Провадження № 1-кп/243/896/2018
В И Р О К
Іменем України

20 грудня 2018 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження №0001845 від 01.09.2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел. Закриниччя Красилівського р-ну Хмельницької обл., українця, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 29.10.2009 р. та на підставі виконавчого листа № 2-5957 від 29.10.2009 р. ОСОБА_5 повинен сплачувати аліменти на утримання дітей на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, за вирахуванням тієї равної частки, що припала на дитину, яка досягла повноліття. Таким чином, починаючи з 15.11.2012 р. на утримання свого сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і до його повноліття ОСОБА_5 повинен сплачувати аліменти на користь ОСОБА_4 , у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Знаючи про необхідність сплати аліментів, ОСОБА_5 , маючи умисел на ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), ігноруючи рішення суду та ухиляючись від його виконання, не сплачував аліменти, порушуючи ст. 21, ч. 3 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України, відповідно до положень яких усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах, права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними та що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття, на обліку в Слов`янському міському центрі зайнятості не перебував, обмежень до фізичної праці та протипоказань по стану здоров`я не має,

офіційно ніде не працевлаштувався до теперішнього часу, заходів до працевлаштування не вживав, однак отримує певний дохід від тимчасових заробітків, які жодним чином не легалізував, в повному обсязі гроші на утримання дитини (аліменти) не сплачував, будь-якої іншої допомоги своєму неповнолітньому сину ОСОБА_6 не надавав, та не дивлячись на те, що ОСОБА_5 неодноразово попереджався Слов`янським міськрайонним відділом державної виконавчої служби головного територіального управлінням юстиції в Донецькій області про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати аліментів за ст. 164 КК України, рішення суду не виконував і таким чином умисно, злісно ухилився від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання неповнолітніх дітей, що призвело до виникнення заборгованості за період часу з 15 листопада 2012 р. по 13 листопада 2018 р. в сумі 44573,40 грн, що сукупно складає суму виплат більше, ніж за три місяці відповідних платежів.

Таким чином, ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, а саме в злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину визнав частково, щодо обставин вказаних в обвинувальному акті не заперечував та показав суду, що від спільного шлюбу з ОСОБА_4 має двох синів. На теперішній час шлюб між ними припинено. Згідно Рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області № 2-6768 від 29.10.2009 року та на підставі Виконавчого листа № 2-5957 від 09.11.2009 року він був зобов`язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_4 у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму на утримання дітей. Коли був офіційно працевлаштований з підприємства перераховували аліменти. Вже тривалий час він офіційно не працює. Має випадкові заробітки. Аліменти не сплачував з огляду на те, що ОСОБА_4 чинила перешкоди у спілкуванні з дітьми. Щодо існуючої заборгованості по аліментам не заперечував. Зобов`язався сплатити борг та поточні аліменти.

У скоєному щиро кається. Просить суворо не карати.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 підтвердила обставини несплати аліментів обвинуваченим, вказані в обвинувальному акті. Просила обвинуваченого суворо не карати. Додатково вказала, що обвинувачений на теперішній час почав частково сплачувати аліменти.

Свідок ОСОБА_5 надав суду пояснення в яких вказав, що обвинувачений є його батьком, вказав, що обвинувачений згідно рішення суду повинен сплачувати аліменти на утримання дітей, але цього не робив. На теперішній час у обвинуваченого існує грошова заборгованість по аліментам.

Свідок ОСОБА_7 надала суду пояснення в яких вказала, що з потерпілою та обвинуваченим знайома давно, ій відомо що обвинувачений згідно рішення суду повинен сплачувати аліменти на утримання дітей, але цього не робив. На теперішній час у обвинуваченого існує грошова заборгованість по аліментам.

Крім того, провина обвинуваченого підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме:

- Витягом з ЄРДР №0001845 від 01.09.2018 р., відповідно до якого за заявою ОСОБА_4 відносно ОСОБА_5 відкрито кримінальне провадження за ч.1 ст. 164 КК України (а.к.п. 46);

- Свідоцтвом про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з якого вбачається, що обвинувачений ОСОБА_5 є його батьком. (а.к.п. 49);

- Свідоцтвом про розірвання шлюбу від 08.12.2009 року, серія НОМЕР_1 , відповідно до якого шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 розірвано. (а.к.п. 50);

- Рішенням Слов`янського міськрайонного суду від 29.10.2009 р., відповідно до якого задоволені позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.к.п. 51 );

- Виконавчим листом № 2-5957 від 29.10.2009 року, з якого вбачається, що рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 29.10.2009 року стягнуто з ОСОБА_5 аліменти на користь ОСОБА_4 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до повноліття/ (а.к.п. 52 );

- Постановою держаного виконавця відділу ДВС Слов`янського міськрайонного управління юстиції від 16.11.2012 року, про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 2-5957 від 29.10.2009 року щодо стягнення з ОСОБА_5 аліментів по 1/3 час. на користь ОСОБА_4 (а.к.п. 53);

- ПопередженнямиВДВС Слов`янського міськрайонного управління юстиції на адресу ОСОБА_5 щодо зобов`язання сплати аліментів на утримання дітей (а.к.п.55-57);

- Довідкою - розрахунком розміру заборгованості наданим Слов`янським міськрайонним ВДВС по аліментам ОСОБА_5 від 13.11.2018 року АСВП №35238876, відповідно до якої вбачається, що заборгованість останнього по сплаті аліментів на користь ОСОБА_4 за період з 15.11.2012 року по 13.11.2018 року, включно, становить 44 573 грн. 40 коп.(а.к.п. 58);

- Попередженнями державного виконавця, довідками з центра зайнятості, з лікарень м. Слов`янська, з ПФУ м. Слов`янська, які свідчать, що ОСОБА_5 за медичною допомогою не звертався з 01.05.2011 року, пенсію за інвалідністю не отримує, не намагається працевлаштовуватися та виконувати судове рішення про стягнення аліментів (а.к.п. 69 -75);

- Відповідно до Відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно є власником земельних ділянок (а.к.п. 65-67).

Аналізуючи вищезазначені докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що вказані докази перебувають між собою у взаємозв`язку, доповнюють один одного, не суперечать між собою, тобто подія кримінального правопорушення мала місце, провина обвинуваченого повністю доведена.

Таким чином вчинене обвинуваченим ОСОБА_5 кримінальне правопорушення вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 164 КК України, тобто в злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Згідно роз`яснень п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року, «Призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів».

Суд, призначаючи ОСОБА_5 покарання, також враховує вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, що відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засуджених так і іншими особами.

Суд приймає до уваги ті обставини, що ОСОБА_5 раніше не судимий, вчинив кримінальне правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до злочину невеликої тяжкості, посередньо характеризується за місцем мешкання, на обліку в КЛПЗ «Обласна психоневрологічна лікарня м. Слов`янська» та в КЛПЗ «Міський наркологічний диспансер м. Слов`янська» не перебуває, а також те, що потерпіла не наполягає на суворій мірі покарання для обвинуваченого.
Судом також враховується досудова доповідь органу пробації відповідно до якої можливе перевиховування обвинуваченого ОСОБА_5 без ізоляції від суспільства.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає ті обставини, що останній щиро покаявся та почав сплачувати аліменти на користь потерпілої.

Про щиросердечне каяття обвинуваченого свідчить визнання ним своєї вини та критичне ставлення до скоєного.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

З огляду на вказане суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства і тому визнає необхідним та достатнім для виправлення і попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень призначення йому остаточного покарання у відповідності до санкції передбаченої за ч.1 ст. 164 КК України у вигляді громадських робіт.

Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов по не заявлено, процесуальних витрат та речових доказів по кримінальному провадженню немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-370,374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 164 ч. 1 КК України та призначити йому покарання у вигляді 100 (сто) годин громадських робіт.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту реального виконання ним покарання у виді громадських робіт.

Ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання, тягне за собою кримінальну відповідальність за ч. 2 ст. 389 КК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження відповідно до видів, передбачених ст. ст. 131, 176 КПК України, стосовно ОСОБА_5 не обиралися та не застосовувалися.

Апеляційна скарга на вирок суду подається до судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок постановлено та підписано в нарадчій кімнаті в одному екземплярі.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду ОСОБА_1