УХВАЛА
(про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою)
Справа № 348/2639/17
Провадження № 1-кп/348/62/19

04 березня 2019 року м. Надвірна
Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого-судді: ОСОБА_1

секретаря: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Надвірна в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000664 за обвинувальним актом від 20.12.2017 р. про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.309, ч.2 ст.310, ч.1 ст.263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Надвірнянського районного суду знаходиться кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.309, ч.2 ст.310, ч.1 ст.263 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 утримується під вартою в ДП «Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)» Міністерства юстиції України.

В судовому засіданні від прокурора поступило клопотання про доцільність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 з огляду на те, що і надалі є обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник в судовому засіданні не заперечили стосовно задоволення клопотання про продовження йому строку тримання під вартою.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, проаналізувавши наявні матеріали кримінального провадження, суд вважає, що обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою належить ще продовжити на строк до 60 днів з таких підстав.

Згідно із положеннями ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Статтею 331 КПК України визначено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 11.01.2019 року ОСОБА_4 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 04.03.2019 року.

Приймаючи рішення про можливість продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд приймає до уваги, що відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Преценденте право Конвенції розробило чотири базових прийнятних підстави для відмови у звільненні особи з під варти:

-ризик, що особа, якій пред`явлено обвинувачення не з`явиться на суді /дело Stogmuller против Austria/;

-ризик, що особа, якій пред`явлено обвинувачення у випадку звільнення прийме дії, направлені на перешкоджання віправленню правосуддя /дело Stogmuller против Austria/;

-ризик, що особа, якій пред`явлено обвинувачення, здійснить подальші правопорушення /дело Matznetter против Austria/;

-ризик, що особа порушить громадський порядок /дело Letellier против France/.

Тримання під вартою може бути виправдано в тому випадку, якщо існують конкретні ознаки того, що це дійсно вимагається виходячи з інтересів суспільства, які, незважаючи на презумпцію невиновності, переважують правило поваги особистої свободи /дело W. против Switzerland, судебное решение от 26 января 1993 года § 30/.
Ризики, які були підставою для обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не відпали.

Так, ризик переховування підтверджується тим, що обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 310, ч. 1 ст. 263 КК України, найтяжчий з яких відноситься до категорії тяжких злочинів та передбачає покарання виключно у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, а тому усвідомлюючи можливість призначення відносно нього такого покарання, обвинувачений буде намагатись ухилитись від кримінальної відповідальності. Крім того, ОСОБА_4 офіційно не працює, немає постійного джерела прибутку. Вказані обставини в сукупності свідчать про те, що опинившись на волі він зможе ухилятись від суду та не виконувати процесуальні рішення.
Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення підтверджується тим, що обстановка, час місце та спосіб вчинення злочинів вказують на свідоме нехтування обвинуваченим ОСОБА_4 вимог законодавства та моральних засад суспільства.

Ризик незаконного впливу на свідків по даному кримінальному провадженні підтверджується тим, що обвинуваченому ОСОБА_4 відомі їх особи.
Наведені обставини переконують, що заявлені ризики та суспільна небезпека особи обвинуваченого не зменшилась та виправдовують продовження тримання його під вартою. Відсутні належні об`єктивні і допустимі докази про зменшення або відсутність ризиків передбачених у пунктах 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Інші, більш м`які запобіжні заходи, не попередить існуючих ризиків та не забезпечать виконання обов`язків, покладених на обвинуваченого, а тому суд дійшов висновку, що підстав для зміни застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід немає.

Враховуючи вище викладене, а такожте, що судовий розгляд кримінального провадження не завершено, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчиняти інші злочини, та обставини справи, суд прийшодить до висновку про задоволення клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 .

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.177-178, 314-317, 369 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 задовільнити.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 15 год. 30 хв. 02 травня 2019 року, що є не більше, ніж шістдесят днів з дати прийняття попередньої ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 здійснювати в ДП «Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)» Міністерства юстиції України.
Копію ухвали вручити обвинуваченому та прокурору і направити начальнику ДП «Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)» Міністерства юстиції України для виконання.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1