Єдиний унікальний номер 205/6451/18
У Х В А Л А

01 квітня 2019 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001864 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.125, ч.1 ст.308, ч.2 ст.307 КК України,

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.125, ч.1 ст.308, ч.2 ст.307 КК України.

В судовому засіданні прокурором ОСОБА_4 було заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , посилаючись на те, що останній за місцем проживання характеризується негативно, раніше неодноразово судимий, у зв`язку з чим вбачаються ризики вчинення останнім нових злочинів.

Захисник адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на недоведеність прокурором зазначених ризиків. Просив суд обрати відносно ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав думку свого захисника та просив суд обрати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Суд, вислухавши доводи прокурора, заслухавши думку обвинуваченого та його захисника, приходить до висновку, що клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканність.

В силу ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Згідно вимог ч.2 ст.177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Рішенням Конституційного Суду України від 23.11.2017 року№1-р/2017 визначено, що обґрунтованість застосування запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність, зокрема домашнього арешту та тримання під вартою, має піддаватися судовому контролю через певні проміжки часу, періодично об`єктивним та неупередженим судом на предмет перевірки наявності чи відсутності ризиків, за яких вказані запобіжні заходи застосовуються, у тому числі при закінченні досудового розслідування, коли деякі ризики вже можуть зникнути.

Той факт, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчинені, в тому числі і тяжкого злочину, за який законом у разі доведення вини його може бути призначено покарання до 10 років позбавлення волі, те, що він офіційно не працевлаштований, одружений, утриманців не має, раніше неодноразово судимий, що в свою чергу свідчить про схильність останнього до вчинення злочинів, згідно характеристики, що мається в матеріалах кримінального провадження, ОСОБА_3 за місцем свого проживання зарекомендував себе із незадовільної боку, веде аморальний та антигромадський спосіб життя, зловживає спиртними напоями, підтримує стосунки із особами раніше засудженими та які ведуть антигромадський спосіб життя. Також, згідно зазначеної характеристики, ОСОБА_3 перебуває на обліку осіб, які вчинили насильство у родині, що в своїй сукупності свідчить про наявність ризиків того, що обвинувачений може переховуватися від суду, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити новий злочин.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Беручи до уваги вищевикладене, суд вважає, що існують обґрунтовані підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 та на думку суду вказані вище обставини є підтвердженням того, що останній може вжити заходи, аби уникнути суду, існують обґрунтовані ризики, зазначені обставини дають обґрунтовані підстави для застосування саме такого запобіжного заходу та унеможливлюють застосування більш м`якого. Ризики, які враховувалися ОСОБА_3 при обранні йому запобіжного заходу під час досудового розслідування на теперішній час не змінилися, перебуваючи на свободі, обвинувачений може переховуватися від суду, вчинити інші злочини.
Крім того, захисником адвокатом ОСОБА_5 у судовому засіданні заявлено клопотання про зміну ОСОБА_3 правової кваліфікації злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Прокурор у судовому засіданні заперечувала проти задоволення заявленого клопотання.

Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, приходить до висновку, що заявлене клопотання захисником ОСОБА_5 подано передчасно та підлягає вирішення під час ухвалення вироку, у зв`язку з чим задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.110, 177, 182, 183, 315-317, 369, 371, 372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_5 про зміну ОСОБА_3 правової кваліфікації злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України відмовити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 24-00 години 29 травня 2019 року включно.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1