№ 192/1871/18
№ 1-в/204/1440/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2018 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
представника установи ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро у дистанційному режимі відеоконференції подання начальника ДУ «Солонянська виправна колонія № 21» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

встановив

До суду надійшло подання начальника ДУ «Солонянська виправна колонія № 21» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вироком Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 07.12.2015 року. Початок строку відбування покарання 18.09.2015 року, кінець строку 27.05.2020 року. Станом на 16.11.2018 року засуджений відбув дві третини строку призначеного судом покарання.
Представник установи подання підтримав.
Засуджений просив задовольнити подання установи.
Прокурор заперечував щодо задоволення подання.
Заслухавши думку сторін, вивчивши надані матеріали, суд приходить до наступного.
Згідно положень ст. 81 КК України, до осіб, які відбувають покарання, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною працею та зразковою поведінкою довів своє виправлення, після фактичного відбуття засудженим зокрема, не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Статтею 6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання, суспільно-корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє та професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Згідно наданих матеріалів подання, ОСОБА_5 неодноразово був засуджений за вчинення злочинів проти власності, та у сфері обігу наркотичних засобів, останній раз вироком Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 07.12.2015 року, за ст.ст. 186 ч.2, 185 ч.3, 70 КК України до 5 років позбавлення волі. До засудженого неодноразово було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, але останній знову вчинив злочини. ОСОБА_5 відбув дві третини строку призначеного судом покарання. За період знаходження в установі характеризується задовільно, має заохочення, дисциплінарних стягнень не мав. Адміністрація установи вважає, що засуджений довів своє виправлення та може бути звільнений умовно-достроково від подальшого відбування покарання.
При вирішенні подання, суд виходить з того, що застосування умовно-дострокового звільнення до засудженої особи є правом, а не обов`язком суду. Факт відбуття засудженим двох третин строку покарання не є для цього достатньою правовою підставою. Позиція прокурора є категоричною, згідно наданих матеріалів безсумнівно не доведено виправлення засудженого. Суд вважає, що матеріали подання не містять достатніх доказів, які в своїй сукупності підтверджували б процес позитивних змін, які відбуваються в особистості засудженого та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Попереднє умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання, яке не сприяло відмові засудженого від вчинення злочинів, свідчить про недоцільність такого звільнення на даний час. За таких обставин, суд вважає, що подання адміністрації установи виконання покарання про умовно-дострокове звільнення засудженого задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.81 КК України, ст.ст. 371, 372, 376, 392, 537, 539 КПК України суд, -

постановив:

В задоволенні подання начальника ДУ «Солонянська виправна колонія № 21» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи діб до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1 .