Справа № 515/2018/18
Провадження № 1-кп/492/193/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2018 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

обвинувачених: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщені суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000356 від 17.10.2018 року відносно:

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Широке Білгород-Дністровського району Одеської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, перебуваючого у фактичних шлюбних відносинах, маючого на утриманні одну малолітню дитину, працюючого за наймом, раніше судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , до затримання проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Татарбунари Одеської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 органами досудового розслідування обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, щодо якого ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області від 22.10.2018 року, обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк якого спливає 20 грудня 2018 року.

ОСОБА_7 органами досудового розслідування обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, щодо якого ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області від 22.10.2018 року, обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту, строк якого спливає 20 грудня 2018 року.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив призначити справу до судового розгляду та звернувся до суду з клопотанням про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб, посилаючись на те, що раніше доведені ризики не знизились і не відпали, а саме: обвинувачений характеризується за місцем проживання негативно, раніше судимий, вчинив нове кримінальне правопорушення, маючи непогашену судимість за попереднім вироком суду, може переховуватися від суду, так як скоїв умисне, кримінальне правопорушення, яке відносяться до категорії тяжких, за яке передбачено покарання у виді позбавленні волі на строк від 7 до 10 років при непогашеній судимості, зареєстрований в с.Широке Білгород-Дністровського району Одеської області, але проживає в с.Тузли Татарбунарського району Одеської області, може незаконно впливати на свідків та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки знайомий з ними та деякий час проживав з ними в одному селі, не працює та не має постійного джерела доходів, схильний до вчинення кримінальних правопорушень, та може продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення, а також знищити, сховати або спотворити речові докази, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, та враховуючи те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам. Також прокурор звернувся до суду з клопотанням про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, посилаючись на те, що раніше доведені ризики не знизились і не відпали, а саме: ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду залишивши межі країни, так як скоїв кримінальне правопорушення, яке відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості; може продовжувати вчинювати інші кримінальні правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки являється знайомим із свідками та проживає з ними в одному населеному пункті, він раніше був засуджений за вчинення кримінального правопорушення; обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавленні волі на строк до 3 років, з метою забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також з метою запобігання спроб вчинити інше кримінальне правопорушення, прокурор просив суд клопотання задовольнити.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник - адвокат ОСОБА_4 не заперечували проти призначення справи до судового розгляду.

В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_4 просив суд обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту, посилаючись на те, що обвинувачений ОСОБА_6 має постійне місце проживання, має сім`ю, неофіційно працевлаштований, однак, належних доказів суду не надав.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_5 не заперечували проти задоволення клопотання прокурора та не заперечували проти призначення справи до судового розгляду.

В підготовче судове засідання потерпіла ОСОБА_8 , не з`явилась, звернулась до суду з заявою про проведення підготовчого судового засідання за її відсутності.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідив матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Так, під час проведення підготовчого судового засідання судом проведені наступні дії:

1) визначено дату та місце проведення судового розгляду;

2) з`ясовано, у відкритому чи закритому судовому засіданні необхідно здійснювати судовий розгляд;

3) з`ясовано питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді.

У відповідності до ч. 1 ст. 315 КПК України в підготовчому судовому засіданні суд не встановив підстав, передбачених п. п. 1 - 4 ч. 3 ст. 314 КПК України, для прийняття рішення про повернення кримінального провадження прокурору для продовження досудового розслідування, закриття провадження у справі, або направлення обвинувального акта до відповідного суду для визначення підсудності. Тому перешкоди для призначення кримінального провадження до судового розгляду відсутні.

Обставини справи не вимагають її судового розгляду у закритому судовому засіданні, справа підлягає розгляду суддею одноособово.

Згідно ч. 2 ст. 331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому Главою 18 КПК України. Вимогами ч. 3 ст. 315 КПК України визначено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Розглянувши клопотання прокурора щодо обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_9 , заслухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов висновку про те, що клопотання прокурора слід задовольнити, виходячи з наступного.

В інформаційному листі «Щодо вжиття заходів загального характеру, зумовлених порушенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які встановлені у рішенні Європейського суду з прав людини від 09 жовтня 2014 року у справі «Чанєв проти України», Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначив щодо обрання або продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою під час підготовчого провадження судам під час застосування положень ч. 3 ст. 315 КПК необхідно враховувати практику ЄСПЛ, відповідно до якої водночас із визначеннями законних випадків тримання особи під вартою та процесуальних гарантій обрання і продовження застосування таких запобіжних заходів однозначно визнається неправильним «автоматичне» продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі «Чанєв проти України» Європейський суд, серед іншого, звернув увагу на те, що новий Кримінальний процесуальний кодекс України (у редакції 2012 року), чітко та точно не врегульовує питання щодо тримання особи під вартою у період після закінчення досудового розслідування та до початку судового розгляду. Європейський суд зазначив, що частиною 3 статті 331 Кримінального процесуального кодексу передбачено, що суд першої інстанції має двомісячний строк для вирішення питання щодо продовження тримання обвинуваченого під вартою, навіть якщо вже закінчився строк дії попередньої ухвали про тримання під вартою, постановленої слідчим суддею. У зв`язку з цим, Європейський суд дійшов висновку, що чинне законодавство дозволяє продовження тримання підозрюваного під вартою без судового рішення протягом періоду тривалістю до двох місяців та констатував порушення пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою обвинуваченого, а тому суду у разі задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, згідно інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 9-3167/0/4-16 від 30 грудня 2016 року, при направленні обвинувального акта до суду запобіжний захід щодо обвинуваченого є незмінним у межах строку, визначеного ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування. Запобіжний захід, обраний або продовжений слідчим суддею на стадії досудового розслідування, може бути продовжений, змінений лише у підготовчому судовому засіданні. Щодо застосування запобіжних заходів, що обмежені терміном дії (домашній арешт, тримання під вартою тощо), визначеним ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування, судам необхідно врахувати, що обрання, продовження дії таких запобіжних заходів під час підготовчого судового засідання здійснюється за клопотанням учасників судового провадження з урахуванням вимог Глави 18 КПК України.

Відповідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно із приписом п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований окрім як до раніше судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд враховує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Зокрема, відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v.Ukraine) від 21 квітня 2011р., заява №42310/04, суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів та за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, офіційно не працевлаштований, може переховуватись від суду, тому є підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.

Відповідно до вимог ч. 4 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177 та 178 цього кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Встановлені судом ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, є реальними та виправдовують обмеження волі обвинуваченого. Застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Таким чином, з врахуванням вимог ст. 183 КПК України щодо винятковості застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з врахуванням вищенаведеного, суд на даний час розгляду справи, в судовому засіданні не вбачає підстав для зміни обвинуваченому застосованого відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою і вважає що слід обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , строком на 60 діб, у зв`язку з чим клопотання прокурора підлягає задоволенню.

За переконанням суду застосований до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою забезпечить його належну процесуальну поведінку і уникнення ризиків наведених вище, перешкоджання і завершення розгляду кримінального провадження в суді.

За станом здоров`я обвинувачений може утримуватися в закладі тимчасового обмеження волі.

Враховуючи, що обвинуваченому ОСОБА_6 висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, суд не вбачає підстав доручати органу з питань пробації скласти та надати суду досудову доповідь щодо обвинуваченого ОСОБА_6 .

Розглянувши клопотання прокурора щодо обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , заслухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов висновку про те, що клопотання прокурора слід задовольнити, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, за ознаками умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Згідно з вимогами ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу в виді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання обвинуваченого. Відповідно до ч. 6 цієї ж статті строк дії ухвали про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

З урахуванням всіх обставин справи, вагомості наявних доказів про вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 кримінального правопорушення, зважаючи на те, що останній раніше судимий, вчинив нове кримінальне правопорушення у період умовного дострокового звільнення від відбування покарання у виді обмеження волі; може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, так як скоїв кримінальне правопорушень, які відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості; схильний до вчинення кримінальних правопорушень, та може продовжувати вчинювати інші кримінальні правопорушення; може незаконно впливати на свідків та перешкоджати кримінальному покаранню іншим чином, оскільки знайомий з ними та деякий час проживав з ними в одному селі; не працює та не має постійного джерела доходів; підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавленні волі на строк до 3 років, з метою забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також з метою запобігання спроб вчинити інше кримінальне правопорушення, суд вважає необхідним застосувати стосовно нього запобіжний захід у виді домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_7 , до якого застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, вчинив новий злочин протягом невідбутої частини покарання, суд не вбачає підстав доручати органу з питань пробації скласти та надати суду досудову доповідь щодо обвинуваченого ОСОБА_7 .

Керуючись ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, ст. 29 Конституції України, главою 18, ст. ст. 181, 194, 314 - 317, 369 - 372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, в залі суду № 1 в м. Арциз Одеської області на 21 січня 2019 року о 14 годині 10 хвилин.

Справу розглядати одноособово у відкритому судовому засіданні.

В судове засідання викликати учасників судового провадження.

Клопотання прокурора Білгород Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_6 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, з 14 грудня 2018 року до 11 лютого 2019 року.

Строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 у виді тримання під вартою закінчується 11 лютого 2019 року.

Клопотання прокурора Білгород Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту - задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , обвинуваченого у вчиненні у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на 2 (два) місяці, поклавши на нього обов`язки:

-прибувати до прокурора та суду за першою вимогою;

-не відлучатися із домоволодіння АДРЕСА_3 з 22:00 годин до 06:00 годин, без дозволу прокурора або суду;

-повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місяця проживання;

-прибувати до службової особи Татарбунарського ВП Арцизького ВП ГУНП в Одеській області, на яку буде покладено контроль за поведінкою обвинуваченого, з періодичністю - кожну другу та четверту суботу кожного місяця з моменту обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Ухвала слідчого судді діє 2 (два) місяці, тобто до 14 лютого 2019 року включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, прийняте за результатами розгляду кримінального провадження.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченим та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення для виконання.

СУДДЯ
Арцизького районного суду ОСОБА_1
Одеської області