Провадження № 11-сс/4820/163/19
Справа № 686/4959/19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія : на ухвалу слідчого судді Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі :

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_7 ,

третьої особи ОСОБА_8 ,

її представника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому та в режимі відеоконференції з приміщення Рівненського міського суду апеляційну скаргу ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 лютого 2019 року,

у с т а н о в и л а :
Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 26 лютого 2019 року задоволено клопотання слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань в м. Хмельницькому та накладено арешт на майно, вилучене 24 лютого 2019 року в ході проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 22 лютого 2019 року за місцем проживання ОСОБА_10 житлового будинку АДРЕСА_1 , а саме: грошові кошти в сумі 1 000 доларів США, 19 000 грн., 300 Євро, мобільний телефон марки «LENOVO VIBE» НОМЕР_1 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_8 просила ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно та поновити строк на апеляційне оскарження.

В обґрунтування вказувала, що ухвала слідчого судді прийнята без урахування усіх обставин справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначала, що про винесення оскаржуваної ухвали слідчого судді вона дізналась лише 20 березня 2019 року з постанови слідчого про відмову в задоволенні її клопотання про повернення вилученого майна, а тому вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений нею з поважних причин.

Стверджувала, що, оскільки ні їй, ні її чоловіку ОСОБА_10 не було оголошено підозру в цьому кримінальному провадженні, і вони не є особами, які несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, майно вилучене в їх будинку без достатніх правових підстав усупереч вимогам ст.ст.276-279 КПК України та підлягає поверненню.

На переконання апелянта, вилучене майно не є предметом чи знаряддям злочину, оскільки в ухвалі слідчого судді про це не зазначено.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду з викладом змісту оскарженого судового рішення та доводів апеляційної скарги; пояснення третьої особи ОСОБА_8 та її представника адвоката ОСОБА_9 на підтримання доводів апеляційної скарги про скасування ухвали слідчого судді; прокурора ОСОБА_6 та слідчого ОСОБА_7 , який у складі групи слідчих проводить досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, про залишення апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку накладення арешту з метою забезпечення збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на викладене, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст.94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідно до ч.2 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється кримінальне провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Виходячи з цих положень Закону, слідчий суддя обґрунтовано розглянув клопотання слідчого у відсутності третьої особи ОСОБА_8 . Тому колегія суддів не вбачає в цьому жодних процесуальних порушень.
Водночас, оскільки розгляд клопотання було проведено у відсутності третьої особи ОСОБА_8 , про його результати вона об`єктивно дізналась лише 20 березня 2019 року, то слід визнати, що строк на апеляційне оскарження пропущений нею з поважних причин, а тому підлягає поновленню.
Як установлено досудовим розслідуванням, полковник ОСОБА_11 , будучи службовою особою, перебуваючи на посаді командира військової частини НОМЕР_2 , будучи начальником загальновійськового полігону, порушуючи нормативні акти та обмеження, встановлені Законом України «Про запобігання корупції», з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, упродовж 2018-2019 р.р. вчинив корупційний злочин, передбачений ч.3 ст.368 КК України, що полягав у вимозі та одержанні неправомірної вигоди для себе з використанням наданого йому службового становища.

Цей злочин зареєстровано в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 05 лютого 2019 року за №0000078 та 25 лютого 2019 року ОСОБА_11 повідомлено про підозру.

На підставі ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 22 лютого 2019 року здійснено обшук 24 лютого 2019 року за місцем проживання ОСОБА_10 , а саме житлового будинку АДРЕСА_1 та наявних за цією адресою господарсько-побутових та інших споруд з метою відшукання і вилучення грошових коштів у сумі 3 000 доларів США, що передані 08 грудня 2018 року як неправомірна вигода, зокрема, й інших грошових коштів та матеріальних цінностей, здобутих незаконним шляхом та ін. документів та засобів зв`язку, внаслідок чого виявлено і вилучено грошові кошти в сумі 1000 доларів США, 19 000 грн., 300 Євро, мобільний телефон марки «LENOVO VIBE» НОМЕР_1 .

25 лютого 2019 року постановою слідчого ОСОБА_12 зазначені грошові кошти та мобільний телефон визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0000078, бо вони є матеріальними об`єктами, знаряддям вчинення злочину і зберегли на собі його сліди.

Задовольняючи клопотання слідчого про арешт майна, що належить ОСОБА_8 , суд виходив з того, що слідчий довів необхідність такого арешту, а також те, що арешт майна необхідний для його збереження як речових доказів і потреби виконання процесуальних дій з проведення низки експертиз.

Такий висновок суду є обґрунтованим і відповідає дійсним обставинам провадження.

На переконання колегії суддів, слідчий надав достатні і належні докази тих обставин, на які послався у клопотанні, а слідчий суддя відповідно до ст.94 КПК України належним чином оцінив їх з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення.
Доводи апеляційної скарги цих висновків слідчого судді не спростовують.
Отже, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст.407, 418, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:
Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 26 лютого 2019 року про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні №0000078 залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно:
Суддя Хмельницького
апеляційного суду ОСОБА_2