Справа № 333/1555/19
Провадження № 1-кп/333/406/19
ВИРОК
Іменем України

08 травня 2019 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Шостка, Сумської області, українця, громадянина України, освіта неповна середня, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 раніше судимого: 29.12.2003 року Апеляційним судом Чернігівської області за п.12 ч.2 ст.115 КК України до 13 років позбавлення волі. 26.01.2016 року звільнений з Диканівської ВК у зв`язку із відбуттям покарання, у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , будучи раніше засудженим за вчинення умисного злочину, судимість за який не знята і не погашена в установленому законом порядку, на шлях виправлення та перевиховання не став та знову скоїв умисний злочин за таких обставин:
18 лютого 2019 року, приблизно о 14-00 годині, ОСОБА_5 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, а також усвідомлюючи настання суспільно-небезпечних наслідків, знаходячись біля будівлі заводу «Радіоприлад», який розташовано за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд.3, побачивши раніше не знайомого йому ОСОБА_6 під час усної бесіди з яким, відкрито, з портфелю останнього, викрав мобільний телефон «Lenovo» А859 в корпусі сірого кольору, вартістю 1000 грн., після чого, відразу будучі поміченим потерпілим ОСОБА_6 , не звертаючи увагу на його вимогу повернути телефон, при цьому усвідомлюючи, що його дії носять відкритий характер, покинув місце вчинення злочину, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
В результаті умисних злочинних дій ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_6 спричинено майнову шкоду у загальному розмірі 1000 грн.

Суд вважає вказане обвинувачення доведеним та кваліфікує дії ОСОБА_5 як скоєння злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Під час судового розгляду ОСОБА_5 визнав свою вину повністю у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, і пояснив, що йому зрозуміло обвинувачення, права, передбачені КПК України, він погоджується із обставинами, зазначеними в обвинувальному акті, із зібраними у кримінальному провадженні доказами, як достовірними, належними і допустимими, знає про міру та вид покарання, передбаченими КК України за вказаний злочин і його заява про винуватість не є результатом якихось погроз або обіцянок.
Дійсно, 18.02.2019 року він був у м. Запоріжжі проїздом, так як їхав до м. Києва з м. Херсону. Приблизно о 14-00 годині він направився до магазину «АТБ», розташованого по пр. Собороному. В цей час він побачив раніше незнайомого йому потерпілого ОСОБА_6 , з яким почали спілкуватися та палити цигарки. В один з моментів, потерпілий відвернувся, а він з рюкзака потерпілого, як був відкритим та стояв на землі, викрав мобільний телефон «Lenovo» в корпусі сірого кольору. Після цього, ОСОБА_6 відразу помітив його дії та почав вимагати повернути телефон, але він вирішив покинути місце скоєння злочину. Коли він вже йшов від потерпілого, останній кричав йому зупинитися та повернути майно. Відійшовши від потерпілого, він викрадений мобільний телефон викинув у сміттєвий бак, для того, щоб пізніше там його забрати. Але через декілька хвилин був затриманий працівниками поліції. У скоєному щиро розкаюється.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, цивільний позов відсутній, приймаючи до уваги, що прокурор і обвинувачений не оспорювали обставини, встановлені органом досудового розслідування, учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд учасникам кримінального провадження роз`яснив положення ч.3 ст.349 КПК України, так як прокурор запропонував саме у такому порядку досліджувати докази по даному кримінальному провадженню.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

Показання обвинуваченого ОСОБА_5 у судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин скоєного злочину, добровільності та істинності його позиції, оскільки вони достатньо вагомі (переконливі), чіткі (точні), узгоджені між собою (без суперечностей), а тому достовірні і відповідають критеріям якості доказів, встановленим п.150 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» та п.57 рішення ЄСПЛ у справі «Яременко проти України».
Враховуючи викладене, суд, допитав обвинуваченого, дослідив матеріали, що стосуються речових доказів та характеризують особу ОСОБА_5 як особистість.

Згідно п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставить у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_5 є щире каяття, що підтверджується його поведінкою під час судового розгляду. Обставини, обтяжуючі покарання ОСОБА_5 , відсутні.

Частина 2 статті 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

При призначенні покарання ОСОБА_5 суд виходить із положень статті 65 КК України, а саме: з принципів законності, справедливості, індивідуалізації. При цьому, суд враховує ступінь тяжкості скоєного ОСОБА_5 злочину, який відповідно до вимог ст.12 КК України є середньої тяжкості, його суспільну небезпечність, вік та здоров`я обвинуваченого (не перебуває на обліках у лікарів нарколога та психіатра), характеризуючі особистість обвинуваченого обставини раніше судимий, має постійне місце проживання та реєстрацію, не одружений, працює, але неофіційно.
Також, суд враховує думку потерпілого щодо призначення покарання на розсуд суду та відсутності жодних матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого.

Враховуючи особистість обвинуваченого, конкретні обставини кримінального провадження, наявність пом`якшуючого та відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд вважає, що виправлення та перевиховування останнього можливо лише в умовах ізоляції його від суспільства, тому ОСОБА_5 слід призначити покарання у виді арешту, передбаченого санкцією ч.1 ст.186 КК України.
На переконання суду, призначення обвинуваченому такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для його виправлення, кари та запобігання вчинення нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

З урахуванням відсутності виняткових обставин, суд не вбачає підстав для застосування вимог ч.3 ст.377 КПК України та вважає за необхідне залишити запобіжний захід ОСОБА_5 - тримання під вартою до набрання вироком законної сили, але не більше, ніж до 18.06.2019 року, так як у такому разі обвинувачений буде перебувати під вартою більше, ніж строк призначеного покарання.

Судом встановлено, що постановою слідчого від 19.11.2018 року мобільний телефон «Lenovo» А859 в корпусі сірого кольору був визнаний речовим доказом.
Відповідно до п.5 ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. При цьому, гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю).
Отже, викрадене майно ОСОБА_6 , яке під час досудового розслідування було передано на зберігання до камери речових доказів Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, необхідно повернути потерпілому.
Процесуальні витрати та цивільний позов у кримінальному проваджені відсутні.
Керуючись ст. ст. 349 ч.3, 366-368, 370-371, 373-374, 376, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) місяців арешту.
Початок строку відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з дня набрання вироком законної сили.
Речовий доказ - мобільний телефон «Lenovo» А859 в корпусі сірого кольору, який знаходиться на зберіганні в камері схову речових доказів Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області повернути потерпілому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
До набрання вироку законної сили ОСОБА_5 залишити запобіжний захід тримання під вартою, але не більше, ніж до 18.06.2019 року.
Зарахувати у строк покарання ОСОБА_5 строк його попереднього ув`язнення з 18.02.2019 року по день звільнення його з-під варти, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день арешту.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1