Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
В И Р О К
Іменем України

13 листопада 2018 року м. Рівне
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

Суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне кримінальне провадження № 0000448 щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого вироком Корецького районного суду Рівненської області від 26.06.2015 року за ч. 1 ст. 296 КК України до штрафу у розмірі 8500 грн, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, за участю учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника-адвоката ОСОБА_7 , -

ВСТАНОВИЛА:

12 листопада 2016 року близько 13.00 год ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки ВАЗ по вул. Центральній в с. Забара Корецького району Рівненської області, наздогнавши гужову підводу, на якій перебували жителі с. Забара ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , і зрівнявшись з нею, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, безпричинно здійснив два постріли з пневматичного пістолета марки KWC по гужовій підводі, влучивши при цьому в ліву руку ОСОБА_8 та в ліву ногу ОСОБА_9 , спричинивши їй легкі тілесні ушкодження.

Вироком Корецького районного суду від 19 травня 2017 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні хуліганства із застосуванням заздалегідь заготовленого предмета для нанесення тілесних ушкоджень і засуджено за ч. 4 ст. 296 КК України на чотири роки позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням - іспитовим строком в три роки та покладенням обов`язків: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації.

Згідно ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_5 зараховано в строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення з 20 грудня 2016 року по 19 травня 2017 року із розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Судом змінено запобіжний захід ОСОБА_5 із тримання під вартою на домашній арешт без використання електронних засобів контролю до набрання вироку законної сили із покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України та вирішено питання щодо речових доказів у справі.

Постановлено стягнути з ОСОБА_5 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів в сумі 703,68 грн.

У поданій апеляційній скарзі прокурор, який підтримував державне обвинувачення в суді першої інстанції, не оспорюючи доведеності вини ОСОБА_5 у вчиненому та правильності кваліфікації його дій, покликається на безпідставність застосування щодо обвинуваченого положень ст. 75 КК України, оскільки, таке покарання, на його думку, не відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі винного, враховуючи його негативну характеристику та попередню судимість за хуліганство, яка не погашена та не знята у встановленому законом порядку. Просить скасувати вирок і ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на три роки і шість місяців. В решті вирок суду залишити без змін.

Іншими учасниками судового розгляду вирок в апеляційному порядку не оскаржено.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора на підтримання апеляційної скарги, думку обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 , які вважають вирок законним і просять залишити його без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, дослідивши характеризуючі дані особи ОСОБА_5 й обговоривши викладене в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню.

Винність ОСОБА_5 у вчиненні злочину, за який його засуджено, за обставин, вказаних у вироку, підтверджена сукупністю зібраних у кримінальному провадженні доказів, яким судом дана правильна юридична оцінка, що не заперечується апелянтом в апеляційній скарзі і не оспорюється ніким з учасників судового розгляду.

Поряд з цим, призначаючи покарання ОСОБА_5 , суд першої інстанції не в повній мірі дотримався вимог ст. 65 КК України та розяснень, що містяться в п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання, згідно яких суд призначає покарання з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину ( класифікації, обставин і способу його вчинення, характеру і тяжкості наслідків), даних про особу винного ( вік, поведінку до вчинення злочину, наявність судимостей, адміністративних стягнень, тощо), обставин, що помякшують і обтяжують покарання, і призначив йому покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину внаслідок його м`якості та не є необхідним і достатнім для запобігання вчиненню особою інших злочинів, про що правомірно йдеться у поданій прокурором апеляційній скарзі.
За вимогами ч. 2 ст. 409 КПК України, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого є підставою для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до положень ст. 75 КК України, звільнення від відбування покарання можливе лише тоді, коли суд дійде висновку про виправлення засудженого без відбування покарання за наявності цілого комплексу обставин, що помякшують покарання.

Як видно з вироку, вирішуючи питання про звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання із застосуванням ст. 75 КК України, суд першої інстанції врахував його щире каяття, сприяння в розкритті злочину, наявність батьків похилого віку, які хворіють і потребують постійного догляду, та думку потерпілої.

Однак, залишив поза увагою тяжкість вчиненого ОСОБА_5 злочину, віднесеного законом до тяжких злочинів, його суспільну небезпечність, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, в тому числі, і за вчинення тяжкого злочину та хуліганства, і, маючи не зняту та не погашену судимість, скоїв новий умисний злочин хуліганство із використанням пневматичної зброї, що свідчить про стійку схильність ОСОБА_5 , який негативно характеризується за місцем проживання, як особа, на дії якої поступали скарги від мешканців села на неправомірну поведінку та погрози, до скоєння злочинів, що знайшло своє підтвердження і при апеляційному розгляді кримінального провадження.

Враховуючи викладене, вирок суду про застосування щодо ОСОБА_5 ст. 75 КК України не можна визнати обгрунтованим, оскільки суд у вироку лише покликався на помякшуючі покарання обставини, однак, не навів переконливих доводів на доцільність звільнення обвинуваченого від відбування покарання.

При призначенні ОСОБА_5 покарання колегія суддів виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети - кари, виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, і враховує фактичну тяжкість вчиненого умисно злочину та його підвищену суспільну небезпечність, особу ОСОБА_5 , який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності та судимий за вчинення аналогічного злочину проти громадської безпеки, негативно характеризується за місцем проживання, як особа, на котру поступали скарги від жителів села за бійки в громадських місцях та погрози в сторону населення, обставини, що помякшують покарання щире розкаяння у вчиненому і сприяння розкриттю злочину, відсутність обтяжуючих покарання обставин, позицію потерпілої, яка не має претензій до обвинуваченого, і рахує за необхідне обрати ОСОБА_5 мінімальне покарання, передбачене ч. 4 ст. 296 КК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 404-405, 407, 409, 420 КПК України, колегія суддів, -

ЗАСУДИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції, задовольнити частково.
Вирок Корецького районного суду від 19 травня 2017 року щодо ОСОБА_5 в частині призначення покарання скасувати.

ОСОБА_5 визнати винним за ч. 4 ст. 296 КК України і призначити покарання - три роки позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з 14 серпня 2018 року, зарахувавши в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 20 грудня 2016 року по 19 травня 2017 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_5 зарахувати в строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення з 20 грудня 2016 року по 19 травня 2017 року та з 14 серпня 2018 року по 13 листопада 2018 року із розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В решті вирок суду залишити без зміни.

Вирок набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржений в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду засудженим протягом трьох місяців з дня вручення йому копії судового рішення, а іншими учасниками судового провадження - в цей же строк з дня його проголошення.

С У Д Д І :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3