенні службового кабінету в Первомайському ВП ГУНП в Харківській області він добровільно видав вказану банківську картку.
Зі змісту протоколу огляду місця події та фототаблиці до нього від 16 березня 2016 року вбачається, що місцем огляду є службовий кабінет № 40, який розташований на 4 поверсі Первомайського ВП ГУНП в Харківській області. На стільці сидить громадянин ОСОБА_8 , який добровільно видав грошові кошти в сумі 113 гривень (т.2. а.с.168-171, 173-174).
Відносно грошей в сумі 113 гривень, які він добровільно видав в службовому кабінеті відділу, обвинувачений ОСОБА_8 при дослідженні письмових доказів пояснив, що 16 березня 2016 року, близько 0230 години, по приїзду в мікрорайон до буд. № 48, а саме в аптеку «Здоров`я», ОСОБА_13 запропонував купити за свої гроші харчування для його дитини та памперси, і потерпілий разом з ОСОБА_14 пішли до аптеки, а він з дитиною та ОСОБА_9 залишилися чекати їх біля будинку № 48 в автомобілі. Гроші в сумі 113 гривень, це гроші, які залишилися від придбання потерпілим дитячого харчування та памперсів, однак яким чином данні гроші опинилися у нього, він пояснити не зміг
Зі змісту протоколу огляду місця події та фототаблиці до нього від 16 березня 2016 року вбачається, що місцем огляду є службовий кабінет № 40, який розташований на 4 поверсі Первомайського ВП ГУНП в Харківській області. В ході огляду ОСОБА_9
добровільно видав грошові кошти в сумі 173 гривні номіналом купюр: 100, 20, 10, 5, 2, 1, які частково були в подальшому повернуті ОСОБА_9 , а також банківську картку № НОМЕР_1 (т.2. а.с.172,175).
Зі змісту протоколу огляду предмету від 16 березня 2016 року вбачається, що були оглянуті грошові кошти в сумі 163 гривні а саме: купюра номіналом 20 гривень, № ПА 29522229; купюра номіналом 20 гривень, № МИ 6386340; купюра номіналом 20 гривень, № ПА 6608636; купюра номіналом 20 гривень, № ТК 7428599; купюра номіналом 20 гривень, № ПИ 8531018; купюра номіналом 20 гривень, № МИ 3567912; купюра номіналом 10 гривень, № НК 9235829; купюра номіналом 10 гривень, № КЄ 1112371; купюра номіналом 10 гривень., № КЕ 3869521; купюра номіналом 10 гривень, № НИ 7131768; купюра номіналом 2 гривні, № СБ 2800756; купюра номіналом 1 гривня, № РЄ 3384328. Банківська картка «Приват Банк» № НОМЕР_1 . Одна пачка дитячого харчування «Малиш», одна упаковка дитячих підгузників «Ратрегз» (т.2 а.с.181).
Аналізуючи даний протокол, суд зазначає, що грошові кошти в сумі 163 гривні складаються зі 113 гривень, які добровільно були видані ОСОБА_8 в службовому кабінеті № 40, розташованому на 4 поверсі Первомайського ВП ГУНП в Харківській області при огляду місця події від 16 березня 2016 року (т.2. а.с.168-171), та грошових коштів в сумі 173 гривні, які були добровільно видані ОСОБА_9 при огляді місця події від 16 березня 2016 року (т.2. а.с.172, 175), з яких 124 гривні 75 копійок були повернуті ОСОБА_9 , відповідно до розписки (т.2 а.с.164), та 50 гривень, які були ОСОБА_9 зняти з банківської картки «Приват Банк» 16.03.2016 біля магазина «АТБ».
Зі змісту протоколу слідчого експерименту та фототаблиці до нього від 18.04.2016 за участю підозрюваного ОСОБА_8 вбачається, що місцем проведення слідчого експерименту є територія біля буд. 48 в 1/2 м-ні м. Первомайський Харківської області, де підозрюваний ОСОБА_8 пояснив та показав механізм спричинення 16.03.2016 тілесних ушкоджень ОСОБА_13 , а саме, зайшовши за кут аптеки «Здоров`я» він показав місце, де він наніс ОСОБА_13 один удар кулаком в обличчя. Також вказав, що ОСОБА_9 , який стояв поруч з ним, також наніс один удар в обличчя ОСОБА_13 , після чого злякавшись, ОСОБА_13 почав тікати, а ОСОБА_8 та ОСОБА_9 побігли за ним. Наздогнавши його біля буд. 56 в м-ні м. Первомайський, вони збили його з ніг та руками та ногами нанесли декілька ударів в область тулуба та голови. Після чого ОСОБА_9 забрав з внутрішньої кишені куртки ОСОБА_13 грошові кошти в сумі 180 гривень та банківську картку «Приват банк». Вказане майно вони розділили між собою, а саме: ОСОБА_8 забрав грошові кошти в сумі 180 гривень, а ОСОБА_9 забрав банківську картку (т.2 а.с.182-184).
Відносно даної слідчої дії обвинувачений ОСОБА_8 пояснив, що добровільно показував та надавав пояснення відносно обставин, які відображені в протоколі слідчого експерименту, підтвердив факт нанесення ним одного удару в обличчя ОСОБА_13 та одного удару в обличчя обвинуваченим ОСОБА_9 , однак заперечував факт нанесення ударів руками та ногами в область тулуба та голови потерпілого, а також заперечував факт заволодіння ним та ОСОБА_9 грошових коштів та банківської картки. Чому дані, які відображені в протоколі слідчого експерименту, відрізняються від його показів, наданих ним в судовому засіданні, пояснити не може.
Зі змісту протоколу слідчого експерименту та фототаблиці до нього від 18.04.2016, за участю підозрюваного ОСОБА_9 вбачається, що місцем проведення слідчого експерименту є
територія біля буд. 48 в 1/2 м-ні м. Первомайський Харківської області, де підозрюваний ОСОБА_9 показав як він 16.03.2016, зайшовши за кут аптеки «Здоров`я», наніс один удар в обличчя ОСОБА_13 , після того як ОСОБА_8 вже один раз ударив останнього в обличчя кулаком. Злякавшись, ОСОБА_13 почав тікати, а ОСОБА_8 та він побігли за ним. Наздогнавши його біля буд. 56 в 1/2 м-ні м. Первомайський вони збили
його з ніг, і почали руками та ногами наносити удари ОСОБА_17 в область тулуба та голови. Потім він забрав з внутрішньої кишені куртки ОСОБА_13 грошові кошти в сумі 180 гривень та банківську картку «Приват банк». Після цього вказане майно вони розділили, а саме: ОСОБА_8 забрав грошові кошти в сумі 180 гривень, а він забрав банківську картку, з якої в подальшому з банкомату біля АТБ-Маркет зняв грошові кошти в сумі 50 гривень (т.2 а.с.185-188).
Відносно даної слідчої дії обвинувачений ОСОБА_9 пояснив, що з ним дійсно була проведена дана слідча дія і він добровільно показував та надавав пояснення відносно обставин, які відображені в протоколі слідчого експерименту, однак заперечує факт нанесення ним одного удару в обличчя ОСОБА_13 та факт нанесення ударів руками та ногами в область тулуба та голови потерпілого, окрім цього заперечує факт заволодіння ним та ОСОБА_8 грошових коштів та банківської картки ОСОБА_13 .
Зі змісту висновку судово-психіатричної експертизи №737 від 02.10.2018 вбачається, що ОСОБА_9 на теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі дисоціального розладу особистості. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_9 перебував в стані вищевказаного хронічного психічного захворювання, поза тимчасового розладу психічної діяльності. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час ОСОБА_9 відповідно до свого психічного стану застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (т.3 а.с.22-25).
В судовому засіданні захисником обвинуваченого ОСОБА_9 адвокатом ОСОБА_6 було заявлено клопотання про визнання недопустимим доказом протоколу слідчого експерименту та фототаблиці до нього від 18.04.2016 за участю підозрюваного ОСОБА_9 (т.2 а.с.185-188), так як на аркуші №3 в графі «Учасники» відсутня фамілія та ініціали ОСОБА_9 , однак напроти даної графи стоїть підпис остатнього.
З цього приводу судом встановлено, що дійсно на аркуші №3 протоколу слідчого експерименту в графі «Учасники» відсутня фамілія та ініціали ОСОБА_9 , але напроти даної графи стоїть підпис остатнього. При дослідженні в судовому засідання протоколу проведення слідчого експерименту з обвинуваченим ОСОБА_9 , останній підтвердив участь в даній процесуальній дії, та підтвердив, що саме його підписи присутні на всіх сторінках даного протоколу, а також в графі «Учасники».
На підставі викладеного, суд не погоджується з доводами сторони захисту та зазначає, що слідчим дійсно не була вписана в графу «Учасники» фамілія та ініціали ОСОБА_9 , однак жодним чином даний факт не ставить під сумнів законність проведення даної слідчої дії, а тим більше визнання даного доказу недопустимим. в розумінні ч.1 ст.ст. ст.86, 87 КПК України.
Суд не приймає в якості допустимого доказу протокол огляду місця події та фототаблиці до нього від 16 березня 2016 року (т.2. а.с.177-180), так як у вказаному протоколі на аркуші №1 зазначено, що огляд місця події відбувається за участю потерпілого ОСОБА_18 , та на аркуші №2 в графі «Учасники» зазначена ОСОБА_18 з її підписом та в графі «Поняті» також зазначена ОСОБА_19 , але підпис стоїть іншої особи. В даному кримінальному провадженні потерпілою особою визнано ОСОБА_13 , а процесуальна дія, зазначена у вищевказаному протоколі, проведена з особою, яка жодного відношення до даного провадження та до даної процесуальної дії не має.
З цього приводу суд зазначає, що у відповідності до вимог ст.86 КПК України: «Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення».
Згідно ч.1 ст.87 КПК України: «Недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини».
У рішенні Конституційного Суду України № 12-рп/2011 від 20.10.2011 зазначено: «Визнаватися допустимими і використовуватися як докази у кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі».
Відповідно до ст.89 КПК України: «Суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення».
Таким чином, суд визнає протокол огляду місця події від 16.03.2016 з фототаблицею до нього недопустимим доказом(т.2. а.с.177-180).
Оцінюючи показання свідка ОСОБА_14 у сукупності з іншими перевіреними доказами, наведеними у вироку, суд доходить подальшого висновку про те, що ці її показання є не спроможними, надуманим, такими що не відповідають дійсним обставинам справи, та спростовується показами обвинуваченого ОСОБА_8 і свідка ОСОБА_15 , наведеними вище даними, які містяться в протоколах слідчих дій огляду місця події, проведення слідчого експерименту, а тому відкидає їх.
Проаналізувавши дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що показання обвинуваченого ОСОБА_8 що були дані ним у судовому засіданні по епізоду відкритого викрадення чужого майна (грабіж) поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, та у викраденні офіційного документу, вчиненого з корисливих мотивів, які мали місце 16 березня 2016 року, при оцінці їх на правдивість у сукупності з іншими зібраними у справі доказами, наведеними у вироку, є недостовірними, оскільки вони є суперечливими та спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами, які визнані судом достовірними і взятими в основу вироку, а саме: показаннями свідка ОСОБА_15 та наведеними вище даними, які містяться в протоколах слідчих дій огляду місця події, проведення слідчого експерименту, висновках експертиз, документах, і розцінює їх як позицію захисту, обрану обвинуваченим з наміром уникнути відповідальності за вчинене, а тому сумнівається в їх об`єктивності, не може взяти в основу вироку і відкидає їх.
Таким чином, суд вважає встановленим, що 22.02.2016, близько 22 години, ОСОБА_8 разом з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 прийшли до квартири ОСОБА_12 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 , з метою спільного вживання спиртних напоїв. В ході вживання спиртних напоїв ОСОБА_8 із корисливих мотивів, скориставшись нагодою, що ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 вийшли з кухні, зі столу таємно, повторно викрав мобільний телефон «Samsung SM -G350E», з сім картами мобільних операторів «МТС» та «Київстар», з місця вчинення кримінального правопорушення зник, обернувши майно на свою користь.
Також суд вважає встановленим, що 16.03.2016, близько 0230 години, ОСОБА_8 разом з ОСОБА_9 та потерпілим ОСОБА_13 знаходилися біля аптеки «Здоров`я», яка розташована за адресою: Харківська область, м. Первомайський, м-н, буд. 48. В цей час у ОСОБА_8 та ОСОБА_9 виник спільний умисел на заволодіння грошовими коштами, які належали ОСОБА_13 . Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_8 та ОСОБА_9 нанесли по одному удару кулаком в область обличчя ОСОБА_13 , в результаті яких останній, злякавшись, почав тікати. ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , наздогнавши ОСОБА_13 поблизу будинку № 56,
розташованого в м-ні м. Первомайський Харківської області, збили остатнього з ніг та нанесли декілька ударів ногами і руками в область тулуба та голови ОСОБА_13 , після чого з внутрішньої кишені куртки потерпілого ОСОБА_9 дістав 180 гривень та банківську картку «Приват Банк» № НОМЕР_1 , на якій знаходилися грошові кошти в сумі 57 гривень, та поділив їх: ОСОБА_8 віддав гроші, а собі залишив банківську картку. Тим самим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 відкрито заволоділи грошовими коштами. Побоюючись фізичної розправи з боку обвинувачених ОСОБА_13 повідомив їм захисний пін-код вказаної банківської картки. Після чого, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з місця скоєння кримінального правопорушення зникли, обернувши викрадене майно на свою користь.
Дії ОСОБА_8 та ОСОБА_9 стороною обвинувачення кваліфіковані окрім іншого, за ч.1 ст.357 КК України, як таємне викрадення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів.
В ч.1 ст.357 КК України відсутня кваліфікуюча ознака як таємне викрадення, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне з обвинувачення виключити кваліфікуючу ознаку як «таємне» викрадення.
Окрім цього, дії ОСОБА_9 стороною обвинувачення кваліфіковані окрім іншого, за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж) поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб.
Як вбачається з відомостей про особу обвинуваченого ОСОБА_9 , останній був засуджений 25.11.2014 Київським районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 321, ч.1 ст. 309 КК України, тобто за злочини у сфері обігу наркотичних засобів, у зв`язку з чим в діях ОСОБА_9 відсутня кваліфікуюча ознака «повторність», яку суд вважає за необхідне з обвинувачення виключити.
Дослідивши і оцінивши представлені докази, що покладені в основу вироку, які суд вважає достовірними, оскільки вони відповідають фактичним обставинам, узгоджуються між собою, взаємно доповнюють один одного, здобуті слідством з дотриманням порядку, встановленого кримінально-процесуальним законодавством, у їх сукупності, суд доходить висновку про доведеність винуватості обвинувачених у повному обсязі пред`явленого обвинувачення і кваліфікує дії ОСОБА_8 за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.357 КК України як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, відкрите викрадення чужого майна (грабіж) поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб та викрадення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів.
Дії ОСОБА_9 суд кваліфікує за ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 357 КК України, оскільки він скоїв відкрите викрадення чужого майна (грабіж) поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб та викрадення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів.
Призначаючи покарання обвинуваченим, суд враховує суспільну небезпеку скоєного злочину, відомості про особу обвинувачених, обставини, що впливають на їх відповідальність.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , суд відносить знаходження у нього на утриманні трьох малолітніх дітей та наявність низки захворювань.
До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , суд відносить рецидив злочину, вчинення злочину особою, що перебувала в стані алкогольного сп`яніння.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 , суд відносить наявність на утриманні матері інваліда 2 групи.
До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_20 , суд відносить рецидив злочину, вчинення злочину особою, що перебувала в стані алкогольного сп`яніння.
Крім того, нещирість обвинуваченого ОСОБА_8 під час давання показань суду, умисне перекручування фактичних обставин обвинуваченими ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , під час дослідження письмових доказів, обрана ними активна захисна позиція, свідчать про відсутність у ОСОБА_8 та ОСОБА_9 каяття у вчинених ними злочинах, внаслідок зневажливого ставлення до життя та здоров`я іншої людини.
З урахуванням обставин що пом`якшують та обтяжують покарання, характеру скоєних ОСОБА_8 злочинів, один із яких, згідно ст. 12 КК України, відноситься до тяжкого злочину, особи обвинуваченого ОСОБА_8 , який є громадянином України, раніше неодноразово судимий, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, враховуючи, що на його утриманні знаходяться троє малолітніх дітей, дружина, яка хворіє на тяжку хворобу, сам обвинувачений хворіє на низку захворювань, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, призначити покарання у виді позбавлення волі у мінімальному розмірі, с застосуванням ст.ст.70, 71 КК України.
При цьому, суд погоджується з висновками досудової доповіді органу пробації, оскільки органом пробації враховано в повному обсязі характер і ступень небезпечності для суспільства вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, дуже високого ризику вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення, та повністю погоджується з висновком в частині неможливості виправлення обвинуваченого без позбавлення волі.
Беручи до уваги обставини що пом`якшують та обтяжують покарання, характер скоєних ОСОБА_9 злочинів, один із яких, згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжкого злочину, особи обвинуваченого ОСОБА_9 , який скоїв злочин в період іспитового строку при звільненні від відбування покарання, призначеного вироком Київського районного суду м. Харкова від 25.11.2014, суд вважає неможливим виправлення ОСОБА_9 без ізоляції від суспільства. Враховуючи те, що ОСОБА_9 за місцем мешкання характеризується задовільно, має на утриманні матір - інваліда 2 групи, суд вважає можливим призначити покарання у виді позбавлення волі у мінімальному розмірі та, приймаючи до уваги вчинення злочину в період іспитового строку, вважає необхідним призначити покарання з застосуванням ст.70 КК України, та за сукупністю вироків, згідно ст.71 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.
Процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи №1483 від 17.03.2016 року в розмірі 351 грн. 84 коп., суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого ОСОБА_21 , оскільки саме його діями викликане проведення вказаної експертизи.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_21 та ОСОБА_9 , у вигляді домашнього арешту, закінчився.
Цивільний позов у справі не заявлено.
Долю речових доказів суд вирішує згідно ч.9 ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368, 370-374 КПК України, суд, -
ОСОБА_8 визнати винним за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 357 КК України і призначити йому покарання:
за ч.2 ст. 185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі;
за ч.2 ст. 186 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;
за ч.1 ст. 357 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі.
На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_8 покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України до даного вироку частково приєднати покарання за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 12.05.2016 и остаточно призначити до відбування 4(чотири) роки 1(один) місяць позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 розраховувати з 31 жовтня 2018 року, тобто з дня затримання особи згідно ухвали Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 06.08.2018 (справа № 642/288/16-к, провадження № 1-в/632/229/18).
Стягнути з ОСОБА_8 процесуальні витрати на користь держави в сумі 351 (триста п`ятдесят одна) гривня 84 копійки.
ОСОБА_9 визнати винним за ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 357 КК України і призначити йому покарання:
за ч.2 ст. 186 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;
за ч.1 ст. 357 КК України у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.
На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_9 покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання призначеного за новим вироком частково приєднати не відбуте покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 25 листопада 2014 року, і остаточно призначити ОСОБА_9 покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_9 рахувати з моменту фактичного затримання.
Речові докази: мобільний телефон марки «Samsung SM -G350E», який знаходиться у ОСОБА_12 під розпискою про відповідальне зберігання, залишити останньому за належністю; грошові кошти в сумі 163 гривні та банківську картку «Приват Банк» № НОМЕР_1 , які знаходяться у ОСОБА_13 під розпискою про відповідальне зберігання, залишити останньому за належністю; пачку дитячого харчування «Малиш», одну пачку дитячих підгузників «Pampers», які знаходяться в камері зберігання речових доказів Первомайського ВП ГУНП в Харківській області, повернути ОСОБА_10 .
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Первомайський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Засудженим та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, його копія надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1