ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/4/19 Справа № 216/3076/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

представника апелянта ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Центрально - Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 вересня 2018 року по кримінальному провадженню за №0001128,-

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Центрально Міського районного суду Дніпропетровської області від 28 вересня 2018 року задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на автомобіль «Hyundai Tucson» 2007 року випуску, р.н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 , та ключі від вказаного автомобіля.
Заборонено власнику та уповноваженим ним особам володіння, користування та розпорядження вказаним автомобілем.
Рішення слідчого судді обґрунтовано тим, що зазначений транспортний засіб - автомобіль «Hyundai Tucson» та ключі від нього, мають значення речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки вони є предметом злочину, тому існує реальна загроза його зникнення, пошкодження або переховування та настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню. Крім того, для подальшого досудового розслідування, з метою проведення трасологічної експертизи вузлів та агрегатів транспортного засобу та технічної експертизи свідоцтва про реєстрації транспортного засобу, зазначений автомобіль, свідоцтво про реєстрацію та ключі від нього, мають бути обмеженні у володінні, користуванні та розпорядженні.

В апеляційній скарзі:
- ОСОБА_8 просить поновити йому строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді, а ухвалу скасувати.
Вважає, що ухвала є незаконною та необґрунтованою, оскільки «Hyundai Tucson» 2007 року випуску, р.н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_4 , який зареєстрований на його ім`я, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 , був заарештований та вилучений слідчими Марганецького ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області на підставі ухвали слідчого судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 04 травня 2018 року по справі № 180/805/18. Вказаною ухвалою було визначено місце зберігання автомобіля на майданчику Марганецького ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області.
Зазначає, що належний йому автомобіль «Hyundai Tucson» 2007 року випуску, є арештованим, а тому порушуються його права, як власника.
Вказує, що за висновком експерта, номер кузова його автомобіля не змінювався та свідоцтво про реєстрації ТЗ відповідає бланкам офіційного обігу.
Щодо поважності причин пропуску строку апеляційного оскарження ухвали, зазначає, що про дату, час та місце проведення судового засідання його повідомлено не було, копію ухвали слідчого судді на його адресу судом не направлено.

Заслухавши доповідь судді, доводи представника апелянта ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 , який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити, перевіривши надані матеріали за скаргою, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного висновку.

Вирішуючи питання про дотримання апелянтом строку на апеляційне оскарження судового рішення, колегія суддів виходить із того, що ухвала слідчого судді про арешт майна постановлена без виклику ОСОБА_8 , а тому за правилами ч. 3 ст. 395 КПК України строк для звернення до суду з апеляційною скаргою обчислюється з дня отримання скаржником копії судового рішення.

Вирішуючи питання про необхідність поновлення строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді, колегія суддів виходить з того, що ОСОБА_8 дізнавшись про арешт майна, скористався своїм правом та подав апеляційну скаргу, проте пропустив строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді про його накладення з поважних причин. За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що слід поновити вказаний строк.

Колегія суддів зазначає, що згідно ч.ч. 1-4 ст. 170КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку .
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1 ) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Згідно ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Колегія суддів, перевіривши клопотання прокурора та матеріали провадження, вважає, що при складанні клопотання про арешт майна не були виконані зазначені вимоги кримінального процесуального закону, слідчий суддя, вирішуючи по суті клопотання слідчого про арешт майна, не звернув уваги на те, що клопотання не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, не виконав вимоги ч. 3 ст. 172 КПК України та не повернув клопотання прокурору для усунення недоліків, ухваливши, таким чином, ухвалу, яка, в свою чергу, також не відповідає вимогам закону. У своєму клопотанні прокурор вказав, що зазначений автомобіль має значення речового доказу, а також зазначив про необхідність проведення трасологічної експертизи вузлів та агрегатів транспортного засобу.

Колегія суддів зазначає, що при розгляді клопотання про арешт майна, слідчий суддя не врахував того, що при судовому розгляді, який відбувся без повідомлення та участі в судовому засіданні власників майна, не були доведені підстави, передбачені ч. 2 ст. 173 КПК України, зокрема, правова підстава для арешту майна, можливість використання майна, як належного та допустимого доказу у кримінальному провадженні, а також не було враховано розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна для власників майна.

В клопотанні слідчого зазначено, що в рамках проведення досудового розслідування було вилучено транспортний засіб Honda CR-V, р.н. НОМЕР_5 , та експертом, в рамках проведення експертизи було оглянуто транспортний засіб та встановлено, що до вузлів та агрегатів автомобіля вносилися зміни.

В той же час,в клопотанні слідчого йде мова про два транспортних засоби - «Hyundai Tucson» 2007, та Honda CR-V.
На думку колегії суддів, слідчий суддя під час судового розгляду не звернув уваги на вказані суперечності в клопотанні слідчого про накладення арешту на майно, та прийшов до передчасного висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого.

Крім того, слідчим суддею не було перевірено у зв`язку з чим на автомобіль «Hyundai Tucson» 2007 року випуску, р.н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_4 , який зареєстрований на його ім`я, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 , вже було накладено арешт ухвалою слідчого судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 04 травня 2018 року по справі № 180/805/18.

На підставі наведеного, враховуючи, що клопотання слідчого було подано без додержання вимог статті 171 КПК України, а слідчий суддя належно не перевірив обґрунтованість клопотання, не надав оцінки зазначеним недолікам, колегія суддів, відповідно до вимог ч. 3 ст. 407 КПК України, вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково, ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання про арешт майна повернути прокурору, який здійснює процесуальне керівництво у зазначеному кримінальному провадженні, та встановити строк 72 години з моменту отримання копії ухвали Дніпровського апеляційного суду для усунення його недоліків.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 170-173, 404, 405, 407, 419, 422КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Клопотання ОСОБА_6 про поновлення строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Центрально - Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 вересня 2018 року, - задовольнити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 , - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Центрально - Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 вересня 2018 року, якою задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на автомобіль «Hyundai Tucson» 2007 року випуску, р.н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 , та ключі від вказаного автомобіля, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Криворізької місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_10 , - повернути прокурору для усунення недоліків протягом 72 годин.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4