Справа № 460/5025/18
Провадження №1-кп/460/403/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.05.2019м.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря с/з ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Яворові обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001058 від 01.09.2018 року про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новояворівська Яворівського району Львівської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

в с т а н о в и в :
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_5 30.08.2018 року, близько 19 год, перебуваючи неподалік гаражного кооперативу, що в м. Новояворівську Яворівського району Львівської області, знайшов два паперових згортки, наповнених подрібненою висушеною речовиною зеленого кольору невідомого походження та залишив їх для власного вживання без мети збуту. В подальшому, близько 03 год 01.09.2018 року, проходячи біля будинку № 10 на вул. С.Стрільців, що в м. Новояворівську Яворівського району Львівської області ОСОБА_5 , незаконно зберігаючи при собі два паперові згортки, наповнені подрібненою висушеною речовиною зеленого кольору невідомого походження без мети збуту, був зупинений працівниками поліції, де в ході поверхневого огляду добровільно видав два паперові згортки, наповнені подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору, які містять тетрагідроканнабінол і є канабісом (марихуаною), який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Маса канабісу в перерахунку на висушену речовину становить 5,87 грам. Дану речовину ОСОБА_5 зберігав в лівій кишені куртки з метою власного вживання, без мети збуту.

В ході досудового розслідування між заступником начальника Яворівського відділу Городоцької місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_5 , з участю захисника ОСОБА_7 було укладено угоду про визнання винуватості від 25 жовтня 2018 року, яка знаходиться у матеріалах кримінального провадження, згідно якої сторони домовилися про те, що ОСОБА_5 беззастережно визнає свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України. Сторони погоджуються на призначення підозрюваному ОСОБА_5 покарання за ч.1 ст. 309 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень. В угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки невиконання угоди.

В підготовчому судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив дану угоду затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_5 узгоджене в угоді покарання.

В підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_4 просив дану угоду затвердити і призначити ОСОБА_5 узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні також просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену міру покарання, при цьому пояснив, що повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України в обсязі обвинувачення, реально може виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.

Враховуючи викладене, суд, заслухавши думку прокурора, захисника, обвинуваченого, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, дійшов висновку про доцільність затвердження угоди про визнання винуватості.

Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 472 КПК України, вимогам закону України про кримінальну відповідальність за ч.1 ст. 309 КК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженого покарання.

Шляхом вивчення документів кримінального провадження, опитування сторін, суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч.6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого. При цьому, судом з`ясовано в обвинуваченого та встановлено, що він зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Окрім цього, обвинуваченому роз`яснено частини 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, положення яких йому зрозумілі, ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 КПК України, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу. Наслідки невиконання угоди обвинуваченому зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачений не заперечив проти затвердження угоди.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 309 КК України, оскільки він вчинив незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Перевіряючи покарання, узгоджене сторонами угоди, на відповідність вимогам КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу, який раніше не притягався до кримінальної відповідальності, щире каяття у вчиненому, активне сприяння у розкритті злочину, як обставини, які пом`якшують покарання, а тому за наявності вказаних обставин суд вважає за можливе призначення узгодженого покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про доцільність затвердження угоди про визнання винуватості.

Долю речових доказів по справі належить вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Питання щодо процесуальних витрат вирішити у відповідності до ст. 124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 373, 374, 475 КПК України, суд

у х в а л и в :
Затвердити угоду про визнання винуватості від 25.10 2018 року, укладену між заступником начальника Яворівського відділу Городоцької місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_5 , з участю захисника ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001058 від 01.09.2018 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Речовий доказ у кримінальному провадженні полімерний пакет "Експертна служба" № 3785231, в якому два паперові згортки з речовиною рослинного походження, який зберігається в камері зберігання Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області - знищити.

Стягнути з ОСОБА_5 в користь держави 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) грн. 00 коп. витрат за проведення експертизи Львівським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Яворівський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, а саме:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником - виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором - з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1