Справа № 570/4635/16-к Провадження №11-кп/802/67/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами прокурора, захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Корецького районного суду Рівненської області від 06 липня 2018 року,

В С Т А Н О В И В :

Даним вироком суду ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, громадянина України, українця, одруженого, з професійно-технічною освітою, непрацюючого, знятого з реєстрації місця проживання, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 22 грудня 1998 року Рівненським міським судом за ст.17, ч.3 ст.81, ч.1 ст.89 КК України 1960 року до трьох років позбавлення волі без конфіскації майна з відстрочкою виконання вироку на два роки до штрафу в сумі 680 грн.; 2) 29 листопада 1999 року Рівненським міським судом за ч.2 ст.140, ст.17, ч.3 ст.81, ст.ст.42,43 КК України 1960 року до 2 років 6 місяців позбавлення волі; 3) 01 лютого 2000 року Рівненським міським судом за ч.2 ст.140, ч.3 ст.42 КК України 1960 року до 4 років позбавлення волі, 23.12.2001 року від відбування покарання звільнений умовно-достроково на строк 1 рік 7 місяців 17 днів; 4) 17 грудня 2002 року Рівненським міським судом за ст.71, ч.3 ст.185 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі; 5) 07 березня 2008 року Рівненським міським судом за ч.1 ст.187 КК України до 3 років позбавлення волі; 6) 17 березня 2008 року Рівненським міським судом за ч.1 ст.187 КК України до 3 років позбавлення волі; 7) 04 травня 2011 року Рівненським міським судом за ч.3 ст.185 КК України із застосуванням ч.1 ст.69 КК України до 6 місяців арешту; 8) 12 грудня 2013 року Рівненським міським судом за ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки. На даний час утримується в Рівненському слідчому ізоляторі, що за адресою: вул.Дворецька, 116, м.Рівне, Рівненська область, засуджено за:
- ч.3 ст.185 КК України та призначено покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі;

- ч.2 ст.15, п.6, 9 ч.2 ст.115 КК України та призначено покарання у виді 10 (десяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

На підставі ч.1 ст.70 КК України покарання за сукупністю злочинів призначено шляхом часткового складання призначених покарань 11 (одинадцять) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Відповідно до ч.4 ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 12.12.2013 року та призначено остаточне покарання ОСОБА_7 12 (дванадцять) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Строк відбування покарання ухвалено рахувати з 21 червня 2016 року - з моменту його затримання в порядку ст.208 КПК України.

Відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України зараховано обвинуваченому ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення з моменту затримання, а саме - з 21 червня 2016 року по 20 червня 2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 21 червня 2017 року - один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишено тримання під вартою.

Задоволено позов КЗ «Рівненської обласної клінічної лікарні» Рівненської обласної ради. Стягнуто з ОСОБА_7 до обласного бюджету Рівненської області на рахунок Департаменту фінансів Рівненської обласної державної адміністрації кошти в сумі 9152 (дев`ять тисяч сто п`ятдесят дві) грн. 22 коп. в якості витрат на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_10 від злочину.

Частково задоволено цивільний позов ОСОБА_11 . Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_11 11455 (одинадцять тисяч чотириста п`ятдесят п`ять) грн. 10 коп. на відшкодування матеріальної шкоди. Прийнято відмову ОСОБА_11 від цивільного позову в частині стягнення моральної шкоди.

Задоволено частково цивільний позов ОСОБА_10 . Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 24086 (двадцять чотири тисячі вісімдесят шість) грн. 20 коп. на відшкодування матеріальної шкоди, 250 000 (двісті п`ятдесят тисяч) грн. на відшкодування моральної шкоди та 275 (двісті сімдесят п`ять) грн. 60 коп. на відшкодування судових витрат.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави витрати за проведення експертиз на загальну суму 16481(шістнадцять тисяч чотириста вісімдесят одна) грн. 73 коп.

У порядку ст.100 КПК України вирішено долю речових доказів.

Скасовано арешт накладений на автомобіль марки «ОПЕЛЬ МЕРІВА», державний номерний знак НОМЕР_1 та повернуто його ОСОБА_12 .

Згідно з вироком суду ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за те, що він в період часу з 19 год. 00 хв. 25.12.2015 року по 18 год. 00 хв. 27.12.2015 року, точного часу та дати не встановлено, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно з корисливих мотивів, прийшов до багатоквартирного будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , де шляхом віджиму невстановленим предметом металопластикового вікна проник всередину до квартири АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_11 , звідки таємно викрав грошові кошти в сумі 1600 грн., ноутбук марки «DellStudio 1535» вартістю 3866,67 грн., мобільний телефон марки «NokiaAsha 300» вартістю 242,54 грн., шуруповерт марки «BOSCH GSR 12V BD» вартістю 1683,92 грн., два флеш-накопичувачі (карти пам`яті) «Verallia» розмірами 4 Gb загальною вартістю 200 грн., флеш-накопичувач (карту пам`яті) «BDFindustries» розміром 4 Gb вартістю 100 грн., флеш-накопичувач (карту пам`яті) «Traxdata» розміром 4 Gb вартістю 85 грн., флеш-накопичувач (карту пам`яті) «Pql» розміром 256 Мб вартістю 20 грн., флеш-накопичувач (карту пам`яті) в корпусі синього кольору розміром 4 Gb вартістю 100 грн., картрідер «SD/MMC/RS-ММС» вартістю 10 грн., сувенірні карти «Унікальна Україна» вартістю 15 грн., 2 пляшки віскі «JAMESON» ємкістю 0,7 л загальною вартістю 992 грн., 1 пляшку коньяку «Арагвелі 5*» ємкістю 0,7 л вартістю 300 грн., 7 пляшок шампанського Київського заводу шампанських вин «Советское» ємкістю по 0,7 л вартістю однієї пляшки 57 грн., та наступні ювелірні прикраси: підвіску із золота 585° з гравіруванням масою 2,1 г вартістю 952,92 грн., підвіску у формі літери «В» із золота 585° масою 0,5 г вартістю 226,50 грн., ланцюжок із золота 585° довжиною 45 см масою 2,48 г вартістю 1125,35 грн., чотири каблучки зі срібла 925° загальною масою 40 г загальною вартістю 364,80 грн., набір із сережок та каблучки зі срібла 925° загальною масою 20 г вартістю 182,40 грн., які обернув на свою користь, чим завдав потерпілому ОСОБА_11 майнову шкоду на загальну суму 12466,10 грн.
Крім того, ОСОБА_7 приблизно об 03 год. 00 хв. 20.06.2016 року, перебуваючи на законних підставах в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться в АДРЕСА_4 , разом з продавцем даного магазину ОСОБА_10 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю уваги ОСОБА_10 , взяв на прилавку ключ до дверей алкогольного складу цього магазину, відчинив ним двері та незаконно проник до вказаного приміщення. Там, знайшовши ключ, відчинив ним сейф, і таким чином незаконно проникнувши у дане сховище, звідки таємно викрав грошові кошти в сумі 1224,40 грн., що належали фізичній особі-підприємцю ОСОБА_13 , грошові кошти в сумі 29190 грн., що належали фізичній особі-підприємцю ОСОБА_14 , та грошові кошти в сумі 28570 грн., що належали фізичній особі-підприємцю ОСОБА_15 , які обернув на свою користь, чим завдав потерпілим ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 майнову шкоду на загальну суму 58984,40 грн.
Також, ОСОБА_7 усвідомлюючи, що вчинений ним злочин, а саме крадіжка грошей із магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », може бути викритий ОСОБА_10 , разом з якою він перебував в приміщенні даного магазину в момент його вчинення, що в подальшому могло спричинити невідкладене його затримання працівниками правоохоронних органів та позбавити його можливості розпорядитись викраденими коштами, керуючись корисливим мотивом щодо бажання утримати у власності викрадені ним кошти в сумі 58984,40 грн. та використати їх на особисті потреби власні та своєї сім`ї, з метою недопущення свого викриття і приховання вчинення вказаного злочину, вирішив заподіяти смерть ОСОБА_10 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_10 , ОСОБА_7 20.06.2016 року приблизно об 05 год. 30 хв. на автомобілі марки «ОреІ Meriva», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , привіз ОСОБА_10 в поле, що розташоване на узбіччі автодороги «Бармаки-Городище М06» за 150 м у південному напрямку від вул.Ватутіна в с.Бармаки Рівненського району Рівненської області, де провів її з автомобіля на відкриту ділянку місцевості.
Після цього, діючи з корисливих мотивів та з метою приховати інший злочин - крадіжку грошей в сумі 58984,40 грн. з магазину «Сейм», усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та маючи на меті заподіяти смерть ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , використовуючи невстановлений предмет, схожий на вогнепальну зброю - бойовий пістолет, який був споряджений набоями «несмертельної дії» калібру 9 мм Р.А., умисно здійснив з нього три постріли еластичними кулями «несмертельної дії» в життєво важливу частину тіла ОСОБА_10 - в передню частину шиї, чим спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення задньо-бокової поверхні шиї зліва в ділянці кивального м`язу, яке відноситься до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, та тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення передньої поверхні шиї по середній лінії з пошкодженням трахеї, верхньої третини стравоходу, паравертебральної фасції, що ускладнилося парезом лівої половини гортані, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.
Відразу ж за цим, продовжуючи свої злочинні дії, діючи з метою протиправного заподіяння смерті ОСОБА_10 та повної реалізації свого умислу, спрямованого на це, ОСОБА_7 завдав ОСОБА_10 , яка після спричинення їй тілесних ушкоджень лежала на землі, два удари ножем в життєво важливу частину тіла - ділянку шиї, чим спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді двох проникаючих ножових поранень задньо-бокової поверхонь шиї зліва, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.
Після цього, ОСОБА_7 помилково вважаючи, що ОСОБА_10 померла внаслідок спричинених ним тілесних ушкоджень, залишив місце вчинення злочину.
Таким чином, ОСОБА_7 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_10 змогла підвестись та попросила про допомогу інших осіб.
У поданій апеляційній скарзі прокурор не оспорюючи доведеності винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 та правильності кваліфікації дій, оскаржує судове рішення з мотивів невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Вказує, що судом в повній мірі не враховано, що вчинені ОСОБА_7 злочини є умисними, характеризуються підвищеним рівнем суспільної небезпеки та направлені проти найвищої цінності суспільства та світу життя людини. Крім того обвинувачений неодноразово судимий, маючи не зняті і непогашені судимості на шлях виправлення не став та вчинив нові умисні корисливі злочини проти власності та проти життя і здоров`я людини. Судом також не в повній мірі враховано ступінь тяжкості злочину, що характеризується підвищеним рівнем та ступенем суспільної небезпеки, наслідки, які заподіяні цим злочином, та особу обвинуваченого, оскільки даний злочин вчинено з особливим цинізмом, самовпевненістю щодо дій та наслідків, протиставленням себе суспільству та іншим людям, і внутрішнім переконанням обвинуваченого у його безкарності. Крім того, із характеризуючих матеріалів провадження вбачається, що у ОСОБА_7 прослідковується злочинна самовпевненість та зухвалість його дій, що виражаються у вчиненні все нових і нових злочинів, кожен з яких стає все більш тяжким. З огляду на викладене просить вирок в частині призначеного ОСОБА_7 покарання скасувати та постановити новий, яким призначити йому покарання: за ч.3 ст.185 КК України 5 років позбавлення волі; за ч.2 ст.15 п.6, 9 ч.2 ст.15 КК України 12 років позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому майна. На підставі ч.1 ст.70 КК України призначити покарання шляхом часткового складання призначених покарань у виді позбавлення волі строком на 13 років з конфіскацією усього належного йому майна. На підставі ч.4 ст.71 КК України до призначеного ОСОБА_7 покарання, шляхом часткового приєднання покарання за невідбутим вироком, призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 15 років з конфіскацією усього належного йому майна.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_9 в поданих апеляційних скаргах вважають вирок незаконним з мотивів порушення норм матеріального та процесуального права та таким, що підлягає скасуванню. Вказують про те, що матеріали кримінального провадження не містять допустимих доказів причетності ОСОБА_7 до вчинення інкримінованих йому злочинів. Крім того, зазначають неповноту судового розгляду та про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, що є підставою для скасування оскаржуваного вироку. А тому просять вирок суду першої інстанції скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 невинуватим у вчиненні злочинів у зв`язку з недоведеністю.

Потерпіла ОСОБА_10 в судове засідання не з`явилась, подала до суду клопотання про апеляційний розгляд справи у її відсутності. Апеляційну скаргу прокурора підтримує, а скарги сторони захисту вважає безпідставними та просить відхилити.

Інші учасники кримінального провадження в судове засідання не з`явились, хоча належним чином повідомлялись про час, дату та місце розгляду справи.

Заслухавши доповідача, який доповів суть вироку та доводи поданих апеляційних скарг, пояснення сторони обвинувачення та сторони захисту, які кожен окремо підтримали свої скарги та відповідно заперечили інші, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню.
Судове рішення відповідно до положень ст.370 КПК України повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

За положеннями ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню:

1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);

2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;

3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;

4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;

5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання;

6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення .

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Згідно зі ст. 94 КПК України суд, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Вказаних вимог закону місцевим судом при ухваленні вироку дотримано.

Висновки суду про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях за обставин вказаних у вироку, стверджуються зібраними в кримінальному провадженні та належним чином перевіреними в судовому засіданні доказами, яким місцевий суд дав правильну юридичну оцінку, вірно кваліфікувавши його дії за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, поєднане із проникненням у житло, інше приміщення чи сховище, вчинене повторно, та за ч.2 ст.15 п.п.6, 9 ч.2 ст.15 КК України, як закінчений замах на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій особі з корисливих мотивів та з метою приховування іншого злочину.

При цьому посилання обвинуваченого та його захисника про недоведеність належними та допустимими доказами вини першого у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вони спростовується сукупністю наявних в матеріалах кримінального провадження доказів, які були досліджені судом першої інстанції.

Як встановлено в ході судового розгляду провадження місцевим судом, і з цим погоджується апеляційний суд, винність ОСОБА_7 у вчинених ним кримінальних правопорушеннях повністю підтверджується зібраними та дослідженими судом доказами, які колегія суддів вважає належними та допустимими в розумінні положень ст.ст.85, 86 КПК України.

Так, по епізоду вчинення крадіжки чужого майна, повторно, поєднаної із проникненням в житло, у потерпілого ОСОБА_11 за кваліфікацією - ч.3 ст.185 КК України, вина ОСОБА_7 доводиться показаннями потерпілого ОСОБА_11 , який в судовому засіданні пояснив, що 25.12.2015 року він з дружиною і дитиною поїхали до батьків дружини. Повернувшись додому 27.12.2015 року він виявив, що двері квартири відчинені, а зайшовши всередину побачив, порозкиданими усі речі. Відразу ж зателефонував до поліції та повідомив про крадіжку. З квартири зникло багато речей: золоті та срібні прикраси; ноутбук; флеш накопичувачі; шуруповерт; спиртні напої; мобільний телефон; сувеніри; картрідер та грошові кошти в сумі 1600 грн. Також, були пошкоджені пластикові вікна та москітні сітки. Сума матеріальних збитків становить 22340 грн.
Винність ОСОБА_7 у вчиненні злочину по даному епізоду також доводиться й іншими письмовими доказами, а саме:

- карткою первинного обліку інформації, яка надійшла по телефону від 27.12.2015 року та протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 27.12.2015 року, з яких вбачається, що ОСОБА_11 звернувся в поліцію з приводу викрадення невідомою особою з його квартири грошей, ноутбука марки "Део", золотих прикрас, мобільних телефонів, спиртних напоїв та шуруповерта марки "Бош" (а.с. 29-30 т.1);
- протоколом огляду місця події від 27.12.2015 року з фотознімками за участю власника квартири ОСОБА_11 та понятих ОСОБА_16 і ОСОБА_17 , згідно якого було оглянуто квартиру АДРЕСА_5 та зафіксовано крадіжку грошових коштів, ноутбука марки "Део", золотих прикрас, мобільних телефонів, спиртних напоїв, шуруповерта марки "Бош", і крім того було вилучено 8 фрагментів слідів рук, 4 фрагменти слідів рукавичок та 1 фрагмент низу взуття (а.с.31-36 т.1);
- протоколами додаткового огляду предметів від 16.08.2016 року, та від 17.08.2018 року, за участю ОСОБА_11 , відповідно до яких в кабінеті №19 Рівненського РВП Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області оглянуто: 1) вміст спеціального пакету експертної служби МВС України з № 1841235 із вмістом флеш-накопичувачів, картрідерів та планшета "Asus" в чохлі синього кольору. Дані предмети оглядалися в присутності ОСОБА_11 , який ствердив, що це саме ті предмети, які були викрадені з його квартири (а.с.37-38 т.1); 2) картонний ящик з вмістом алкогольних напоїв серед яких ОСОБА_11 впізнав віскі "JAMESON", який було викрадено з його квартири по АДРЕСА_6 в період часу з 25 по 27.12.2016 року (а.с.39т.1); 3) спеціальний пакет експертної служби МВС України №1841263 з вмістом біжутерії та прикрас різного типу, серед яких ОСОБА_11 впізнав прикраси та майно вказане в п.1-6, як такі, що були викрадені з його квартири в період часу з 25 по 27.12.2016 року (а.с.40 т.1);
- висновком судово-товарознавчої експертизи № 3.2-1011/16 від 09.09.2016 року відповідно до якої ринкова вартість: 1) ноутбука марки «Dell Studio 1535», з урахуванням часткової втрати його товарних якостей по терміну експлуатації, за умови його технічно-справного стану, станом на момент проведення експертизи, може становити - 2783,33 грн.; 2) шуруповерта марки "Bosch GSR 12V BD" з урахуванням часткової втрати його товарних якостей по терміну експлуатації, за умови його технічно-справного стану, станом на момент проведення експертизи, може становити - 1618,37 грн.; 3) мобільного телефону марки «Nokia Asha 300» з урахуванням часткової втрати його товарних якостей по терміну експлуатації, за умови його технічно-справного стану, станом на момент проведення експертизи, може становити - 241,15 грн. Ринкову вартість мобільного телефону марки «Nokia Asha 300», станом на 27.12.2015, не виявилося можливим за причиною вказаною у дослідницькій частині висновку (а.с.102-110 т.1);
- листом ломбарду ПТ "Ломбард Донкредит ТзОВ "Інтер-ріелті" і компанія" щодо здачі речей ОСОБА_7 та ОСОБА_18 , відповідно до якого вони отримували у товариства фінансовий кредит під заставу. Договорів налічувалося 36, предметами застави були ювелірні вироби різних видів (а.с.137-140 т.1);
- протоколом обшуку від 22.06.2016 року квартири АДРЕСА_7 , який проводився за участю понятих ОСОБА_19 і ОСОБА_20 , та в якій виявлено і вилучено грошові кошти, біжутерію, срібні та золоті прикраси та інші речі (а.с.192-218 т.1);
- протоколами впізнання від 22.06.2016 року, з яких вбачається, що ОСОБА_11 впізнав свої речі, які в період часу з 19 год. 25.12.2015 року по 18 год. 27.12.2015 року було викрадено невідомою особою з квартири АДРЕСА_5 , а саме: заколку для волосся у вигляді метелика; пляшку алкогольного напою - віскі "JAMESON"; коробочки для ювелірних виробів; монету в коробці та флешки (а.с.230-243 т.1);
- протоколом огляду предмета від 04.07.2016 року, відповідно до якого в службовому кабінеті №36 Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області оглянуті предмети вилучені під час обшуку в квартирі АДРЕСА_7 (а.с.6-10 т.2);
- листом з ломбарду ПТ "Ломбард Донкредит ТзОВ "Інтер-ріелті" і компанія" про здачу речей ОСОБА_18 , згідно якої вона отримувала у товариства фінансовий кредит під заставу. Договорів налічувалося 15, предметами застави були ювелірні вироби різних видів (а.с.18-19 т.2), та листом з цього ж ломбарду про здачу речей ОСОБА_21 . Договорів було 2, а предметом застави були ювелірні вироби. (а.с.21 т.2);
- постановами про передачу речових доказів до камери схову від: 12.09.2016 року, 12.09.2016 року, 12.09.2016 року, 12.09.2016 року, з квитанціями про отримання до кожної (а.с.31, 33, 36, 40 т.2);
- постановою про передачу речових доказів на відповідальне зберігання від 12.09.2016 року, з якого вбачається, що ОСОБА_11 передані викрадені у нього речі, які були вилучені по місцю проживання ОСОБА_7 (а.с.38 т.2), та розпискою ОСОБА_11 про отримання речей (а.с.39 т.2).
По усіх інших епізодах, у вчиненні крадіжок повторно, із проникненням в приміщення та/або житло, які кваліфікуються за ч.3 ст.185 КК України, та вчинення закінченого замаху на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій особі з корисливих мотивів та з метою приховування іншого злочину, яке кваліфікуються за ч.2 ст.15 п.п.6, 9 ч.2 ст.15 КК України, вина ОСОБА_7 за вказаних в обвинувальному акті та вироку суду обставин, повністю підтверджується зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_10 пояснила, що 19.06.2016 року працювала на роботі в магазині "Сейм". Наприкінці робочого дня зібравши виручку у всіх відділах магазину поклала гроші в сейф та закрила магазин. Її знайомий підвіз її до автовокзалу звідки вона пішла додому. По дорозі додому їй на телефон прийшло повідомлення від ОСОБА_7 в якому він запросив її ввечері на каву, на що остання погодилась. Коли вона вже була із ОСОБА_7 , то останній запропонував їй поїхати в магазин де вона працює аби продовжити спілкування, на що погодилась. Але оскільки ключі від магазину були в іншого продавця ОСОБА_22 , яка поживає в с.Колоденка Рівненського району, то вона спочатку подзвонивши останній, а потім поїхавши до неї на таксі, яке оплатив ОСОБА_7 , взяла у ОСОБА_22 ключі. Вподальшому вона разом з ОСОБА_7 приїхали в магазин та зайшли в середину. В магазині вони з ним розмовляли і при цьому випили дві пляшки шампанського. Потім ОСОБА_7 став її безпричинно душити, вона злякалась та пішла до туалету в якому перебувала близько 10-15 хвилин. Коли вийшла, то ОСОБА_7 просив у неї вибачення і казав, що не хотів завдати їй шкоди. Прибравши після себе вони вийшли з магазину та зачинили за собою двері. Коли сіли в автомобіль їй стало погано, запаморочувалась голова. Спочатку ОСОБА_7 їздив по вулицях, а потім виїхав на автотрасу. Через деякий час автомобіль зупинився і ОСОБА_7 запропонував їй вийти з автомобіля. Вийшовши з автомобіля вони разом пішли до якогось пагорба неподалік. Після цього він витягнув пістолет та почав вставляти його їй до рота. Вона злякавшись сказала, щоб він йшов, а вона добереться додому сама. Однак ОСОБА_7 вистрелив з пістолета і перший раз в неї не влучив, а два наступні постріли влучили їй в шию внаслідок чого вона впала і напевно втратила свідомість. Коли розплющила очі, то побачила, що над нею сидить ОСОБА_7 і дивиться на неї. При цьому замітила в його руці ніж і тихо промовила, щоб він її не вбивав, так як вона хоче жити, однак він нічого не сказавши, вдарив її ножем в шию та прокрутив його. Ударів ножем було два. Вона закрила очі та затримала дихання. Скільки вона лежала не пам`ятає, оскільки, можливо втратила свідомість. Відкривши очі, побачила, що його вже не було. Піднявшись на ноги побачила, що вся в крові. Тримаючись за шию, пішла до першого будинку. Прийшовши до якогось будинку постукала і двері відчинив чоловік. Зайшовши всередину попросила папір та ручку, оскільки розмовляти не могла, то все показувала рухами. На папері написала номери телефонів та попросила подзвонити. В будинку були ще якісь люди, вони викликали швидку і працівників поліції. Швидка забрала її у лікарню, де вона проходила курс лікування.
Потерпілі ОСОБА_13 та ОСОБА_15 підтвердили зокрема те, що з магазину в якому працювала ОСОБА_10 були викрадені грошові кошти, які були як в якості виручки, так і їх особистими.

Обставини, які повідомила потерпіла ОСОБА_10 та які викладені у вироку місцевого суду на підтвердження винуватості обвинуваченого підтверджуються також і поясненнями допитаних в суді першої інстанції свідків.

Так, свідок ОСОБА_23 показала, що 19.06.2018 року вона працювала на зміні разом з ОСОБА_10 . Закривши магазин ключі від нього вона забрала собі. Вночі 20.06.2016 року до неї зателефонувала ОСОБА_10 та повідомила, що приїде взяти ключі від магазину, так як забула якісь речі, які хоче забрати та взяти спиртне. Через деякий час ОСОБА_10 приїхала та взяла ключі. Коли вранці 20.06.2016 року прийшла на роботу в магазин, то він був зачинений. Додзвонитись до ОСОБА_10 вона не змогла, оскільки її телефон був вимкнений. Відкрила магазин ключами, які привезла інший продавець, і нічого дивного вона чи інші продавці не побачили, все було на своїх місцях. Крадіжку грошей помітила лише тоді, коли потрібно було розрахуватися за хліб. Про те, що сталося з ОСОБА_10 вона дізналась пізніше. Обвинуваченого вона знає лише, як покупця, котрий часто пив у магазині каву.
Свідки ОСОБА_24 , ОСОБА_25 та ОСОБА_26 показали, що 20.06.2016 року близько 6 год. ранку в їх будинок, який знаходиться в с.Бармаки Рівненського району, хтось постукав. Коли ОСОБА_25 відкрив двері, то побачили, що на порозі стояла дівчина, яка була в крові та трималась за горло. На папері вона написала номери телефонів і просила подзвонити. Дівчина декілька разів втрачала свідомість. Вона все показувала рухами, оскільки розмовляти не могла. Що з нею трапилось не писала. Через деякий час приїхала швидка і працівники поліції, яких вони викликали. Дівчину забрали, а працівники поліції провели огляд.
Свідок ОСОБА_27 показала, що знає обвинуваченого ОСОБА_7 з листопада 2015 року. Він був частим покупцем в магазині де вона працювала. В них виникли стосунки і ОСОБА_7 приїздив до неї в магазин щодня та відвозив її додому. Чи були стосунки в ОСОБА_7 з ОСОБА_10 їй не відомо, однак помічала, що ОСОБА_10 він подобається. 20.06.2016 року вона була вдома і спала до обідньої пори. Коли прокинулась, то побачила, що на телефоні було пропущено багато вхідних дзвінків від її колеги. Пізніше їй повідомили, що в ОСОБА_10 стріляли, магазин обікрали, а сама потерпіла знаходиться в реанімації з раною горла. Вся виручка, яка була в магазині за весь день, знаходилася в сейфі.
Свідок ОСОБА_28 показала, що працює в магазині "Сейм" в алкогольному відділі. 20.06.2016 року вона була присутня коли відкривався магазин. Нічого незвичного вона та інші продавці не побачили. Згодом виявили крадіжку грошей з сейфу та відсутність ножа, а про всі інші події вона дізналася від поліції. Вся виручка зберігалась у сейфі. Обвинуваченого особисто вона не знає, але він часто заїжджав до магазину пити каву і спілкувався з ОСОБА_29 та ОСОБА_30 .
Свідок ОСОБА_31 показала, що працює в магазині "Сейм" продавцем. Вона була присутня коли відкривали магазин 20.06.2016 року. Нічого підозрілого в магазині не було, речі були на своїх місцях. Пізніше було виявлено крадіжку грошей з сейфу. 19.06.2016 року вона була на робочому місці, наприкінці робочого дня віддала виручку старшому продавцю з алкогольного відділення і пішла додому. З ОСОБА_10 вона спілкувалася мало і про її особисте життя нічого не знала.
Свідок ОСОБА_32 показала, що її дитиною та дитиною сусідів поблизу їх будинку в трубі був знайдений мобільний телефон без сім-картки, який був вилучений працівниками поліції.
Такі показання цього свідка підтвердили неповнолітні свідки ОСОБА_33 та ОСОБА_34 , котрі і знайшли цей телефон.
Свідок ОСОБА_35 , який являється начальником УОТЗ НУНП в Рівненській області зокрема показав, що при опрацюванні файлів трафіків з"єднань, розшифровки базових станцій по лаках і сідах, а саме прив`язка їх до базової станції було встановлено, що в ніч з 26 на 27.12.2015 року з 21:26 по 06:28 год. абонент з номером НОМЕР_2 , яким користувався ОСОБА_7 перебував в зоні дії вул.П.Дорошенка (місце вчинення злочину). Точність знаходження абонента складає 400-500 метрів. Ймовірність перебування абонента вдома по вул.П.Могили дуже мала, оскільки до тієї вулиці є більш наближені базові станції. Опрацьовано також було і абонентський номер НОМЕР_3 , яким користувалася ОСОБА_10 . Було показано схему в якій надано інформацію про те в яких базових станціях перебували дані номери. Найчастіше дані абоненти перебували в зоні базової станції по АДРЕСА_8 , а саме: 19.06.2016 року з 14 год. 58 хв. по 16 год.25 хв.; 20 год.56 хв. по 22 год.28 хв. Потім дані номери перехоплено базовою станцією по вул.Київській, 10: 19.06.2016 року з 23 год.14 хв. далі перехоплює базова станція по вул.Відінській. Наступна базова станція по вул.Курчатова, 60: 20.06.2016 року з 01 год.29 хв. по 01 год 33 хв. абоненти рухались в напрямку вул. Д.Галицького. Наступна базова станція по вул.Д.Галицького 20.06.2016 року з 01 год.43 хв. по 01 год.58 хв. і потім базова станція в с.Біла Криниця по вул.Радківська, 20.06.2016 року 07 год. 24 хв. по 10 год. 41 хв. та з 12 год. 50 хв. по 15 год.35 хв.
Свідок ОСОБА_36 показала, що була присутня при обшуку автомобіля марки "Опель Меріва" як спеціаліст, вона відшукувала слідову інформацію, виявила нашарування на задньому і передньому сидінні автомобіля, який обшукувався, що то були за сліди встановлювала експертиза. При даній слідчій дії були присутні слідчий, поняті, обвинувачений та інші особи. Всі дії були зафіксовані в протоколі обшуку.
Свідки ОСОБА_19 та ОСОБА_20 зокрема показали, що були присутні в якості понятих при обшуку автомобіля, в якому були знайдені грошові кошти та пістолет, а на сидінні була кров. При обшуку були присутніми обвинувачений, слідчий, експерт та інші особи.
Крім того, вина ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинів доводиться й іншими письмовими доказами, які досліджувались судом першої інстанції, а саме:

- рапортом чергового Рівненського РВП від 20.06.2016 року, з якого вбачається, що до ГУ НП в Рівненській області 20.06.2016 року о 06.05 год. зі служби "102" надійшло повідомлення ОСОБА_37 , 1986 року народження, жителя АДРЕСА_9 , про те, що 20.06.2016 року близько 06 год. до його будинку прийшла невідома жінка з різаною раною горла та просить допомоги (а.с.119 т.2);

- протоколом огляду місця події від 20.06.2016 року в якому зафіксовано огляд території господарства за адресою: АДРЕСА_10 . В ході цього огляду встановлено, що в кімнаті, яка знаходиться за вхідними дверима на підлозі лежать паперові листи А4 в кількості 5 штук, в яких в загальному йдеться про прізвища, ім`я та по-батькові невстановлених осіб та зазначені номери мобільних телефонів. На відстані 8 метрів від крайнього кута житлового будинку та металевій ручці вхідних дверей виявлено речовину бурого кольору схожу на кров, а в напрямку виходу з господарства біля правої металевої колони на відстані близько 50 см. - слід взуття (а.с. 122-128 т.2);

- протоколом огляду місця події від 20.06.2016 року згідно якого, оглянуто частину автодороги сполученням "Бармаки-Городище", яка перетинається з об`їзною дорогою "Київ-Чоп". По ліву сторону в напрямку с.Бармаки на узбіччі виявлено: сліди протектора шини автомобіля; сліди взуття; недопалки від цигарок; сліди бурого кольору ззовні схожі на кров; пляшку з під пива "Чернігівське"; пластикову трубку для напоїв; дві металеві банки з під пива "Бермікс"; металеві гільзи; дошку з п`ятьма отворами де в двох наявні сферичні кулі та паперові серветки (а.с.129-139 т.2);

- протоколом огляду від 20.06.2016 року, відповідно до якого місцем огляду являється ординаторська кімната №1 в приміщенні Рівненської клінічної лікарні по вул.Київській м.Рівне, де на столі, на білому бинті виявлено предмети сферичної форми (кулі) темно сірого кольору. Крім того, виявлено поліетиленовий пакет в якому знаходяться босоніжки білого кольору та плаття зеленого кольору. Дані речі було вилучено (а.с.140 т.2);
- протоколом огляду предмету від 20.06.2016 року відповідно до якого оглянуто телефон марки "Lenovo А - 6000", який належить ОСОБА_23 , а саме оглянуто журнал телефонних дзвінків з 19.06.2016 року по 20.06.2016 року (а.с.147-152 т.2);
- протоколом огляду місця події від 30.08.2016 року, в якому зафіксовано огляд земельної ділянки розміром 10*10 м., що розташована в полі с.Бармаки Рівненського району (а.с.153-155 т.2);
- протоколом огляду предметів від 08.07.2016 року відповідно до якого оглянуто речі, які були виявлені під час особистого обшуку ОСОБА_7 під час його затримання 21.06.2016 року, а саме: мобільний телефон марки "Самсунг", планшет марки "Самсунг", 2 в`язки ключів, паспорт на ім`я ОСОБА_7 , картку платника податків ОСОБА_7 , барсетку, грошові кошти, посвідчення начальника служби безпеки охорони № 112 ТОВ "Ельба Інвест" на ім`я ОСОБА_7 , свідоцтво про реєстрацію т/з марки "Опель Меріва" д.н.з. НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_12 , посвідчення водія на ім`я ОСОБА_21 , довідка щодо придатності керування транспортним засобом, видана на ім`я ОСОБА_21 , чеки, пластикові картки в кількості 12 штук, інструкція по експлуатації пістолета, договір страхування майна, візитні картки в кількості 18 штук та блокнот. Дані речі було поміщено до пакетів та опечатано (а.с.156-165 т.2);
- протоколом огляду речей від 24.06.2016 року відповідно до якого оглянуто сім-карту мобільного оператора "Київстар", яка має механічні пошкодження, а саме - зігнута вдвічі (а.с.166 т.2);
- протоколом огляду речей від 28.06.2016 року, яким зафіксовано огляд одягу потерпілої ОСОБА_10 , а саме: пара жіночих босоніжок, які помірно забруднені грунтом та жіноче плаття зеленого кольору, яке забруднене спереду і ззаду - на ньому наявні плями речовини бурого кольору та грунту (а.с.168-170 т.2);
- протоколом додаткового огляду предметів від 22.08.2016 року, за яким оглянуто планшет марки "Samsung GT-N800", в якому виявлено переписку між контактами " ОСОБА_38 ", а.н. НОМЕР_4 та контактом "Кохана" а.н. НОМЕР_5 (а.с.172-176 т.2);
- протоколом додаткового огляду предметів від 17.08.2016 року, за яким оглянуто ноутбук марки "Asus F52D", серійний номер B3N0AS28516111Н, в якому виявлено переписку також між контактами а.н. та контактом а.н. (а.с.172-176 т.2);
- протоколом додаткового огляду предметів від 25.08.2016 року за участі потерпілої ОСОБА_10 . В першому пакеті наявні дві пари курток та дві пари штанів, які на дотик сухі та чисті, а в другому пакеті наявна одна куртка та штани, які на дотик вологі та чисті. ОСОБА_10 вказала, що в ніч з 19 на 20.06.2016 року в схожий одяг був одягнутий ОСОБА_7 коли намагався її вбити (а.с. 189 т.2);
- протоколом додаткового огляду від 08.09.2016 року, згідно якого ОСОБА_32 добровільно надала для огляду мобільний телефон марки "Samsung SM-J200H/DS" при цьому зазначила, що даний телефон знайшла її малолітня донька ОСОБА_33 , 2008 року народження. При вмиканні телефону на заставці встановлено фото потерпілої ОСОБА_10 . Присутня при огляді ОСОБА_10 вказала, що даний телефон в неї було викрадено в ніч на 20.06.2016 року при замаху на її вбивство вчиненого ОСОБА_7 . Раніше в цьому телефоні були наявні 2 сім-карти з абонентськими номерами: № НОМЕР_6 та № НОМЕР_3 , а також мікро сд флеш карта на 16 Гб. З даного телефону вона вела переписку в період часу з 19 на 20.06.2016 року із підозрюваним ОСОБА_7 (а.с.190 т.2);
- протоколом огляду місця події від 08.09.2016 року згідно якого, неповнолітня ОСОБА_33 показала місце, де вона разом з ОСОБА_39 знайшла мобільний телефон (а.с.191-192 т.2);
- листами, які були написані ОСОБА_10 про події, які відбулися з нею 19.06.2016 - 20.06.2016 року (а.с.199-204 т.2);
- протоколом слідчого експерименту від 26.07.2016 року за участю потерпілої ОСОБА_10 та понятих ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , в ході якого вона розповіла та показала, як відбувалися події з 19.06.2016 року по 20.06.2016 року (а.с.211-250 т.2);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.06.2016 року за участю свідка ОСОБА_42 та понятих ОСОБА_43 , ОСОБА_44 та відповідно до якого свідок ОСОБА_45 впізнав чоловіка на фото №2 - ОСОБА_7 , котрий 20.06.2016 року приблизно о 6 год. ранку приїздив на заправку і заправляв власний автомобіль (а.с.12-14 т.3);
- протоколом за результатами проведених негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж за завданням № 315т/201-2016 від 24.06.2016 року, відповідно до якого були отримані матеріали, які підтверджують причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінальних правопорушень, а саме результати телефонних розмов між ОСОБА_7 та ОСОБА_18 (а.с.69-72 т.3);
- ухвалою слідчого судді від 06.07.2016 року про дозвіл на отримання інформації від ПрАТ "Київстар" (а.с. 85-86 т.3), та протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 19.07.2016 року та опис речей, що були вилучені в ПрАТ "Київстар" від 19.07.2016 року (а.с. 85-88 т.3);
- клопотанням про тимчасовий доступ до інформації по мобільних номерах обвинуваченого ОСОБА_7 (а.с.89-90 т.3);
- ухвалою слідчого судді про дозвіл на отримання інформації від ПрАТ "Київстар" від 06.07.2016 року (а.с. 92-93 т.3);
- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 19.07.2016 року та описом речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді (а.с.94-95 т.3);
- дорученням ОТЗ на опрацювання інформації, отриманої в результаті тимчасових доступів до зв`язку мобільних номерів потерпілої, обвинуваченого та іншої особи (а.с.96 т.3);
- довідкою опрацювання отриманої інформації від 29.07.2016 року, відповідно до якої опрацьовано інформацію від оператора мобільного зв`язку ПрАТ "Київстар" про з"єднання абонентських номерів: НОМЕР_2 , НОМЕР_7 , НОМЕР_6 , НОМЕР_3 з 20.05.2016 по 20.06.2016 року (а.с. 97-105 т.3);
- висновком судово-медичної експертизи №757 від 25.07.2016 року відповідно до якого у ОСОБА_10 були виявлені такі тілесні ушкодження: проникаюче поранення передньої поверхні шиї по серединній лінії з пошкодженням трахеї, верхньої третини стравоходу, паравертебральної фасції, що ускладнилося парезом лівої половини гортані, яке зважаючи на його характер ( ... рвана рана ... навколо рани м`які тканини, шкіра темного кольору (обвуглена)...) найбільш ймовірно спричинена однією дією снаряду випущено з вогнепальної зброї; два проникаючі ножові поранення задньо-бокової поверхоні шиї зліва, які могли виникнути не менше як від двох травматичних дій ріжучого предмету і, згідно п.2.1.3. "і" "Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.95р. №6 (надалі "Правил"), такі ушкодження відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя; проникаюче вогнепальне поранення задньо-бокової поверхні шиї зліва в ділянці кивального м`язу, яке виникло від однієї дії снаряду (кулі, яка була вилучена під час ревізії рани в раневому каналі), що випущено з вогнепальної зброї, яке згідно п.2.3.3. вищевказаних судово-медичних "Правил", відноситься до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. Вказана у наданих медичних документах "рана м`яких тканин лівої скроневої ділянки" враховуючи відсутність опису її характеру (форма, розміри, стан країв, глибину тощо) не може бути піддана експертній оцінці за механізмом спричинення, травмуючим знаряддям та ступеням тяжкості. Відмічені тілесні ушкодження могли утворитися незадовго до поступлення потерпілої в лікувальний заклад, тобто не суперечать вказаному в обставинах терміну, а саме 20 червня 2016 року. Дані тілесні ушкодження могли виникнути не менше як від п`яти травматичних дій (два проникаючі вогнепальні поранення: на передньої поверхні шиї по серединній лінії та на задньо-бокової поверхні шиї зліва в ділянці кивального м`язу; два проникаючі ножові поранення задньо-бокової поверхоні шиї зліва.). Достовірно встановити напрямки пострілів та раневих каналів не має можливості через недостатність необхідних судово-медичних даних. Враховуючи локалізацію та характер ушкоджень, положення потерпілої в момент отримання тілесних ушкоджень змінювалось і могло бути будь-яким. Судово-медичних даних за послідовність нанесення тілесних ушкоджень немає. Будь-яких тілесних ушкоджень, які з судово-медичної точки зору можна було б розцінити як сліди боротьби або самооборони, на тілі потерпілої в наданих медичних документах не відмічено. Локалізація та характер ушкоджень, в сукупності, не властиві для нанесення власною рукою. Виникнення даних тілесних ушкоджень за обставин, вказаних у постанові - не виключається (а.с.116-118 т.3);
- висновком судово-медичної експертизи № 757/Д-958 від 05.09.2016 року, з якого вбачається, що судово-медичні дані встановлені при судово-медичній експертизі ОСОБА_10 , в частині механізму отримання нею тілесних ушкоджень не суперечать показам, даним потерпілою при додатковому допиті 18 липня 2016 року (".. .я відчула біль в лівій ділянці шиї, я впала на землю. ... я відкрила очі ... побачила, що ОСОБА_38 стояв наді мною з ножем в правій руці. ... Стоячи наді мною з ножем в правій руці ОСОБА_46 присів та наніс мені в область шиї спереду два удари. Удари були орієнтовані зверху вниз (я лежала на спині, а ОСОБА_46 знаходився напівприсядки праворуч від мене). ... ОСОБА_38 навмисне надавлював на рукоятку ножа зверху вниз лівою рукою та правою прокручував ніж. ...") та проведені слідчого експерименту за участю потерпілої 26 липня 2016 року ("... Перший раз я навіть і не зрозуміла, що то була куля від пістолета, бо пролетіла мимо мене, але зачепила скроню. Друга куля і третя кулі влучили мені в шию. ... я лежала вже на спині, а ОСОБА_38 стояв біля мене вже з ножем. ... Вдарив мене ножем правою рукою так, лівою притиснув, вставивши ніж в шию. То ще так два рази так вдарив.") (а.с.120-122 т.3);
- висновком судової трасологічної експертизи №1.2-759/16 від 05.09.2016 року згідно якого, фрагмент сліду протектора шини транспортного засобу, розміром 120x260мм., вилучений 20.06.2016 в ході огляду місця події, та зафіксований в гіпсовому зліпку, придатний для встановлення групової належності протектору шини транспортного засобу, яким його було залишено. Фрагмент сліду колеса транспортного засобу, вилучений 20.06.2016 в ході огляду місця події, який зафіксований в гіпсовому зліпку, залишений не протектором шин, на передній осі (переднім лівим та переднім правим колесом), а ймовірно міг бути залишений внутрішньою частиною протектора шини, на задній осі (заднім лівим та заднім правим колесом), автомобіля марки «Ореl Meriva», д.н.з. НОМЕР_1 , наданого на дослідження, або іншим протектором шин з подібними геометричними характеристиками протектору. (а.с.157-162 т.3);

- висновком трасологічної експертизи №1.2/767/16 від 09.09.2016 року згідно якої, п`ять слідів низу взуття, розмірами 84x116,5 мм, 67x135мм, 85x228мм, 75x153 мм, 73x98,3 мм, відображені на чотирьох гіпсових зліпках та вилучені 20.06.2016 в ході огляду місця події, придатні для встановлення групової належності взуття яким їх було залишено. Питання про придатність для ідентифікації можливо буде вирішити при порівняльному дослідженні з конкретними екземплярами взуття. Сліди низу взуття розмірами 67x135 мм, 73x98,3 мм, відображені на гіпсових зліпках №2 та №4 та вилучені 20.06.2016 в ході огляду місця події, в кожному випадку, були залишені не взуттям, вилученим у ОСОБА_10 ; - сліди низу взуття розмірами 84x116,5 мм, 85x228 мм, 75x153 мм, відображені на гіпсових зліпках №1, №3 та №4 та вилучені 20.06.2016 в ході огляду місця події, в кожному випадку, могли були залишені підошвою босоніжка на праву ногу, вилученого у ОСОБА_10 , або іншим взуттям з подібними геометричними характеристиками протектору (а.с.167-175 т.3);

- постановами та протоколами про відбір зразків крові та волосся для експертного дослідження у підозрюваного ОСОБА_7 та потерпілої ОСОБА_10 (а.с.176-180 т.3);
- висновком судової імунологічної експертизи №2.2-173-16 від 29.06.2016 року відповідно до якої кров ОСОБА_10 відноситься до групи В (ІІІ) з ізогемаглютиніном анти-А системи АВ0. (а.с.185-186 т.3);
- висновком судової імунологічної експертизи №2.2-172/16 від 29.06.2016 року відповідно до якої кров ОСОБА_7 відноситься до групи А (ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В системи АВ0. (а.с.192-193 т.3);
- висновком судової імунологічної експертизи №2.2-175/16 від 07.07.2016 року відповідно до якого кров потерпілої ОСОБА_10 відноситься до групи В (ІІІ) з ізогемаглютиніном анти-А системи АВ0. На поверхні плаття, наданого на експертизу, (об"єкт № 1-3) виявлено кров людини. Виявлена кров відноситься до групи В (ІІІ) з ізогемаглютиніном анти-А системи АВ0. Походження крові виявленої на поверхні наданого на експертизу плаття, від потерпілої ОСОБА_10 не виключається (а.с.206-208 т.3);
- висновком судової імунологічної експертизи №2.2-174/16 від 07.07.2016 року відповідно до якого кров потерпілої ОСОБА_10 відноситься до групи В (ІІІ) з ізогемаглютиніном анти-А системи АВ0. У наданих на експертизу об`єктах, що вилучені під час огляду місця події (об`єкти №1-4) виявлено кров людини. Виявлена кров відноситься до групи В (III) з ізогемаглютиніном анти-A системи АВ0. Походження крові у наданих на експертизу об`єктах дослідження, від потерпілої ОСОБА_10 не виключається (а.с. 213-216 т.3);
- постановою про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи від 04.07.2016 року (а.с.233-235 т.3);
- висновком судової молекулярно-генетичної експертизи № 10/300 від 04.08.2016 року, з якого вбачається, що генетичні ознаки наданого на дослідження зразка крові ОСОБА_10 (об`єкт № 1) встановлено та наведено в таблиці результатів дослідження (таблиця 1.1, додаток 1). Генетичні ознаки наданого на дослідження зразка крові ОСОБА_7 (об`єкт № 2) встановлено та наведено в таблиці результатів дослідження (таблиця 1.1, додаток 1). У слідах на наданій на дослідження вирізці тканини з водійського сидіння (об`єкт № 4) виявлено кров людини. У слідах на наданій на дослідження вирізці тканини з заднього сидіння (об`єкт № 3) крові не виявлено. Генетичні ознаки слідів крові людини на вирізці тканини з водійського сидіння (об`єкт №4) встановлено та наведено в таблиці результатів дослідження (таб.1.1. дод.1). У слідах на наданому на дослідження гумовому коврику (об`єкт №5) виявлено кров людини. Генетичні ознаки слідів крові людини на гумовому коврику (об`єкт № 5) встановлено та наведено в таблиці результатів дослідження (таблиця 1.1 додаток 1). Генетичні ознаки слідів крові людини на вирізці тканини з водійського сидіння (об`єкт №4) збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_10 (об`єкт №1) і не збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_7 (об`єкт №2). Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак слідів крові на вирізці тканини з водійського сидіння (об`єкт № 4) та зразка крові ОСОБА_10 (об`єкт № 1) складає 1,36 х 10"25. Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаному об`єкті, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 7,38 селтильйонів осіб. Походження виявленої крові (об`єкт №4) від ОСОБА_7 виключається. Генетичні ознаки слідів крові людини на гумовому коврику (об`єкт №5) збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_10 (об`єкт №1) і не збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_7 (об`єкт № 2). Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак слідів крові на гумовому коврику (об`єкт № 5) та зразка крові ОСОБА_10 (об`єкт № 1) складає 1,36 х 10"25. Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаному об`єкті, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 7,38 септильйонів осіб. Походження виявленої крові (об`єкт № 5) від ОСОБА_7 виключається (а.с. 238-250 т.3);
- висновком балістичної експертизи № 1.2-234/16 від 24.06.2016 року згідно якого, два об`єкти, які були виявлені та вилучені 20.06.2016 року в ході огляду місця події є: один об`єкт з числа наданих - є складовою частиною, а саме стріляною гільзою від пістолетного патрону спорядженого снарядом «несмертельної дії» калібру 9мм Р.А. виробництва ТОВ «Еколог» м.Київ, Україна; один об`єкт з числа наданих - є складовою частиною, а саме стріляною гільзою від пістолетного патрону спорядженого снарядом «несмертельної дії» калібру 9мм Р.А. іноземного виробництва. Об`єкт, який був виявлений та вилучений у відділенні лікарні із тіла потерпілої ОСОБА_10 - є складовою частиною, а саме еластичною кулею "несмертельної дії" від пістолетного патрона спорядженого снарядом «несмертельної дії» калібру 9мм Р.А.( а.с.5-11 т.4);

- висновком балістичної експертизи № 2.1-336/16 від 12.07.2016 року, згідно якої в складі нашарувань речовин, які наявні на внутрішніх поверхнях каналів корпусів двох гільз калібру 9 mm (маркувальні написи - «9 mm РА а ТЕРЕН-3», «9 mm Р.А. а 8S.A.-9»), виявлено продукти згоряння (пострілу) нітроцелюлозного пороху (одноосновного). В складі нашарувань речовини, яка наявна на зовнішній поверхні предмету сферичної форми сірого кольору (зовні схожий на гумову кулю від набоїв травматичної дії калібру «9 mm»), виявлено продукти згоряння (пострілу) пороху (одноосновного) (а.с.53-59 т.4);

- висновком судово-психіатричної експертизи № 216/16 від 27.07.2016 року з якого вбачається, що ОСОБА_7 на час вчинення інкримінованого діяння, психічних порушень не мав, міг усвідомлювати свої дії і керувати ними, психічними захворюваннями не страждає (а.с.73-76 т.4).

Розмір завданої злочинами шкоди доводиться письмовими доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження, і ці докази колегія суддів вважає належними та допустимими.

Крім того, винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому злочинів доводиться також і речовими доказами по справі, які оглядались судом першої інстанції та зазначені в: постановах про передачу речових доказів до камери схову від 12.09.2016 року, 12.09.2016 року, 12.09.2016 року, 12.09.2016 року з квитанціями про отримання до кожної (а.с.31, 33, 36, 40 т.2); постанові про передачу речових доказів на відповідальне зберігання від 12.09.2016 року ОСОБА_11 викрадених у нього речей, які були вилучені по місцю проживання ОСОБА_7 (а.с.38 т.2); постановах про передачу речових доказів до камери схову від 18.08.2016 року, 06.09.2016 року (а.с.83, 85, 87 т.4); постанові про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання в камеру схову від 12.09.2016 року (а.с.89 т.4); постанові про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання в камеру схову від 12.09.2016 року (а.с.91 т.4); постановах про передачу речових доказів до камери схову від 12.09.2016 року (а.с. 95, 97,99, 101, 103 т.4); постановах про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання в камеру схову від 12.09.2016 року (а.с.105, 107, 109 т.4); постановах про передачу на відповідальне зберігання від 14.09.2016 року, 22.08.2016 року, 23.09.2016 року (а.с.111, 113, 199 т.4).
Дослідивши вищевказані докази колегія суддів вважає, що ними доводяться обставини, які підлягають доказуванню в порядку ст.91 КПК України, а саме 1) події кримінальних правопорушень (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, форма вини, мотив і мета вчинення кримінальних правопорушень; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальними правопорушеннями, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

При цьому, апеляційний суд вважає, що такі докази були отримані в законний спосіб, тобто у порядку передбаченому кримінальним процесуальним законодавством.
Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано поклав вищевказані документальні та інші докази, які є послідовними та узгоджуються між собою, в основу вироку, як такі, що в своїй сукупності повно відтворюють картини подій, навівши при цьому переконливі мотиви свого рішення, що й відповідно спростовує доводи сторони захисту про відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, за вищевказаними епізодами.
З врахуванням наведеного, суд першої інстанції, оцінивши зібрані під час досудового розслідування та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, обґрунтовано дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.15 п.п.6, 9 ч.2 ст.115 КК України, повністю доведена в ході судового розгляду.

При цьому апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції вірно не взяв до уваги показання свідка ОСОБА_18 , яка являється дружиною обвинуваченого, та показання свідка ОСОБА_12 - тестя обвинуваченого, оскільки на думку колегії суддів, вони дійсно були надані суду з метою виправдання обвинуваченого та уникнення ним відповідальності за вчинені злочини.
Показання свідків ОСОБА_47 та ОСОБА_48 також правильно було відхилено судом, оскільки, як вбачається з матеріалів провадження, вони дійсно суперечать фактичним обставинам справи та зібраним доказам.
Погоджується апеляційний суд позицією місцевого суду про відсутність підстав щодо недопустимості певних доказів (протоколів огляду місця події від 20.06.2016 року (а.с.122-1128 т.2) та від 27.12.2015 року (а.с.31-36 т.1), як про це клопотала сторона захисту, оскільки як вірно зазначено в судовому рішенні, огляд місця події за адресою: АДРЕСА_9 , було проведено за добровільною згодою фактичного володільця, та в присутності власника житла і понятих, а за адресою: АДРЕСА_6 - за згодою власника житла ОСОБА_11 , в його ж присутності та присутності понятих, що відповідає положенням ч.1 ст.233 КПК України. Протоколи таких слідчих дій підписані усіма учасниками без будь-яких зауважень та містять детальний опис виявлених та вилучених слідів вчинення злочину.
Правильним також є відхилення твердження сторони захисту про визнання недопустимим доказом протоколу обшуку автомобіля марки "Опель Меріва", державний номерний знак НОМЕР_8 від 21.06.2016 року (а.с.167-181 т.1), оскільки, як вірно вказав місцевий суд, форма та його зміст відповідають вимогам ст.104-105 КПК України, при проведенні даної слідчої дії були присутні поняті, які брали участь у фіксації результатів обшуку, а вилучені під час обшуку предмети, були запаковані в спеціальні експертні пакування з відповідними номерами, на яких були здійсненні відповідні пояснювальні написи та вони були скріплені підписами учасників слідчої дії. Крім того, поняті були допитані в судовому засіданні, які підтвердили факт проведення обшуку, вилучення та фіксації слідової інформації, їхні показання узгоджуються з показаннями слідчого, який проводив обшук та з встановленими в судовому засіданні обставинами справи.
Судом першої інстанції відхилено було і посилання сторони захисту про недопустимість доказу - протоколу огляду місця події від 20.06.2016 року (а.с.129-139 т.2), так як огляд місця події та фіксація слідів злочину та доказів слідчим було проведено із дотриманням вимог кримінального процесуального закону, і з цим повністю погоджується колегія суддів апеляційного суду.
Беручи до уваги вищевикладене колегія суддів вважає, що усі доводи, як обвинуваченого, так і його захисника, викладені в поданих апеляційних скаргах та наведені в ході розгляду справи, не спростовують висновків місцевого суду та не дають жодних підстав для скасування оскаржуваного вироку.

Щодо міри призначеного обвинуваченому покарання апеляційний суд зазначає наступне.

Згідно із пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватись вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

У відповідності до вимог ст.65 КК України, суд, призначаючи покарання, повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання з тим, щоб особі за вчинений нею злочин, було призначено покарання необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів.

Дані вимоги Закону були повністю дотримані судом першої інстанції.

Так, відповідно до ст.12 КК України, злочини, які вчинив обвинувачений, зокрема передбачений ч.3 ст. 185 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, передбачений ч.2 ст.15 п.п.6, 9 ч.2 ст.115 КК України - до особливо тяжких.

Призначаючи покарання, суд першої інстанції у відповідності до вимог статей 50, 65 КК України з урахуванням тяжкості вчинених злочинів, особи обвинуваченого, який не вперше притягується до кримінальної відповідальності, має не зняті та не погашені у встановленому законом порядку судимості, його позитивну характеристику по місцю роботи, безжалісність вчинення замаху на вбивство, думку потерпілої, яка наполягала на призначенні максимального покарання для обвинуваченого, суспільного резонансу, викликаного вчиненням злочинів, відсутності обтяжуючих та пом`якшуючих покарання обставин, а також перебування на його утриманні неповнолітньої дитини, дійшов правильного висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 та попередження вчинення ним нових злочинів в даному випадку не можливе без ізоляції його від суспільства і що щодо нього слід обрати покарання у виді позбавлення волі із застосуванням за ч.ч.1, 2 ст.70 КК України принципу часткового складання призначених покарань, та на підставі ч.4 ст.71 КК України призначення остаточного покарання у виді 12 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Таким чином, усі доводи сторони обвинувачення, викладені в апеляційній скарзі та наведені в ході апеляційного розгляду щодо невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого внаслідок його м`якості, колегія суддів вважає голослівними та до уваги не приймає, оскільки вони були враховані судом першої інстанції при призначенні покарання та відповідно не спростовують висновків місцевого суду і не дають жодних підстав для скасування оскаржуваного вироку та постановлення нового, як про це просить прокурор.
Водночас, апеляційний суд приходить до висновку, що місцевим судом в повній мірі було дотримано вимог закону щодо вирішення питання по заявлених цивільних позовах.

Так, відповідно до ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Згідно із ч.1 ст.129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та оскаржуваного вироку суду, суд першої інстанції розглянув цивільні позови з дотримання вимог кримінального та цивільного законодавства.

Будь-яких порушень кримінального або кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли б перешкодити суду повно і всебічно розглянути кримінальне провадження та ухвалити законне і обґрунтоване рішення, апеляційним судом встановлено не було.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд не вбачає законних підстав для скасування оскаржуваного вироку з мотивів, наведених в апеляційних скаргах сторони обвинувачення та сторони захисту.
Водночас колегія суддів вважає, що при призначенні покарання обвинуваченому невірно було застосовано положення ч.5 ст.72 КК України.
У пункті 106 правової позиції Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року у справі № №663/537/17 зазначено, що якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону №2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону №2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч.2 ст.5 КК України не допускається.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_7 вчинив злочини до 20 червня 2017 року, а 21 червня 2016 року його було фактично затримано і з цього часу він тримається під вартою.
Разом з тим, місцевий суд застосовуючи положення ч.5 ст.72 КК України ухвалив зарахувати ОСОБА_7 до строку відбування покарання за даним вироком строк його попереднього ув`язнення з 21.06.2016 року по 20.06.2017 року виключно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 21.06.2017 року - один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, тобто застосував положення закону, які погіршують становище особи, що відповідно до ч.2 ст.5 КК України не допускається.
Враховуючи вищевикладене колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_7 , слід зарахувати строк його попереднього ув`язнення до строку відбування покарання за даним вироком за період з 21.06.2016 року до набрання вироком законної сили з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі.
Таким чином, апеляційні скарги прокурора та сторони захисту підлягають до часткового задоволення.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційні скарги прокурора, захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Корецького районного суду Рівненської області від 06 липня 2018 року щодо ОСОБА_7 змінити.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати обвинуваченому ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення з 21.06.2016 року по 14.02.2019 року включно з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення апеляційним судом, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий

Судді