ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №619/4875/18 Головуючий 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/818/1352/19 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: 81 КК України
УХВАЛА
Іменем України

12 березня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

засудженого - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 28.12.2018р. відносно ОСОБА_8 ,-

ВСТАНОВИЛА:
Вказаною ухвалою задоволене клопотання засудженого ОСОБА_8 про його умовнодострокове звільнення.

Приймаючи вищевказане рішення, суд першої інстанції послався на позицію прокурора та представника колонії, які проти задоволення клопотання не заперечували.

З матеріалів справи суд встановив дотримання всіх умов передбачених ст.81 КК України для умовнодострокового звільнення з боку засудженого ОСОБА_8 .

Той же прокурор у поданій апеляційній скарзі, не погоджується з висновком суду, а тому просить ухвалу суду про задоволення подання адміністрації Державної установи «Дергачівська виправна колонія (№109)» та спостережної комісії при Дергачівський районній державній адміністрації Харківської області скасувати та призначити новий судовий розгляд в судів першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, з`ясувавши позицію прокурора, який підтримав рішення районного суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, ст.81 КК України встановлює умови та підстави умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Запровадження вищевказаного правового інституту, згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002р. «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст.50 КК України.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у згаданій Постанові Пленуму в п.17 оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Як вбачається з ухвали суду першої інстанції, ОСОБА_8 , відбуває покарання за вироком Попільнянського районного суду Житомирської області від 19.01.2011р.,за вчинення злочину передбаченого ч.1 ст.115 КК України яким йому призначено 10 років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання рахується з 19.09.2010р., а закінчення 04.05.2020р.

Під час відбування покарання засуджений ОСОБА_8 характеризується наступним чином. За час відбування покарання допустив порушення режиму відбування покарання за що має одне стягнення яке в установленому законному порядку погашене. Має шістнадцять заохочень. Під впливом заходів виховного характеру змінив свою поведінку на кращу. На теперішній час характеризується позитивно дотримується встановлених правил поведінки та розпорядку дня установи п`ять разів заохочувався рішенням дисциплінарної комісії.

Отже, ОСОБА_8 відбув понад 3/4 частини строку покарання і характеризується позитивно.

Згідно ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Як встановлено судом першої інстанції на теперішній час ОСОБА_8 працевлаштований різноробом на АТ «Електромашина» і до праці ставиться сумлінно.

З огляду на вище приведене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду відповідає фактичним обставинам кримінального провадження оскільки висновки суду повністю підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду.

Звідси, оскільки судом при постановленні ухвали не допущене порушення вимог чинного процесуального та матеріального законодавства то апеляція прокурора не підлягає задоволенню.

Разом з цим, колегія суддів звертає увагу на те, що апелянт фактично оскаржує ухвалу суду про задоволення подання адміністрації Державної установи «Дергачівська виправна колонія (№109)» та спостережної комісії при Дергачівський районній державній адміністрації Харківської області, а предметом розгляду даного провадження є ухвала, якою задоволене клопотання засудженого.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст.407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 28.12.2018р. відносно ОСОБА_8 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді