ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2019 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

судді доповідача ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
за участю:
прокурора ОСОБА_5
підозрюваного ОСОБА_6 захисника ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000196 від 21 березня 2019 року за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22 березня 2019 року, -

В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою, клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження№0000196 від 21 березня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, румуна, який має цивільний шлюб, а на утриманні малолітню дитину, не працюючого, раніше не судимого, - задоволено та застосовано до останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор» до 19 травня 2019 року.

На вказану ухвалу слідчого судді, захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу

.

ЄУНСС №727/3300/19 Слідчий суддя в І інстанції:
Провадження №11-сс/822/84/19 ОСОБА_9
Категорія ст.193 КПК України Суддя - доповідач: ОСОБА_1

В якій вважає ухвалу слідчого судді від 22 березня 2019 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ухвалену із порушенням норм процесуального права та не з`ясуванням всіх обставин, які мають значення при прийнятті рішення.

Зазначає, що обраний найсуворіший вид запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, який не відповідає меті його застосування, є безпідставним, тому вважає його застосування невиправданим та недоцільним.

Стверджує, що у сторони обвинувачення немає законних підстав вважати, що підозрюваний буде переховуватися від суду, оскільки його попередня поведінка говорить про інше, так як на момент приїзду працівників поліції підозрюваний знаходився вдома; немає законних підстав вважати, що підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, він не може, оскільки всі докази стороною обвинувачення вже зібрані. Підозрюваний добровільно дав покази, на місці показав як саме і при яких обставинах вчинив кримінальне правопорушення.

Вказує на те, що попередня поведінка підозрюваного є бездоганна і протилежному немає жодних доказів. Підозрюваний раніше не судимий, має сім`ю , на утриманні двохмісячна дитина.

У зв`язку з чим, просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та застосований до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, постановити нову ухвалу, якою обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю.

Заслухавши суддю - доповідача, який виклав суть ухвали та вимоги апеляційної скарги захисника підозрюваного ОСОБА_6 ОСОБА_7 , думку сторони захисту і підозрюваного ОСОБА_6 , які наполягали на скасуванні ухвали слідчого судді та обранні більш м`якого запобіжного заходу, міркування прокурора з цього приводу, який просив апеляційну скаргу захисту залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

У клопотанні слідчого зазначено, що 21.03.2019 біля 03 год. 00 хв. ОСОБА_6 , вступивши в попередню злочинну змову з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою відкритого заволодіння чужим майном, на автомобілі марки «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_1 , прибули до будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , належному ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Прибувши за вказаною адресою, ОСОБА_11 спільно з ОСОБА_10 з метою унеможливлення ідентифікації та подальшого викриття їхніх злочинних дій, використовуючи заздалегідь підшукані маски на обличчях, рукавички на руках, таємно, через вікно, незаконно проникли в середину вищевказаного будинку.

В цей же час, з метою спостереження за обстановкою, а також попередження співучасників про прибуття сторонніх осіб ОСОБА_6 залишався в автомобілі на місці вчинення злочину.

В подальшому, ОСОБА_11 спільно з ОСОБА_10 , потрапивши на кухню в помешканні потерпілої, де остання відпочивала, несподівано, раптово здійснили напад на ОСОБА_12 із застосуванням до останньої фізичного насильства, яке є небезпечним для життя і здоров`я, що виразилось у зв`язуванні скотчем її рук і ніг, нанесенні тілесних ушкоджень руками по голові та застосуванні розжареної праски до її тіла, а також погрози застосування такого насильства розжареною праскою, відкрито заволоділи її майном, а саме: грошовими коштами в сумі 200 доларів США та 200 гривень, золотими виробами на загальну суму 20000 гривень; мультиваркою, електронним тостером, електричним прибором для дверей (домофоном), а всього на загальну суму 39 370 гривень.

Заволодівши майном потерпілої, ОСОБА_10 спільно з ОСОБА_11 та ОСОБА_6 на вищевказаному автомобілі з місця вчинення злочину з викраденим майном зникли, розподіливши в подальшому між собою викрадене на свій розсуд.

21.03.2019 р. відомості про вказані події були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000196, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України і в цей же день о 07 год. 07 хв., підозрюваного ОСОБА_6 було затримано у відповідності до ст. 208 КПК України.

21.03.2019 р. ОСОБА_6 повідомлено про підозру, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України.

Як убачається з наданих апеляційному суду матеріалів, які були предметом дослідження судом першої інстанції, задовольняючи клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовуючи його, слідчий суддя перевірив обставини, на які були посилання в клопотанні та прийшов до переконливого висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України та про те, що наявні ризики, які визначені в ст. 177 КПК України свідчать про недостатність застосування до останнього більш м`яких запобіжних заходів.

Колегія суддів, вважає, що слідчим суддею у відповідності до вимог ст.ст. 193, 194 КПК України були досліджені обставини у повному обсязі, необхідному для вирішення питання про обрання запобіжного заходу, які відповідають матеріалам кримінального провадження.

На стадії вирішення слідчим суддею клопотання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя має переконатися у наявності обґрунтованої підозри, а факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Суддя, вирішуючи питання про взяття під варту, насамперед має вирішити питання, чи існують підстави для "розумної підозри" щодо причетності обвинуваченого або підозрюваного до злочину.

"Розумність підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, становить суттєву частину гарантії від безпідставного арешту й затримання, закріпленої у ст. 5 § 1(с) Конвенції".

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини дав визначення «обґрунтованої підозри» (справа Гусинський проти Росії (2004 рік), де вказав, що це існування фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що дана особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

Перше, на що слід звернути увагу, «Обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення у справі «Wloch v. Poland», п.109).

Під час розгляду клопотання слідчого, суд в цій стадії процесу лише дає оцінку чи була підозра, яка висунута ОСОБА_13 обґрунтованою, що і було зроблено слідчим суддею, який проаналізувавши матеріали кримінального провадження зробив висновок про наявність достатніх даних, які поза розумним сумнівом свідчать про причетність підозрюваного до вчинення інкримінованого йому особливо тяжкого кримінального правопорушення.

Суд першої інстанції з врахуванням обставин провадження, тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого на даному етапі кримінального провадження ОСОБА_13 обґрунтовано підозрюється, правомірно обрав підозрюваному запобіжний захід в вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Отже, метою і підставою обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в даному провадженні є запобігання спробам підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування, а також і можливість незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, інших підозрюваних, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Погоджуючись з такими висновками слідчого судді, апеляційний суд вважає, що для запобігання ризиків, які зазначені в клопотанні слідчого та які доведені прокурором в судовому засіданні, слідчий суддя обґрунтовано обрав підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід в виді тримання під вартою, зважаючи на характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину, обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо, буде призначено в результаті засудження.

Разом з тим, відповідно до ч.4 ст. 183 КПК вчинення злочину з застосуванням насильства надає суду право, а не обов`язок застосування альтернативного заходу Застави.

Твердження апелянта про наявність достатніх підстав, які б свідчили про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, в судовому засіданні свого підтвердження не знайшли, а доводи апеляційної скарги про неврахування слідчим суддею всіх даних про особу підозрюваного, суперечать матеріалам кримінального провадження та встановленим обставинам, викладеним в ухвалі слідчого судді.

Крім того, згідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовується до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Кримінальне правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , а саме за ч.3 ст. 187 КК України, відповідно до ч.5 ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, за вчинення якого кримінальним законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років.

Прохання захисника в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 про застосування іншого запобіжного заходу, а саме не пов`язаного з ізоляцією від суспільства є необґрунтованим, оскільки слідчим суддею, при обранні основного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відповідно з вимогами ч.2 ст. 492 КПК України та п.4 ч.1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, ч.1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати її і постановити нову ухвалу.

У зв`язку з вище викладеним, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для скасування ухвали слідчого судді, як про це апелює сторона захисту.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 193, 194, ч.3 407, 422, 492 КПК України колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22 березня 2019 року, якою задоволено клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_8 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 без змін.

Ухвала апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3