ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/821/19 Справа № 185/9359/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на вирок Пмавлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 грудня 2018 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001960, відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Копейськ, Челябинської області, РФ, громадянки України, маючої середню-спеціальну освіту, не працюючої, не одруженої, маючої на утриманні одну неповнолітню дитину дочку ОСОБА_7 , 2008 року народження, зареєстрованої та проживаючої в АДРЕСА_1 , раніше судимої:
- 22 червня 2018 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст.185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч.1 ст.70 КК України до одного року трьох місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнена з іспитовим строком один рік;
- 22 жовтня 2018 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст.185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч.1 ст.70, ч. 4 ст. 70 КК України до двох років шести місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнена з іспитовим строком три роки,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_8
захисник ОСОБА_9
обвинуваченої ОСОБА_6
ВСТАНОВИВ:
Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини.

За вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 грудня 2018 року ОСОБА_6 визнано винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) ріки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 (три) роки.
На підставі ст. 76 КК України на ОСОБА_6 покладено наступні зобов`язання: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 жовтня 2018 року, яким було засуджено ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді двох років шести місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком три роки виконувати самостійно.
До набрання вироком чинності застосувано до ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів у провадженні.
Як установив суд, ОСОБА_6 04 вересня 2018 року, приблизно о 11.40 год. прийшла до супермаркету «Брусничка», ТОВ «Український Рітейл», що знаходиться за адресою: м. Павлоград, вул. Шевченко, 128, ТЦ «Гулівер», де деалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 04 вересня 2018 року приблизно о 11.55 год., в тому ж місті, підійшла до відділу спиртних напоїв, звідки шляхом вільного доступу, таємно, повторно, викрала горілку марки Finlandia, об`ємом 0,5 л., чим спричинила магазину «Брусничка», ТОВ «Український Рітейл» матеріальний збиток на суму 190 грн. 42 коп. Після цього, ОСОБА_6 з викраденим майном зникла, викраденим розпорядилась на власний розсуд.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування судового рішення, вважається неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту.
Свої вимоги обгрунтовує тим, що як вбачається із матеріалів кримінального провадження та мотивувальної частини оскаржуваного вироку, ОСОБА_6 засуджено вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 жовтня 2018 року за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч.ч. 1, 4 ст. 70 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки. Злочин, за який ОСОБА_6 засуджено вироком, що оскаржується, вона вчинила 04.09.2018 року, тобто до постановлення вироку у першій справі.
Втім суд першої інстанції в порушення вищевказаних вимог законодавства, призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_6 , не застосував положення ч. 4 ст. 70 КК України і не визначив остаточне покарання за сукупністю злочинів, що призвело до неправильного застосування судом закону України про кримінальну відповідальність.
У зв`язку з викладеним просить ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного цим вироком, більш суворим, призначеним вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області 22 жовтня 2018 року остаточно визначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки, з покладенням обов`язків відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України. В іншій частині вирок залишити без змін.
Позиції учасників судового провадження.
У судовому засіданні прокурор підтримав апеляційну скаргу сторони обвинувачення та просив її задовольнити.
Обвинувачена та її захисник не заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора.
Мотиви суду.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скаргах доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обгрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки суду про доведеність винуватості обвинуваченої ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, правильність кваліфікації її дій за ч. 2 ст. 185 КК України в апеляційній скарзі не оспорюються, а тому відповідно до ст. 404 КПК України апеляційним судом не переглядаються, у зв`язку з чим в частині обвинувачення ОСОБА_6 апеляційний суд виходить з фактичних обставин, встановлених судом першої інстанції.
Аналізуючи доводи прокурора, апеляційний суд приходить до наступного.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставами для скасування судового рішення є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 413 КПК України, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування судового рішення, вважається неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту.
Статтею 70 КК України встановлено порядок призначення покарання за сукупністю злочинів.
Так зокрема, ч. 4 ст. 70 КК України передбачено, що за правилами, передбаченими в частинах першій-третій статті 70 КК України, призначається покарання, якщо після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, суд призначивши покарання за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань. У цьому випадку у строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими у статті 72 цього Кодексу.
Ці вимоги закону є імперативними і підлягають обов`язковому виконанню.
Також, згідно з рекомендаціями, які містяться у абз. 2 п. 29 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», покарання має бути визначено у вироку таким чином, щоб під час його виконання не виникло жодних сумнівів стосовно його виду і розміру.
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження та мотивувальної частини оскаржуваного вироку, ОСОБА_6 засуджено вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 жовтня 2018 року за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч.ч. 1, 4 ст. 70 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки. Злочин, за який ОСОБА_6 засуджено вироком, що оскаржується, вона вчинила 04.09.2018 року, тобто до постановлення вироку у першій справі.
Втім суд першої інстанції в порушення вищевказаних вимог законодавства, призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_6 , не застосував положення ч. 4 ст. 70 КК України і не визначив остаточне покарання за сукупністю злочинів, що призвело до неправильного застосування судом закону України про кримінальну відповідальність.
Тому апеляційний суд погоджується з доводами прокурора в цій частині та вважає за необхідне задовольнити апеляційну скаргу прокурора частково та привести вирок суду до норм чинного законодавства.
Інших підстав, які б свідчили про істотні порушення вимог кримінального процесуального закону згідно ст. 412 КПК України під час апеляційного перегляду апеляційним судом не встановлено.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 419, 420, 422 КПК України, апеляційний суд -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора - задовольнити .
Вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 грудня 2018 року щодо ОСОБА_6 змінити в частині призначеного покарання.
Вважати ОСОБА_6 засудженою за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного цим вироком, більш суворим, призначеним вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області 22 жовтня 2018 року остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 6 (шість) місяців.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнити від призначеного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 3 (три) роки.
На підставі ст. 76 КК України на ОСОБА_6 покласти наступні зобов`язання: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
В решті вирок суду залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції..

Судді: