КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2019 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_5 ,
потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
представника потерпілих ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 ,
захисника ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження №0001502 за апеляційними скаргами захисників ОСОБА_9 ОСОБА_11 , ОСОБА_10 на вирок Ірпінського міського суду Київської області від 08 серпня 2017 року, яким засуджено:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ворзель Київської області, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз:
вироком Ірпінського міського суду Київської області від 28.04.2015 року за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 2-х років обмеження волі з випробуванням та встановленням іспитового строку 1 рік,

за ч.2 ст.185 КК України до 2 (двох) років позбавлення волі;
за п.4 ч.2 ст.115 КК України до довічного позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначене покарання у виді довічного позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 71, 72 КК України до покарання призначеного даним вироком суду у виді довічного позбавлення волі повністю приєднано невідбуту частину покарання за вироком Ірпінського міського суду Київської області від 28.04.2015 року у виді обмеження волі на 2 роки та призначено остаточно покарання у виді довічного позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_9 обчислено рахувати з 08 серпня 2017 року, зарахувавши в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 05.07.2015 року по 08.08.2017 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 130 558,00 (сто тридцять тисяч п`ятсот п`ятдесят вісім) гривень матеріальної шкоди.
Стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 500 000,00 (п`ятсот тисяч) гривень моральної шкоди.
Стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_7 500 000,00 (п`ятсот тисяч) гривень моральної шкоди.
Цим же вироком вирішено питання про судові витрати та речові докази.

В С Т А Н О В И Л А :

Згідно вироку суду, ОСОБА_9 визнано винуватим та засуджено за те, що він 04.07.2015 року близько 04:00 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на четвертому поверсі недобудованої будівлі, розташованої на АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, що виникли в результаті образи, підійшов ззаду до ОСОБА_12 та штовхнув останню, внаслідок чого ОСОБА_12 впала на бетонну підлогу, вдарившись при цьому головою та втратила свідомість. У подальшому ОСОБА_9 , розуміючи, що ОСОБА_12 подає ознаки життя, усвідомлюючи свої злочинні дії, переслідуючи злочинний умисел направлений на особливо жорстоке вбивство та заподіяння особливих фізичних страждань ОСОБА_12 , бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, а саме смерті ОСОБА_12 , розкладним ножем, умисно, завдав потерпілій не менше 40 ударів у ділянку грудної клітини та передньої частини шиї, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_12 особливих страждань. Після цього, переконавшись, що ОСОБА_12 не подає ознак життя, з метою приховати труп останньої, відтягнув тіло потерпілої приблизно на 2 метри від сходів та залишив його.

Крім того, 04.07.2015 року близько 04:00 години, діючи повторно, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у недобудованій будівлі, що на вул. Леніна, 30-А в смт. Ворзелі Київської області, після умисного вбивства ОСОБА_12 вчиненого з особливою жорстокістю, переконавшись у тому, що остання не подає ознак життя, умисно, таємно викрав фотоапарат марки «Nicon», вартістю 5 000 гривень та планшет марки «Lenovo» вартістю 4 000 гривень. З викраденим майном ОСОБА_9 з місця вчинення злочину зник та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 9 000 гривень

На вказаний вирок, захисник ОСОБА_9 ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, в якій не погоджується з вироком через неповноту судового розгляду, істотне порушення вимог кримінального процесуального законодавства та невідповідністю призначеного покарання особі обвинуваченого. Суд безпідставно відмовив у клопотаннях щодо надання для огляду ножа, яким начебто були здійснені тілесні ушкодження та щодо виклику експерта, який проводив експертизу тілесних ушкоджень, хоча у вироку послався на вказаний ніж та на експертизу, що вказує на неповний та упереджений судовий розгляд. Разом з цим, у ході судового розгляду суд визнав недопустимим доказом протокол огляду місця події від 05.07.2015 року, хоча всі вилучені, під час даної слідчої дії, речі поклав в основу вироку, не врахувавши, при цьому, що допустимі самі по собі докази, отримані за допомогою відомостей, джерелом яких є недопустимі докази, стають недопустимими. Також, суд визнав речовим доказом DVD-R диск наданий стороною потерпілих, не пересвідчившись в належності та допустимості його отримання і автентичності даного диску, окрім цього, судом при ухваленні вироку, не надано належної оцінки неточностям протоколу слідчого експерименту від 05.07.2015 року. Призначаючи ОСОБА_9 покарання судом не враховані його покази щире каяття у вчиненому злочині, особу обвинуваченого, його умови життя, а також покази свідків, які крім іншого, охарактеризували обвинуваченого з позитивного боку. Тому просить вирок скасувати та ухвалити новий вирок, яким усунути недоліки викладені у апеляційній скарзі.

Захисник ОСОБА_9 ОСОБА_11 в апеляційній скарзі вважає, що призначене судом покарання, за своєю суворістю, не відповідає особі обвинуваченого, так як не враховано, що він повністю визнав свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, в повній мірі сприяв у проведенні досудового розслідування та у розкритті злочину, щиро розкаявся та ніяких перепон у проведенні судового розгляду не робив. Апелянт впевнений, що судом необґрунтовано застосовано покарання у виді довічного позбавлення волі, оскільки такий вид покарання, як позбавлення волі на певний строк, буде цілком достатнім для реального виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_9 . Тому просить вирок змінити в частині призначеного покарання, пом`якшивши його.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 02.10.2017 року вирок Ірпінського міського суду Київської області від 08.08.2017 року щодо ОСОБА_9 змінений в частині призначеного покарання та строку відбування покарання. За п.4 ч.2 ст. 115 КК України ОСОБА_9 призначено покарання у виді 14 років 6 місяців позбавлення волі. За ч.2 ст. 185 КК України ОСОБА_9 призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_9 покарання у виді 14 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. ст. 71, 72 КК України за сукупністю вироків до покарання за даним вироком приєднано невідбуту частину покарання за вироком Ірпінського міського суду Київської області від 28.04.2015 року за ч.2 ст. 185, ч.4 ст. 70 у виді 2 років обмеження волі, остаточно призначено ОСОБА_9 покарання у виді 15 років позбавлення волі.

Постановою Верховного Суду колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 18.09.2018 року ухвалу Апеляційного суду Київської області від 02.10.2017 року щодо ОСОБА_9 скасовано та призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Своє рішення суд касаційної інстанції обґрунтовує тим, що змінюючи вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання, всупереч положенням ст. 419 КПК України, суд апеляційної інстанції своє рішення про зміну довічного позбавлення волі на позбавлення волі на певний строк належним чином не мотивував, що призвело до явної невідповідності призначеного покарання тяжкості вчиненого злочину та даним, що характеризують особу засудженого ОСОБА_9 , внаслідок м`якості. При цьому, апеляційним судом не надано належної оцінки тим обставинам, що покарання у виді довічного позбавлення волі є тим видом покарання, що застосовується у випадках, коли необхідність такого призначення обумовлюється особливими обставинами, що обтяжують відповідальність, та виключно небезпечність особи винного.

Заслухавши:
доповідь судді апеляційного суду;
думку прокурора, який заперечував проти апеляційних скарг захисників, просив залишити їх без задоволення;
потерпілих та їх представника, які просили залишити апеляційні скарги без задоволення, а вирок суду без змін;
обвинуваченого та його захисника, які підтримали подані апеляційні скарги та просили їх задовольнити, вирок суду змінити частині призначеного покарання, оскільки вважають його занадто суворим, просили покарання пом`якшити;
перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, провівши судові дебати та надавши останнє слово обвинуваченому, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На підставі ст. 404 КПК України апеляційний суд перевіряє рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги і вправі вийти за межі апеляційних вимог тільки, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

За змістом ч.2 ст. 439 КПК України вказівки суду, який розглянув справу в касаційному порядку є обов`язковими для суду апеляційної інстанції при новому розгляді.

Вирок суду першої інстанції в частині доведеності вини ОСОБА_9 та кваліфікації його дій за вчинення інкримінованих йому злочинів, учасниками судового розгляду не оспорюється.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_9 у скоєнні ним злочинів, передбачених п.4 ч.2 ст.115, ч.2 ст.185 КК України за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження і підтверджуються наявними доказами в їх сукупності, які досліджувались судом першої інстанції під час судового розгляду.

Зокрема, винуватість ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених п.4 ч.2 ст.115, ч.2 ст.185 КК України, підтверджується показаннями самого обвинуваченого ОСОБА_9 , який у судовому засіданні повідомив обставини скоєння злочинів та визнав свою вину в скоєнні злочинів; поясненнями свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , які в судовому засіданні повідомили про обставини, які передували загибелі потерпілої ОСОБА_22 , поясненнями потерпілих ОСОБА_7 і ОСОБА_6 , які повідомили суду про обставини зникнення їх дочки ОСОБА_22 ; поясненнями свідка ОСОБА_23 , яка розповіла про обставини проведення огляду місця події, де вона була присутня у якості понятої, що проводився за місцем проживання ОСОБА_9 ; поясненнями свідка ОСОБА_24 який суду пояснив, що 04.07.2015р. він на прохання потерпілої ОСОБА_6 приймав участь у пошуках її дочки ОСОБА_25 .

Крім того, висновки суду щодо доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень за обставин, наведених у вироку, підтверджується іншими зібраними по справі доказами, у тому числі:
- даними, зафіксованими у протоколі огляду місця події від 05.07.2015 року та ілюстративній таблиці до нього, згідно яких під час проведення огляду у присутності понятих у приміщенні 4 поверху недобудованої будівлі було виявлено труп ОСОБА_12 та вилучено сліди вчинення злочину, а саме: скляна пляшка, недопалок від цигарки, кросівок, плями бурого кольору, кулончик у формі сови, фрагменти слідів взуття. (т. 4 а.с. 10-33);
- акті серії ЖЄО № 8623 про застосування службового собаки від 05.07.2015 року, відповідно до яких за результатами роботи було знайдено відбитки взуття. (т. 4 а.с. 34);
- картці виїзду екстреної медичної допомоги № 9466 від 05.07.2015р. лікарем швидкої допомоги, який був викликаний за адресою: АДРЕСА_2 , якою констатовано насильницьку смерть дівчини, яка знаходилась за даною адресою без ознак життя. (т. 4 а.с. 35);
- копії лікарського свідоцтва про смерть № 268 від 06.07.2015 року, згідно якого ОСОБА_12 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , причиною смерті було колото-різані травми шиї і грудної клітки, гостра крововтрата, вбивство із застосуванням гострих предметів, смерть настала внаслідок нападу з метою убивства чи нанесення ушкодження. (т.4 а.с. 36-37);
- протоколі огляду місця події від 05.07.2015 року, відповідно до якого під час огляду було виявлено речі потерпілої ОСОБА_12 та вилучено один тапочок, штани салатового кольору, светр сірого кольору з вставками, труси, бюзгалтер, светр синього кольору, які були в поліетиленовому експертному пакеті № 1686511. (т. 4 а.с. 50-52);
- протоколі проведення слідчого експерименту від 05.07.2015 року, згідно якого обвинувачений ОСОБА_9 показав місце, спосіб та механізм нанесення потерпілій ОСОБА_12 тілесних ушкоджень 04.07.2015р., місце їх розташування по відношенню один до одного (т. 4 а.с. 134-137);
- протоколі огляду місця події, від 05.07.2015 року та ілюстративній таблиці до нього, згідно якого під час даного огляду було виявлено та вилучено рюкзак коричневого кольору та речі, які знаходились в ньому, а саме: вологі серветки, дзеркало, сонцезахисні окуляри, учнівський квиток на ім`я ОСОБА_12 , зв`язка ключів, мобільний телефон Самсунг, поліетиленовий пакет, поліетиленовий пакет з насадками для навушників, пляшка з полімерного матеріалу, поліетиленовий пакет з футболкою червоного кольору, банківська кратка «ПриватБанк» та гаманець;
- протоколі огляду місця події від 27.07.2015 року та ілюстративній таблиці до нього, згідно якого при огляді вказаного перехрестя було встановлено, що там знаходиться гр. ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_3 та він добровільно видав працівникам міліції розкладний ніж. Під час огляду було виявлено та вилучено розкладний ніж, на ручці якого наявні вставки з дерева коричневого кольору. (т. 4 а.с. 167-172);
- висновку експерта № 788 від 15.09.2015р., відповідно до якого при проведенні судово-психіатричної експертизи встановлено, що на теперішній час ОСОБА_9 не виявляє ознак будь-якого психічного захворювання; в період часу до якого відноситься діяння, ОСОБА_9 не виявляв ознак будь-якого психічного розладу, і за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними; в період часу до якого відноситься діяння, ОСОБА_9 не перебував в стані тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності і за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними; у ОСОБА_9 не виявлено клінічних ознак хронічного алкоголізму; за своїм психічним станом ОСОБА_9 не потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру. (т. 4 а.с. 185-189);
- висновку експерта № 307 від 22.09.2015 року, відповідно до якого при проведенні судової трасологічної експертизи встановлено, що на наданих на дослідження 6 гіпсових зліпків з фрагментами слідів взуття, вилучених 05.07.2015 року за фактом вбивства за адресою: АДРЕСА_2 , виявлено сім фрагментів слідів взуття. Фрагменти сліду взуття № 6 для ідентифікаційного дослідження придатний. Даний фрагмент сліду взуття було залишено кросівкою на праву ногу, вилученою у гр. ОСОБА_9 05.07.2015 року. (т. 4 а.с. 195-203);
- висновку експерта № 274 від 10.08.2015 року, згідно якого при проведенні судово-медичної імунологічної експертизи встановлено, що кров ОСОБА_12 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В. На футболці, в об. №№ 1-4, на брюках в об. №№ 6-7, вилучених 05.07.2015р. у обвинуваченого, надісланих на дослідження, виявлено кров людини. При визначенні групової приналежності крові в №№ 1-4, 6-7 виявлено антиген Н. Отже, ця кров могла статися від потерпілої ОСОБА_12 .. На футболці, в об. № 5, на брюках, в об. №№ 8-15, вилучених 05.07.2015р. , надісланих на дослідження, кров не виявлено. (т. 5 а.с. 3-4);
- висновку експерта № 268 від 25.09.2015 року, відповідно до якого при проведенні судово-медичної експертизи встановлено, що на трупі ОСОБА_12 виявлено ушкодження: а) численні, переважно проникаючі, поранення передньої поверхні шиї, підщелепної і надключичних ділянок (близько 20) та передньої поверхні грудної клітки справа (9) і зліва (7) з ушкодженням по ходу ранових каналів м`яких тканин, хрящової і кісткової частин ребер, грудини, судин, у тому числі, внутрішньої яремної вени справи, щитоподібної залози, гортані, трахеї, стравоходу і легенів, крововиливи в плевральні порожнини; б) лінійний перелом склепіння і основи черепа (ліва скронева кістка), перелом суглобового відростку нижньої щелепи зліва, крововиливи під оболонки і забій головного мозку, розповсюджені синці на шкірі і крововиливи у м`які тканини обличчя, волосистої частини голови та вушних раковин, крововиливи в слизову оболонку порожнини рота, забиті рани лівої внутрішньої раковини і верхівки підборіддя; в) рани з ознаками різаних і численні подряпини вушної раковини і завушної ділянки справа, садна і подряпини передньої поверхні шиї; г) дрібні синці і садна правої верхньої та обох нижніх кінцівок. Ушкодження, перелічені в п.п. 1 а, б висновку мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень у живих осіб, як небезпечні для життя на час заподіяння. Подряпини на тілі та численні ранки в ділянці правої вушної раковини утворились від дії гострих предметів (предмету), що діяли як ріжучі (ріжучий). Множинні поранення шиї і грудної клітки спричинені колюче-ріжучим предметом (предметами) типу клинка ножа, що мав п-подібний обух товщиною близько 0,1 см та лезо, найбільша ширина клинка травмую чого предмету на рівні занурення в шкіру до 1,2-1,4 см.. Інші ушкодження утворились від дії тупих предметів, індивідуальні особливості яких не відобразились. Смерть потерпілої знаходиться в прямому причинному зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями. Причиною смерті ОСОБА_12 явились множинні проникаючі колото-різані поранення шиї та грудної клітки з ушкодженням кровоносних судин і внутрішніх органів, що супроводжувалось гострою крововтратою. Ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми з переломом склепіння і основи черепа, забоєм головного мозку, явились сприяючим настанню смерті. Виявлені ушкодження мають прижиттєвий характер. Місцями прикладання травмуючої сили явились різні поверхні голови, передня поверхня шиї і грудної клітки та кінцівки потерпілої. Ушкодження спричинені внаслідок не менш 40-разової дії гострих травмуючи предметів (що діяли як колюче-ріжучі і ріжучі) та багаторазової дії тупих предметів, визначити кількість травмуючої дії яких не представляється можливим через розповсюдженість і зливний характер синців і крововиливів у мякі тканини. Можливість здійснення потерпілою елементарних самостійних дій у ході заподіяння тілесних ушкоджень не виключається. Можливість здійснення таких дій після отримання сукупності тілесних ушкоджень та спроможність розмовляти після отримання поранень гортані і трахеї маловірогідна. Також, було встановлено, що з моменту настання смерті до проведення експертизи трупа, пройшов проміжок часу понад 48 годин. (т. 5 а.с. 10-13);
- висновку експерта № 2024 від 20.07.2015 року, відповідно до якого при проведенні судово-токсикологічної експертизи встановлено, що в крові трупа ОСОБА_12 , 1998 р.н. не виявлено метилового, етилового спиртів, а також пропілового, бутилового, алілового спиртів та їх ізомерів. (т. 5 а.с. 14);
- висновку експерта № 101-мк від 04.09.2015 року, згідно якого при проведенні судово-токсикологічної експертизи встановлено, що на клапті шкіри № 1 виявлено одне наскрізне ушкодження, яке виникло від дії одностороннє-гострого колюче-ріжучого предмету типу клинка ножа, що мав обух «П»-подібного перетину з найбільшою товщиною слідоутворюючої частини близько 0,1 см та лезо. Найбільша ширина слідоутворюючої частини клинка ранячого знаряддя на рівні занурення в рані не перевищувала 1,4 см (буз урахування направлення ліній Лангера та можливого скорочення розмірів клаптя шкіри під дією спиртово-оцтового розчину). Індивідуальні ознаки травмуючого предмету при дослідженні ушкодження на клапті шкіри не виявлені. На клапті шкіри № 2 виявлено два наскрізних ушкодження, які виникли від дії одностороннє-гострого колюче-ріжучого предмету типу клинка ножа, що мав обух «П»-подібного перетину з найбільшою товщиною слідоутворючої частини близько 0,1 см та лезо. Найбільша ширина слідоутворючої частини клинка ранячого знаряддя на рівні занурення в рані не перевищувала в ушкодженні № 1 1,2 см, в ушкодженні № 2 1,4 см (без урахування направлення ліній Лангера та можливого скорочення розмірів клаптя шкіри під дією спиртово-оцтового розчину). Індивідуальні ознаки травмуючого предмету (предметів) при дослідженні ушкоджень на клапті шкіри не виявлені. На клапті шкіри № 3 виявлено одне наскрізне ушкодження, яке виникли від дії одностороннє-гострого колюче-ріжучого предмету типу клинка ножа, що мав обух «П»-подібного перетину з найбільшою товщиною слідоутворючої частини близько 0,1 см та лезо. Найбільша ширина слідоутворючої частини клинка ранячого знаряддя на рівні занурення в рані не перевищувала 1,3 см (без урахування направлення ліній Лангера та можливого скорочення розмірів клаптя шкіри під дією спиртово-оцтового розчину). Індивідуальні ознаки травмую чого предмету (предметів) при дослідженні ушкоджень на клапті шкіри не виявлені. Можливість виникнення виявлених ушкоджень на клаптях шкіри від дії одного предмету не виключається. На клаптях шкіри, переважно по краях на стінках, у вигляді аморфних глибок, а також у ділянках осадження клаптя шкіри № 1, виявлено металізацію сполуками заліза. (т. 5 а.с. 16-18);
- висновку експерта № 152 від 28.09.2015 року, згідно якого при проведенні судово-цитологічної експертизи встановлено, що мікросліди крові, що знайдені в піднігтьовому вмісті рук ОСОБА_9 могли походити від особи (осіб), в крові якої (яких) знаходиться антиген Н ізосерологічної системи АВ0, що не виключає можливості її походження від потерпілої ОСОБА_12 (т. 5 а.с. 21-25);
- висновку експерта № 153 від 25.09.2015 року, відповідно до якого при проведенні судово-цитологічної експертизи встановлено, що при дослідженні складного ножа кров та клітинні елементи біологічного походження не знайдені. (т. 5 а.с. 30-32);
- висновку спеціаліста щодо вартості викраденого майна, згідно якого дійсна ринкова вартість планшету «Lenovo Idea TabS6090-H», який знаходився у використанні станом на 04.07.2015 року становить 4 000 грн., а ринкова вартість фотоапарату марк «Nikon Coolpix I 830», який знаходився у використанні станом на 04.07.2015 року 5 000 грн.,
- іншими матеріалами кримінального провадження.

Таким чином, на думку колегії суддів зазначений комплекс доказів підтверджує, що суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих йому злочинів.

Судом першої інстанції всебічно, повно та неупереджено досліджено всі обставини кримінального провадження, надано оцінку кожному доказу з точки зору належності, допустимості та достовірності, в сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку.

Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_10 про те, що суд безпідставно поклав у основу вироку речі, вилучені під час огляду місця події від 05.07.2015 року, протокол якого визнав недопустимим доказом, колегія суддів вважає необґрунтованими.
Так, судом правомірно встановлено, що процесуальні дії по збиранню доказів проведені з дотриманням порядку і на підставах, передбачених процесуальним законом з дотриманням загальних засад кримінального провадження, які гарантують права і свободи людини та громадянина. При цьому, суд врахував, що ОСОБА_9 як під час його допиту, так і при дослідженні доказів визнав фактичні обставини вчинення ним вбивства потерпілої та не оспорював їх. Підтверджував, що дійсно 03.07.2015 року близько 04:00 години під час вчинення вбивства ОСОБА_12 він був одягнутий у штани чорного кольору, футболку чорного кольору, та кросівки, які добровільно видав під час огляду його кімнати 05.07.2015 року працівникам поліції. При цьому, не заперечував факт того, що на вказаному одязі можуть міститися сліди крові ОСОБА_12 , а також й те, що на місці скоєння вбивства, за адресою: АДРЕСА_2 , могли залишитись сліди його кросівок, у які він був одягнутий. У судовому засіданні обвинувачений не заперечував щодо належності та допустимості вказаних речових доказів, які були безпосередньо досліджені в судовому засіданні, а також не оспорював висновки проведених під час досудового розслідування експертиз.
З указаним висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується, вважає його правильним та законним.
Такими, що не можуть вплинути на законність оскаржуваного вироку, колегія суддів вважає й доводи апеляційної скарги захисника про те, що суд відмовив у огляді ножа та у виклику експерта, який проводив експертизу тілесних ушкоджень.
Так, обвинувачений ОСОБА_9 у судовому засіданні визнавав фактичні обставини вчинення ним вбивства потерпілої. Стверджував, що при цьому використовував ніж, який йому дав напередодні ОСОБА_26 . Не оспорював він і висновки проведених під час досудового розслідування експертиз.

З цих же підстав, необґрунтованими колегія суддів вважає й посилання апеляційної скарги захисника на те, що суд неправомірно визнав речовим доказом DVD-R диск, наданий стороною потерпілих.

Не знайшли свого підтвердження й твердження апеляційної скарги про те, що суд залишив поза увагою неточності протоколу слідчого експерименту від 05.07.2015 року.
Зі змісту оскаржуваного вироку вбачається, що судом досліджено протокол проведення слідчого експерименту від 05.07.2015 року, у тому числі й переглянуто диск з його відеозаписом, і будь-яких обставин, які б суперечили показанням обвинуваченого не встановлено.

Також, на думку колегії суддів під час апеляційного розгляду не знайшли свого підтвердження і доводи апеляційних скарг захисників з приводу невідповідності призначеного судом покарання особі обвинуваченого.

Згідно ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані проособу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Санкцією ч.2 ст. 115 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі.

Відповідно до ст. 64 КК України довічне позбавлення волі встановлюється за вчинення особливо тяжких злочинів і застосовується лише у випадках, спеціально передбачених КК, якщо суд не вважає за можливе застосувати позбавлення волі на певний строк.

Як вбачається з оскаржуваного вироку, при визначенні ОСОБА_9 виду та розміру покарання, суд першої інстанції, відповідно до вимог ст. 65 КК України врахував характер та ступінь тяжкості скоєного, те, що один зі вчинених злочинів, відповідно до ст. 12 КК України, є особливо тяжким, дані про особу засудженого, який будучи раніше судимим та звільненим від відбування покарання з іспитовим строком, на шлях виправлення не став та вчинив нові умисні злочини, суспільно-корисною працею не займався, за місцем проживання характеризувався негативно.

Крім того, суд першої інстанції врахував особливості даного конкретного злочину і обставини його вчинення, а саме кількість, характер та локалізацію тілесних ушкоджень завданих обвинуваченим у життєво важливі органи потерпілої, раптово виниклий умисел на вчинення цього особливо тяжкого злочину і малозначний привід для цього, та прийшов до обґрунтованого висновку, що ОСОБА_9 хоча й визнавав свою провину у пред`явленому йому обвинуваченні та давав показання щодо обставин вчинення злочину, але щиро не розкаявся, оскільки його зухвала поведінка в судовому засіданні при допиті стороною обвинувачення, потерпілими, судом, не свідчила про критичну оцінку засудженим вчинених ним злочинів та жалю з приводу вчиненого.

Таким чином, врахувавши дані про особу ОСОБА_9 у поєднанні із тяжкістю вчинених злочинів, особливостей вчиненого умисного вбивства неповнолітньої ОСОБА_12 , поведінку ОСОБА_9 у момент та після вчинення вбивства ОСОБА_12 , а саме особливу жорстокість, через малозначний привід, ще й крадіжки належного їй майна та його подальший збут, введення в оману батьків вбитої щодо її місцезнаходження, відсутність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_9 рецидив злочинів, вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, а також вчинення злочину щодо особи, що перебуває в безпорадному стані, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що ОСОБА_9 становить особливу небезпеку для суспільства і обрав йому покарання у виді довічного позбавлення волі.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції правильно встановив, що ОСОБА_9 , будучи молодою, фізично здоровою, працездатною людиною, не вважаючи життя людини найвищою цінністю, жорстоко та безжально, шляхом нанесення численних ножових поранень, холоднокровно вбив раніше знайому йому неповнолітню потерпілу, яка перебувала із ним у дружніх відносинах, не створювала для нього ніякої небезпеки, не чинила щодо нього протиправних дій та опору, перебувала у безпорадному стані. Вбиваючи потерпілу, ОСОБА_9 діяв зухвало, на ґрунті раптової образи, через малозначний привід, а після жорстокого вбивства, ще й заволодів майном потерпілої, чим поставив її життя нижче від своїх бажань, нехтуючи загальнолюдськими цінностями.

Крім того, судом правильно враховано, що ОСОБА_9 вчинив два умисні злочини, один з яких є особливо тяжким насильницьким злочином проти життя неповнолітньої особи, яка до того ж перебувала у безпорадному стані, протягом іспитового строку за раніше вчинені умисні злочини проти власності, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення та стійку злочинну поведінку.

Враховуючи наведене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_9 є особливо небезпечним для суспільства, та будь-який інший вид покарання, окрім довічного позбавлення волі, не забезпечить мету покарання у виді виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення нових злочинів.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування вироку, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про законність, обґрунтованість та вмотивованість ухваленого судом вироку щодо ОСОБА_9 , а також про безпідставність доводів апеляційних скарг захисників.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,
У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги захисників ОСОБА_9 ОСОБА_10 і ОСОБА_11 залишити без задоволення.

Вирок Ірпінського міського суду Київської області від 08 серпня 2017 року щодо ОСОБА_9 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

СУДДІ:

_________________ ________________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3