Єдиний унікальний номер справи 185/4599/18
Провадження № 1-кп/185/483/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2018 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 003191 від 19 листопада 2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлограда Дніпропетровської області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, працюючого постачальником кріпильних матеріалів ВСП «Шахтоуправління імені Героїв Космосу», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-10 грудня 2015 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської

області за ст. 185 ч.2 КК України до 5 місяців арешту,

-13 грудня 2016 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської

області за ст. 185 ч.2 КК України до 4 місяців арешту,

-06 лютого 2018 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської

області за ч. 2 ст. 185 КК України до чотирьох років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на три роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, -

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Синельникове Дніпропетровської області, громадянина України, без освіти, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-06 лютого 2018 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської

області за ч. 2 ст. 185 КК України до двох років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на два роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

22 жовтня 2017 року приблизно о 10.00 годині, ОСОБА_3 разом з ОСОБА_4 , прийшли до знайомого ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_3 і спільно почали розпивати алкогольні напої.

22 жовтня 2017 року, приблизно о 10.30 годині, ОСОБА_7 пішов спати, а ОСОБА_3 та ОСОБА_4 залишились в кухонній кімнаті, де помітили в сусідньому приміщенні зварювальний апарат «РІГА» марки ММД-250 та болгарку «DWT» марки Power Toolsws-180 S. В цей час у ОСОБА_3 і виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме зварювального апарату «РІГА» марки ММД-250 та болгарки «DWT» марки Power Toolsws-180 S, за попередньою змовою групою осіб і ОСОБА_3 запропонував ОСОБА_4 здійснити крадіжку вищевказаного майна, з чим ОСОБА_4 погодився. В той же день 22 жовтня 2017 року, приблизно о 12.00 годині, ОСОБА_3 за попередньою змовою з ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , де керуючись єдиним спільним умислом, спрямованим на таємне, повторне викрадення чужого майна, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, перебуваючи на території вказаного вище домоволодіння, діючи за попередньою змовою групою осіб, скориставшись тим, що в цей час за ними ніхто не спостерігає , діючи з єдиним умислом, таємно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, ОСОБА_3 викрав болгарку «DWT» марки Power Toolsws-180 S, а ОСОБА_4 викрав зварювальний апарат «РІГА» марки ММД-250. Отримавши реальну можливість розпорядитися викраденим майном, що належить ОСОБА_7 , почали виходити з території вказаного домоволодіння, однак на подвір`ї вони були помічені та зупинені ОСОБА_8 .

Таким чином, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виконавши всі дії, які вважали необхідними для доведення свого протиправного умислу до кінця, не змогли розпорядитись викраденим майном, з причин які не залежали від їх волі, в зв`язку з тим, що були зупинені ОСОБА_8 .

Своїми злочинними діями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 могли спричинити майнову шкоду потерпілому ОСОБА_7 на загальну суму 2895, 49 грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 2 ст. 15,, ч. 2 ст. 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , кожен, вину в судовому засіданні визнали повністю, щиро каються у скоєному, зазначили, що 22 жовтня 2017 року приблизно о 12.00 годині, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , домовилися і викрали болгарку, зварювальний апарат, однак були затримані сусідом потерпілого.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Суд, вислухавши пояснення обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , кожного, дійшов висновку, що останні винні у вчиненні кримінального правопорушення, що їм інкримінується за обставин, які вказані вище.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, вислухавши думку учасників судового провадження, які вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши у обвинувачених, чи правильно вони розуміють зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд вину обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , кожного, у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення вважає доведеною.

За правилами кримінального закону покарання, призначене особі за вчинений злочин, має бути законним і справедливим. Законність покарання означає, що його має бути призначено особі відповідно до вимог цього закону, а справедливість покарання визначається принципом його домірності, тобто необхідності його визначення судом саме у тому виді й розмірі, яке з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, буде необхідним та достатнім для її виправлення й попередження нових злочинів.

За правилами ст. 65 КК України суд призначає покарання за вчинений злочин відповідно до Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Вимоги цієї норми є імперативними, тобто обов`язковими до застосування судом. Наведені у ній положення зобов`язують суд при призначенні покарання враховувати не лише ступінь тяжкості вчиненого злочину та обставини, що обтяжують покарання, а й особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого: раніше судимий, вчинив, відповідно до ст. 12 КК України, злочин середньої тяжкості, за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставиною, що пом`якшує покарання згідно ст. 66 КК України є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання згідно ст.67 КК України не встановлено.

Суд вважає, що покарання обвинуваченому необхідно призначити в межах санкцій вказаної статті у вигляді позбавлення волі.

Суд враховує, що вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 лютого 2018 року ОСОБА_3 визнано винним та засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до чотирьох років позбавлення волі, та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком на три роки.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив 22 жовтня 2017 року, тобто до постановлення попереднього вироку, а саме вироку Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 лютого 2018 року.
Суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 покарання необхідно призначити із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, відповідно до якої після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, у цьому випадку в строк покарання остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 КК України.
Суд прийшов до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції його від суспільства. Суд вважає можливим звільнити його від покарання відповідно до ст.75 КК України з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого: раніше судимий, вчинив відповідно до ст. 12 КК України злочин середньої тяжкості, за місцем проживання характеризується посередньо.

Обставиною, що пом`якшує покарання згідно ст. 66 КК України є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання згідно ст.67 КК України не встановлено.

Суд вважає, що покарання обвинуваченому необхідно призначити в межах санкцій вказаної статті у вигляді позбавлення волі.

Суд враховує, що вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 лютого 2018 року ОСОБА_4 визнано винним та засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до двох років позбавлення волі, та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком на два роки.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив 22 жовтня 2017 року, тобто до постановлення попереднього вироку, а саме вироку Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 лютого 2018 року.
Суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 покарання необхідно призначити із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, відповідно до якої після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, у цьому випадку в строк покарання остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 КК України.

Цивільний позов заявлено не було.

Судові витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи № 865/18 від 14 березня 2018 року в сумі 300 грн., підлягають стягненню з обвинувачених, солідарно.

Питання про речові докази вирішується на підставі ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді двох років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 грудня 2018 року та за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 лютого 2018 року, остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо протягом іспитового строку три роки він не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної чинності не обирати.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді одного року позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 грудня 2018 року та за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 лютого 2018 року, остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на два роки.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо протягом іспитового строку два (2) роки він не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної чинності не обирати.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 судові витрати на проведення експертизи у сумі 300 (триста) грн. на користь держави, солідарно.

Речові докази: зварювальний апарат «РІГА» марки ММД-250 та болгарку «DWT» марки Power Toolsws-180 S, передані під розписку ОСОБА_7 залишити останньому за належністю.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення, а за відсутності апеляційної скарги вирок набуває законної сили.

Обвинуваченим та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1