Справа №-613/821/18 Провадження №-1-кп/613/158/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 грудня 2018 року м. Богодухів
Богодухівський районний суд Харківської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Богодухові кримінальне провадження №0000225 від 4 травня 2018 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Лозова Богодухівського району Харківської області, українки, громадянки України, з базовою загально-середньою освітою, яка не працює, заміжньої, є матір`ю чотирьох малолітніх дітей, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України не судимої,-

за ч.1 ст.185 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 4 травня 2018 року близько 15 год. 50 хв., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливу мету наживи, знаходячись поблизу домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , скориставшись тим, що її подальші дії ніким помічені не будуть, шляхом вільного доступу, скоїла крадіжку автомобільного насосу марки «Штурмовик АС-50», б/в, вартістю 390 грн. 45 коп., який знаходився на лавці поблизу вказаного домоволодіння, що належить ОСОБА_5 , після чого з місця пригоди зникла, а викраденим розпорядилася на власний розсуд, чим спричинила останньому матеріальну шкоду на вказану суму.
Допитана в судовому засіданні ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України визнала повністю, щиро розкаялася, пояснила, що вона 4 травня цього року скоїла крадіжку автомобільного насосу, який лежав неподалік від будинку АДРЕСА_3 , на лавці. Мала намір його продати, але їй цього не вдалося. Погодилася із маркою та вартістю викраденого насосу. Підтвердила, що події відбувалися саме так, як вказано в обвинувальному акті.
Потерпілий в судове засідання не з`явився, надав заяву з проханням слухати справу за його відсутності. Зазначив, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченої не має, не заперечує проти розгляду справи у порядку передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, уточнив, що наслідки розгляду справи згідно даної статті йому відомі та зрозумілі. Стосовно міри покарання обвинуваченій повністю поклався на думку суду.
Під час судового розгляду судом було визнано недоцільним дослідження усіх доказів у справі стосовно фактичних обставин справи, викладених у обвинувальному акті, оскільки вони ніким не оспорюються, обвинуваченою ОСОБА_4 повністю визнається вина та фактичні обставини справи, а сторони кримінального провадження не заперечували проти розгляду справи в порядку ч.3 ст.349 КПК України. При цьому суд з`ясував, що учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих фактичних обставин справи, переконався у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
Суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 в таємному викраденні чужого майна (крадіжці) і кваліфікує її дії за ст.185 ч.1 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного нею злочину, характеристику її особистості, яка полягає в тому, що вона в силу ст.89 КК України не судима, не працює, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, завдану матеріальну шкоду відшкодовано. Відповідно до змісту висновку за досудовою доповіддю органу пробації, останній вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк.
Обставинами, які пом`якшують покарання для підсудної, суд визнає її щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання для підсудної, судом не встановлено.
З урахуванням викладеного вище, суд вважає за необхідне обрати підсудній ОСОБА_4 покарання за ст.185 ч.1 КК України у виді позбавлення волі, застосувати ст.75 КК України, звільнити її від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку та обов`язків, передбачених ст.76 ч.1 КК України. При цьому судом враховано положення п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", де зазначено, що "призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів".
Зважаючи на викладене вище суд вважає, що визначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення засудженої, попередження нових злочинів.
Обговорюючи питання про відшкодування судових витрат, які складаються з витрат на проведення судово-товарознавчої експертизи, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати в сумі 715 гривень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Долю речового доказу суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винною в скоєні злочину, передбаченого ст.185 ч.1 КК України і призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік.

На підставі ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Речовий доказ по справі: автомобільний компресор марки «Штурмовик АС-50», який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_5 - залишити власнику.
Стягнути з ОСОБА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , в доход держави, судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 715 (сімсот п"ятнадцять) гривень.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Богодухівський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченій.
Суддя