Провадження № 1-кп/750/10/18
У Х В А Л А

13 листопада 2018 року м.Чернігів

Деснянський районний суд м.Чернігова у складі:
головуючого: судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0006289 по обвинуваченню:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Сокиринці Срібнянського району Чернігівської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що він, 13.11.2014, приблизно о 02.00, діючи умисно та повторно, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись поблизу будинку №11, що по вул.Волковича у м.Чернігові, незаконно заволодів автомобілем марки ВАЗ 21053, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_8 , та яким користується на підставі довіреності ОСОБА_4 , всупереч волі останнього.

Відповідно до висновку експерта автотоварознавчої експертизи №3862/14-24 від 24.11.2014, середня ринкова вартість автомобіля ВАЗ-21053, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1994 року випуску, станом цін на момент вчинення злочину 13.11.2014, складала 28685,50 грн.

Органом досудового розслідування дані дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч.2 ст.289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

Потерпілим ОСОБА_4 подана заява про закриття кримінального провадження на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з тим, що обвинувачений був його найманим працівником на день викрадення обвинуваченим його автомобіля, і потерпілий відмовляється від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Представник потерпілого, захисник та обвинувачений підтримали заяву потерпілого.

Прокурор висловив думку, що поданий суду договір від 01.11.2014 є цивільно-правовою угодою на виконання певних робіт і тому обвинувачений не може вважатися найманим працівником. Даний договір не був зареєстрований в якості трудового.

Згідно п.3 ст.477 КПК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.289 КК України належить до кримінального провадження у формі приватного обвинувачення у випадку, коли воно вчинене особою, яка щодо потерпілого була найманим працівником і завдала шкоду виключно власності потерпілого.
Визначення найманого працівника дано Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням», згідно ст.2 якого найманий працівник - фізична особа, яка працює за трудовим

договором (контрактом) на підприємстві, в установі, організації
незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання
або у фізичної особи.
Також, відповідно до ст.1 Закону України «Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)» найманий працівник - фізична особа, яка працює за трудовим договором на підприємстві, в установі та організації, в їх об`єднаннях або у фізичних осіб, які використовують найману працю.

Відповідно до ст.21 КЗпП України укладення трудового договору між фізичною особою та працівником є можливим.
У кримінальному провадженні відсутні дані, які вказують на те, що обвинувачений виконував роботу в іншій якості, ніж як найманий працівник.
Виходячи зі змісту зазначених вище положень законодавства, змісту договору від 01.11.2014, укладеного на виконання роботи ремонту кухні та ванної кімнати у квартирі за певну плату, суд приходить до висновку, що правовідносини між потерпілим та обвинуваченим були саме трудовими, і сприймалися ними саме як трудові.
Факт реєстрації такого договору і взагалі необхідність цього на зміст правовідносин не впливає.
Згідно п.7 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Таким чином, кримінальне провадження підлягає закриттю.

Речовим доказом слід розпорядитися відповідно до ст.100 КПК України.

Відповідно до ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, а стягнення процесуальних витрат у випадку відмови потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення КПК України не передбачено.

З урахуванням викладеного, процесуальні витрати у сумі 688,80 грн. підлягають компенсації за рахунок коштів державного бюджету.

Запобіжний захід обвинуваченому слід скасувати.

Керуючись викладеним вище та п.7 ч.1 ст.284, ст.477 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Кримінальне провадження №0006289 по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України - закрити.

Запобіжний захід ОСОБА_7 у вигляду тримання під вартою у Чернігівському СІЗО УДПтС України у Чернігівській області, застосований ухвалою Деснянського районного суду м.Чернігова від 12 вересня 2018 року скасувати.
Процесуальні витрати у сумі 688,80 грн. - прийняти на рахунок державного бюджету.

Речовий доказ: автомобіль марки ВАЗ 21053, реєстраційний номер НОМЕР_1 ,- залишити потерпілому ОСОБА_4 .

На ухвалу протягом семи днів з дня її оголошення може бути подана апеляція до Чернігівського апеляційного суду.

Суддя: ОСОБА_1