Справа № 214/7635/16-к
1-кп/214/139/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2018 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6

за участю прокурора ОСОБА_7

за участю потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9

за участю захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13

за участю законних представників неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_14 ,

ОСОБА_15 , ОСОБА_16

за участю обвинувачених ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19

за участю представника служби у справах дітей ОСОБА_20 , ОСОБА_21

за участю представника уповноваженого підрозділу Національної поліції

ОСОБА_22

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі кримінальне провадження № 0003156 за обвинуваченням:

ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, який має базову загальну середню освіту, раніше судимого: 27 червня 2017 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.ст. 185 ч.1, 185 ч.2, 315 ч. 2 КК України з застосуванням ст.70 ч.1 КК України до 6 років позбавлення волі, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.187 ч.2 КК України, -

ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, який має базову загальну середню освіту, навчається в Міжрегіональному центрі професійної перепідготовки звільнених у запас військовослужбовців, раніше не судимого, мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.187 ч.2 КК України, -

ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, який має базову загальну середню освіту, навчається в Криворізькому професійному гірничо-металургійному ліцею, раніше не судимого, мешкає за адресою: АДРЕСА_3 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.187 ч.2 КК України, суд, -

ВСТАНОВИВ:

30 жовтня 2016 року приблизно о 22 год. 30 хв. ОСОБА_17 , неповнолітні ОСОБА_19 та ОСОБА_18 , попередньо домовившись між собою про вчинення розбійних нападів на території Саксаганського району м. Кривого Рогу, з погрозою застосування револьверу «ST*LKER» «СAL.4.mm.2.5», який знаходився у володінні неповнолітнього ОСОБА_18 , прийшли в район будинку АДРЕСА_4 , де зустріли раніше їм незнайомого гр. ОСОБА_8 ОСОБА_17 спільно з неповнолітніми ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , керуючись наміром на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, напали на потерпілого ОСОБА_8 , при цьому ОСОБА_17 завдав потерпілому ОСОБА_8 удару рукою в ділянку голови, спричиняючи тим самим йому фізичний біль, а неповнолітній ОСОБА_18 продемонстрував потерпілому вищевказаний револьвер, що потерпілий сприйняв як реальну загрозу своєму життю та здоров`ю, та не став чинити опір нападникам. З метою досягнення своєї злочинної мети, ОСОБА_17 разом з ОСОБА_19 та ОСОБА_18 , висловили вимогу потерпілому ОСОБА_8 передати їм грошові кошти та інші матеріальні цінності, які малися у потерпілого. Потерпілий ОСОБА_8 , підкорившись вимогам нападників передати їм належне йому майно, побоюючись за своє життя та здоров`я, передав їм своє майно, а саме: шкіряний гаманець «mertok», вартістю 163 гривні, в якому знаходилися дві картки банку «Укрсіббанк» та картка медичного страхування «UNIQA», які не представляють для потерпілого матеріальної цінності, а також гроші: два долари США, еквівалентні 51 грн. 06 коп. та сто російських рублів, еквівалентних 40 грн. 50 коп.; мобільний телефон «LG-D410», вартістю 2166 грн. 44 коп., в якому знаходилася сім-картка оператора мобільного зв`язку «Київстар», абонентський номер НОМЕР_1 з грошовими коштами на рахунку в сумі 17 гривень та картка пам`яті «microSD» «Kingmax», яка не представляє для потерпілого матеріальної цінності; куртку чоловічу «in extensor», вартістю 373 грн. 33 коп., в кишені якої знаходилися навушники «G-SOUND» та флешка «Transend», які не представляють для потерпілого матеріальної цінності. Після чого ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 з викраденим майном з місця злочину втекли, розпорядившись ним на власний розсуд та обернувши його на свою користь, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_8 матеріального збитку на загальну суму 2811 грн. 33 коп.

Крім цього, 31 жовтня 2016 року приблизно о 00 год. 30 хв. ОСОБА_17 , неповнолітні ОСОБА_19 та ОСОБА_18 , попередньо домовившись між собою про вчинення розбійних нападів на території Саксаганського району м. Кривого Рогу, з погрозою застосування револьверу «ST*LKER» «СAL.4.mm.2.5», який знаходився у володінні неповнолітнього ОСОБА_18 , прийшли в район будинку АДРЕСА_5 , де зустріли раніше їм незнайомого ОСОБА_26 . ОСОБА_17 спільно з неповнолітніми ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , керуючись наміром на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, напали на потерпілого ОСОБА_26 , при цьому неповнолітній ОСОБА_18 висловив погрозу застосування зброї, та не дістаючи вищевказаний револьвер з кишені своєї куртки, в підтвердження свого злочинного наміру, натиснув на спусковий гачок револьверу, внаслідок чого відбулося клацання курка, тим самим вказавши потерпілому на серйозність свого наміру, що потерпілий сприйняв як реальну загрозу своєму життю та здоров`ю, та не став чинити опір нападникам. З метою досягнення своєї злочинної мети, ОСОБА_17 разом з ОСОБА_19 та ОСОБА_18 , висловили вимогу потерпілому передати їм грошові кошти та інші матеріальні цінності, які малися у потерпілого. Потерпілий ОСОБА_26 , підкорившись вимогам нападників передати їм належне йому майно, побоюючись за своє життя та здоров`я, передав їм свій мобільний телефон «Prestigio WIZE B1», вартістю 210 гривень, після чого ОСОБА_17 разом з неповнолітніми ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , з викраденим майном з місця злочину втекли, розпорядившись ним на власний розсуд та обернувши його на свою користь, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_26 матеріального збитку на суму 210 гривень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_17 належить кваліфікувати за ст. 187 ч.2 КК України, за ознаками: напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб, та особою, яка раніше вчинила розбій.

Дії обвинуваченого ОСОБА_18 належить кваліфікувати за ст. 187 ч.2 КК України, за ознаками: напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб, та особою, яка раніше вчинила розбій.

Дії обвинуваченого ОСОБА_19 належить кваліфікувати за ст. 187 ч.2 КК України, за ознаками: напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб, та особою, яка раніше вчинила розбій.

Встановлені судом обставини підтверджуються наступними доказами.

Обвинувачений ОСОБА_17 у судовому засіданні винним себе визнав повністю. При цьому показав, що обставини справи не заперечує. Також показав, що вчинити злочин запропонував ОСОБА_19 . При цьому домовилися, що будуть гуляти, вдарять когось, а ОСОБА_18 їх буде підтримувати. Він знає, що в той день ОСОБА_19 та ОСОБА_18 вжили метамфетамін. Далі показав, що потерпілого ОСОБА_8 вдарив він, обвинувачений, а ОСОБА_18 дістав пістолет та наводив пістолет на ноги потерпілого. Останній віддав телефон та куртку. Далі зупинили другого потерпілого та стали просити віддати майно, останній віддав телефон. При цьому ОСОБА_18 тримав за спиною пістолет та зробив клацання, потерпілий дістав телефон та поклав його на землю. У нього, обвинуваченого, був при собі при затриманні гаманець, який він в подальшому передав рідним. У вчиненому кається.

Обвинувачений ОСОБА_18 у судовому засіданні винним себе визнав повністю. При цьому показав, що вживає наркотики, вчинив злочин в стані наркотичного сп`яніння, ОСОБА_19 також вживав метамфетамін. Після допиту свідка ОСОБА_27 , ОСОБА_18 показав, що пістолет в нього був у задньому кармані, пістолет не доставав, а просто ним «клацнув». Коли він підійшов до ОСОБА_27 , остання сказала: «Що ви робите?». Він, обвинувачений, нічого не казав стосовно ноги ОСОБА_28 . Підстав, з яких би ОСОБА_27 давала неправдиві показання, не знає.

Після допиту свідка ОСОБА_27 , під час проведення очної ставки між свідком ОСОБА_27 та обвинуваченим ОСОБА_18 , останній підтвердив свої показання, ОСОБА_27 показала, що наполягає на своїх показаннях, дає правдиві показання, а ОСОБА_18 дає неправдиві показання, щоб виправдати себе.

Після допиту свідка ОСОБА_29 , обвинувачений ОСОБА_18 показав, що з показаннями свідка згоден, але в нього, обвинуваченого, не було ані телефону, ані пістолету. Сенсорний телефон був у ОСОБА_19 , ще один мобільний телефон був у ОСОБА_17 . Коли на місце затримання прийшла ОСОБА_27 , то пістолет лежав на підвіконні, увагу ОСОБА_27 на пістолет ніхто із присутніх на місці затримання не звертав.

Під час проведення очної ставки між свідком ОСОБА_29 та обвинуваченим ОСОБА_18 , свідок показав, що не наполягає на тому, що телефон, в якому не було сім-карти, був вилучений у ОСОБА_18 , та настояв на інших своїх показаннях.

В подальшому ОСОБА_18 показав, що у вчиненому кається, соромно згадувати дії, в яких обвинувачується, в подальшому протиправних дій вчиняти не буде. Вчиняв такі дії, як зазначено в обвинувальному акті. З іншими обвинуваченими мав нормальні стосунки. Йому, обвинуваченому, подарували пістолет, яким користувався як сувеніром. В день подій взяв пістолет на прохання ОСОБА_19 , останній казав про наявність пістолета, бачив пістолет коли приходив в гості. ОСОБА_19 сказав взяти пістолет, щоб погратися. В той день зустрілися з ОСОБА_19 , щоб останній віддав ключі від квартири, як ключі опинилися у ОСОБА_19 , точно не пам`ятає. Далі зустрілися з ОСОБА_17 та втрьох пішли гуляти в напрямку готелю «Київ». Він, обвинувачений, йшов попереду ОСОБА_19 та ОСОБА_17 , коли почув хлопок, який сприйняв як звук удару. Далі уточнив, що в день події вживав метамфетамін. Повернувшись на вказаний звук, побачив, що ОСОБА_17 сказав потерпілому ОСОБА_8 віддати гроші та мобільний телефон. Він, ОСОБА_18 , щоб не було суперечок, бійки, дістав пістолет таким чином, щоб пістолет було видно, при цьому потерпілому нічого не казав, але останній побачив зброю. В цей момент він, обвинувачений, стояв перед потерпілим, допускає, що щось казав потерпілому, але що саме не пам`ятає. ОСОБА_8 віддав куртку, в якій був гаманець, пластикові картки та мобільний телефон. Після цього вони втрьох посиділи на лавочці, ОСОБА_19 «клацав» телефоном потерпілого, а він, обвинувачений, взяв куртку потерпілого та пішов додому. Далі йому хтось зателефонував, він вийшов на вулицю та з іншими обвинуваченими сходив в магазин «АТБ», після чого знов сиділи на лавочці. Далі він, обвинувачений, відійшов від ОСОБА_19 та ОСОБА_17 , а коли повернувся, то побачив ОСОБА_28 разом з дівчиною. ОСОБА_26 щось кричав, намагався вдарити чи ОСОБА_17 чи ОСОБА_19 . Тому він, обвинувачений, наблизився до ОСОБА_28 та сказав, що має зброю, клацнув при цьому. Далі ОСОБА_26 на чиюсь вимогу віддав мобільний телефон, а в подальшому їх затримали.

Обвинувачений ОСОБА_19 у судовому засіданні винним себе визнав повністю. При цьому показав, що в день події перебував вдома, йому подзвонив ОСОБА_18 , попросив вийти та віддати ключі від квартири, він обвинувачений вийшов на вулицю. Потім ОСОБА_18 показав пістолет, далі зателефонував ОСОБА_17 , з яким зустрілися та стали гуляти втрьох. Коли гуляли, домовилися знайти жертву. Домовившись підійшли до першого потерпілого, а потім до другого. Раніше він, обвинувачений, обговорював з ОСОБА_18 як добути гроші, мобільний телефон. Пістолет у ОСОБА_18 був марки револьвер. Далі, коли проходили по алеї, їм зустрівся чоловік, якого ОСОБА_17 вдарив, від чого чоловік нахилився, та вони окружили останнього. Далі ОСОБА_17 або ОСОБА_18 стали казати, щоб цей чоловік віддав їм гроші або телефон. Потерпілий після цього віддав йому, обвинуваченому, мобільний телефон. В цей час ОСОБА_18 тримав пістолет в руці, навів пістолет на потерпілого. Потерпілий також на вимогу ОСОБА_18 віддав куртку, кому саме, не пам`ятає. Зазначений телефон був при ньому, коли їх в подальшому затримали. Вчинити злочин запропонував ОСОБА_18 . Далі ОСОБА_18 відніс куртку додому та знов вийшов. Далі вирішили ще добути майно, зустрівши чоловіка та дівчину стали казати, щоб чоловік віддав майно. Цей чоловік став сперечатися, ОСОБА_18 став погрожувати пістолетом, після чого чоловік віддав мобільний телефон. Далі пішли шукати іншу жертву, щоб забрати майно, але їх затримали. Після затримання в нього, обвинуваченого, вилучили зазначений мобільний телефон, що і в кого ще вилучалося, не пам`ятає. В куртці, яка належала потерпілому, були картки, гроші, долар США. У вчиненому кається.

З наданих у судовому засіданні показань потерпілого ОСОБА_8 вбачається, що до подій, які пов`язані з даною справою, обвинувачених ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 не знав. В день події йшов додому, біля будинку по вул. Космонавтів у м. Кривому Розі зустрів трьох осіб. Коли пройшов мимо цих осіб, відчув удар в голову , потім на нього направили пістолет та запропонували віддати речі, що він і зробив. Удар йому наніс ОСОБА_17 , а пістолет до його грудей приставив ОСОБА_18 , останній сказав віддати все, що є. Він, потерпілий, віддав все, що зазначено в обвинувальному акті. Всі речі йому, потерпілому, повернули, претензій не має. Всі обвинувачені під час вчинення протиправних дій, стояли поряд один з одним. Далі вони сказали, що він, потерпілий, може йти. Він, потерпілий, вирішив віддати обвинуваченим речі, тому що розцінював дії обвинувачених як загрозу своєму здоров`ю. Масок на обличчі у обвинувачених не було. Далі уточнив, що його в потилицю вдарив ОСОБА_17 , після чого він, потерпілий, повернувся до обвинувачених. Далі ОСОБА_18 сказав: «Віддавай все, що в карманах». Телефон та гаманець він, потерпілий, віддав ОСОБА_17 , так як останній був ближче всіх. ОСОБА_18 також сказав, щоб він, потерпілий, зняв куртку та поклав її на землю. Він, потерпілий, не сприймав обвинувачених як неповнолітніх, реально побоювався за своє здоров`я, допускав, що обвинувачені можуть вистрелити, якщо він почне надавати опір. Обвинувачені йшли втрьох, під час подій ніхто з них один одного не зупиняв.

Під час проведення очної ставки між потерпілим ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_17 , останній показав, що телефон у потерпілого на брав, а взяв гаманець, потерпілий підтвердив свої показання.

Під час проведення очної ставки між потерпілим ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_18 , останній показав, що не казав потерпілому, щоб той віддав гроші та гаманець , потерпілий показав, що ОСОБА_18 вимагав від нього віддати гаманець та телефон, також потерпілий показав, що дає правдиві показання.

Під час проведення очної ставки між потерпілим ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_19 , останній показав, що потерпілий віддав телефон йому, ОСОБА_19 , потерпілий показав, що можливо передав телефон ОСОБА_19 .

Як показав у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_26 , обвинувачених до подій, пов`язаний з даною справою, не знав, на даний час стосунки нормальні. В день події разом з ОСОБА_27 близько 23 години проходив по вулиці поблизу готелю «Київ». До нього звернулися раніше незнайомі обвинувачені з проханням дати закурити. Він став з ними розмовляти, в цей час ззаду підійшов ОСОБА_18 та здійснив клацання барабанчиком пістолету і сказав, що розмови не буде. Він, потерпілий, звернувся до обвинувачених з питанням: «Що ви робите?», на що йому відповіли: «Життя таке, гроші потрібні». Потім його, потерпілого, запитали, чи є в нього гроші, а потім ОСОБА_18 сказав: «Поклади мобільний телефон та відійди». Він, потерпілий, виконав вимогу обвинуваченого ОСОБА_18 , дістав мобільний телефон та поклав його на землю, видаливши СІМ-карту та відійшов від цього місця. Покладений ним телефон, обвинувачені взяли та пішли в напрямку швидкісного трамваю. Після цього, він, потерпілий, зателефонував до поліції та повідомив про подію. Приблизно через 15 хвилин на мобільний телефон ОСОБА_27 , з якого він зробив дзвінок, зателефонували та повідомили, що затримали трьох осіб. Він, потерпілий, та ОСОБА_27 прийшли до місця, про яке повідомили по телефону, та побачили там обвинувачених та робітників поліції. На вимогу поліцейських затримані пред`явили речі, які в них були, один з них дістав пістолет та поклав на парапет. В цей момент ОСОБА_27 була поряд з ним, потерпілим. Потім робітники поліції стали розпитувати затриманих, а він, потерпілий, сів в автомобіль. ОСОБА_18 знаходився у стані наркотичного сп`яніння, що було можливо визначити з поведінки останнього. Далі він, потерпілий, поліцейські, поїхали до райвідділу, де його допитали. Вимога передати щось обвинуваченим була спрямована йому, потерпілому. Він вважає, що обвинувачені можуть завдати шкоду його, потерпілого, здоров`ю. Уточнивши показання, зазначив, що первісно пістолет побачив в руці у ОСОБА_18 . Він, потерпілий, проходив військову службу, тому відразу розпізнав, що звук клацання є звуком від пістолету. ОСОБА_19 під час вказаних подій стояв від нього, потерпілого, трішки далі, чим інші обвинувачені. Вважає, що ОСОБА_19 та ОСОБА_17 можливо призначити не суворе покарання, а ОСОБА_18 просить покарати суворо. Також показав, що у обвинувачених на головах були натягнуті балахони, тобто капюшони. ОСОБА_18 тримав зброю в правій руці. Уточнивши показання, потерпілий зазначив, що ОСОБА_18 підійшов до нього та інших обвинувачених не ззаду, а з правого боку. Коли ОСОБА_18 підходив, то перебуваючи на відстані приблизно 6 метрів від нього, потерпілого, дістав пістолет та здійснив клацання. З цього звуку він зрозумів, що у обвинуваченого пістолет. Він бачив, що в руці у обвинуваченого знаходиться предмет, який контурами схожий з пістолетом. ОСОБА_27 також мала можливість бачити цей предмет в руці ОСОБА_18 . Він, потерпілий, боявся за здоров`я своє та ОСОБА_27 . Обвинувачені знаходилися один від одного поряд, на відстані приблизно 1 метр. Вважає, що у обвинувачених був план сумісних дій, а саме, що двоє зупиняють потерпілого, а третій підходить. ОСОБА_18 інші обвинувачені зупинити не намагалися.

Як показала у судовому засіданні свідок ОСОБА_27 , обвинувачених ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 знає лише у зв`язку з даною кримінальною справою. В день події йшла разом із ОСОБА_26 . Її зупинили обвинувачені. ОСОБА_30 і ОСОБА_18 попросила закурити, а далі стали вимагати віддати їм гроші. Далі уточнила, що першим до неї підійшов ОСОБА_18 та став вимагати гроші. Далі ОСОБА_18 сказав їй щоб вона поклала мобільний телефон. На висловлене нею зауваження з приводу таких дій, ОСОБА_18 сказав: «Це не ми такі, а життя таке». Вона, свідок, дістала мобільний телефон та поклала його, а ОСОБА_18 взяв цей телефон. Під час цих дій на неї направляли пістолет. Погрозу у вигляді демонстрації та направлення пістолета сприймала серйозно, як погрозу її життю. Якої марки був телефон на даний час не пам`ятає. Вказана подія була восени 2016 року на зупинці міського транспорту «Готель «Київ» близько 24 години. У обвинувачених масок на обличчях не було. Далі уточнила, що вимога віддати мобільний телефон була пред`явлена ОСОБА_26 . Дії обвинувачених були узгоджені. Під час проведення впізнання, ніхто їй не надавав підказок, кого саме потрібно впізнати. Далі уточнила, що коли стали вимагати віддати мобільний телефон, то пістолет направили на ОСОБА_26 , при цьому ОСОБА_18 зробив пістолетом якесь клацання. ОСОБА_19 при цьому стояв та мовчав. Пістолет був з «барабанчиком». Далі, уточнила, що спочатку ОСОБА_18 , вимагаючи гроші, звертався до неї та до ОСОБА_26 ОСОБА_18 казав ОСОБА_26 , що якщо їм не надати гроші, то ОСОБА_26 піде наступного дня на роботу з однією ногою. Вона, ОСОБА_27 , вважає, що напад був вчинений як на неї, так і на ОСОБА_26 .

З показань свідка ОСОБА_29 вбачається, що під час виконання службових обов`язків отримав повідомлення про вчинення розбою. Потім, здійснюючи заходи, побачили трьох осіб, яких затримали, у останніх були виявлені пістолет та речі. Після цього викликали слідчо-оперативну групу. Потерпілий вказував на зріст та одяг тих, хто вчинив розбій. Пістолет знайшли у ОСОБА_18 , також виявили 2 мобільних телефони. Також була виявлена перепустка. Затримали обвинувачених у дворах неподалік від Саксаганського виконкому, приблизно через п`ять хвилин після отримання повідомлення. Первісно обвинувачені пояснювали, що вилучені в них речі вони знайшли. Мобільний телефон потерпілого був вилучений у ОСОБА_18 , цей телефон був вимкненим, в ньому не було сім-карти. У інших обвинувачених також були телефони, скільки не пам`ятає. Чинити опір обвинувачені не намагалися. Вік обвинувачених він, свідок, не з`ясовував. Після прибуття слідчо-оперативної групи її робітниками були вилучені речі в присутності понятих, був складений протокол. Разом з потерпілим на місці затримання обвинувачених, також була молода жінка, коли вона з`явилася, пістолет знаходився на підвіконні будинку, поряд з яким було здійснено затримання. Він, свідок, не показував цій жінці пістолет.

Як показав у судовому засіданні свідок ОСОБА_31 , обвинувачених раніше не знав. Коли він знаходився у складі патрульної групи, було отримано повідомлення про вчинення розбою, були передані прикмети, стали розшукувати цих осіб. Біля кафе побачили трьох осіб, на яких були одягнуті маски-«балаклави». Цих осіб зупинили, провели огляд, у ОСОБА_18 знайшли пістолет, після чого викликали оперативно-слідчу групу. Події з затримання фіксувалася на боді-камеру, про що обвинувачених попереджали. Пістолет був заряджений патронами, ОСОБА_18 дістав пістолет з-під куртки та сказав, що цей пістолет йому дав товариш. Також були вилучені у обвинувачених два телефони. Коли на місце затримання прибув потерпілий, то сказав, що один з вилучених телефонів належить йому. Ще були вилучені картки, можливо у ОСОБА_18 . Про обставини події обвинувачені нічого не розповідали. Після затримання обвинувачені назвали свої дані, останніх попросили витягнути речі, обвинувачені виклали речі, які в них були. Потім прощупали обвинувачених і виявили у ОСОБА_18 пістолет. Слідчо-оперативна група приїхала через 10 хвилин після затримання обвинувачених. При затриманні ОСОБА_32 був присутнім. Один з обвинувачених був одягнутий в куртку червоного кольору. Усього на місці затримання було чотири екіпажа патрульної поліції, слідчо-оперативна група. Вже коли прибула слідчо-оперативна група, ОСОБА_19 повідомив, що він є неповнолітнім. На місце затримання приходив потерпілий із дівчиною, на той момент, коли вони прийшли, пістолет вже був вилучений, увагу дівчини на пістолет ніхто з присутніх не звертав. На місці затримання або дівчина або потерпілий казали, що обвинувачені діставали пістолет.

Допитана яв якості свідка ОСОБА_14 показала, що доводиться ОСОБА_18 матір`ю, виховує його одна, так як батько залишив сім`ю, коли ОСОБА_18 було 14 років. За характером обвинувачений дружелюбний, займається спортом, слухняний, розумово розвинутий, шкідливих звичок не має. Про те, що він вживає наркотики, не знала. У вчиненому син кається. Вона, свідок, знайшла вдома куртку, яку передала робітникам поліції, це попросив зробити ОСОБА_18 .

Допитана в якості свідка ОСОБА_33 показала, що доводиться ОСОБА_19 бабусею, виховує його одна, так як мати обвинуваченого померла в 2017 році, а батько в 2018 році позбавлений батьківських прав. За характером обвинувачений спокійний, слухняний, алкоголь не вживає, не конфліктний, розумово розвинутий. У вчиненому ОСОБА_19 кається.

З протоколу огляду (т.№2, а.с.8-9) вбачається, що з 1 год. 10 хв. до 1 год. 30 хв. 31 жовтня 2016 року була оглянута ділянки місцевості між будинком АДРЕСА_6 , під час огляду нічого не виявлено.

Як вбачається з протоколу огляду (т.№2, а.с.10-11) з 1 год. 30 хв. до 2 год. 10 хв. 31 жовтня 2016 року був оглянутий та вилучений мобільний телефон «Престижіо».

З протоколу огляду (т.№2, а.с.12-14) вбачається, що з 2 год. 35 хв. до 2 год. 50 хв. 31 жовтня 2016 року був оглянутий пістолет марки револьвер калібром 4 мм., барабан пістолет споряджений трьома патронами. На стволі пістолета мається напис «Stalker, вказаний пістолет вилучено.

Відповідно до постанови (т.№2, а.с.28) вилучений під час огляду мобільний телефон «Престижіо» визнаний речовим доказом.

Згідно постанови (т.№2, а.с.30) вилучений під час огляду пістолет «Stalker визнаний речовим доказом.

Як вбачається з протоколу (т.№2, а.с.38-40), ОСОБА_26 під час пред`явлення йому для впізнання, серед інших осіб, впізнав ОСОБА_18 , як особу, яка 31 жовтня 2016 року з двома іншими особами вчинила на нього напад та мала при собі предмет, схожий на зброю та пред`являла вимогу передати майно.

Відповідно до протоколу (т.№2, а.с.41-43), ОСОБА_27 під час пред`явлення їй для впізнання, серед інших осіб, впізнала ОСОБА_18 , як особу, яка 31 жовтня 2016 року з двома іншими особами вчинила напад на ОСОБА_26 та мала при собі предмет, схожий на зброю та пред`являла вимогу передати майно.

Як вбачається з протоколу (т.№2, а.с.44-47), ОСОБА_26 під час пред`явлення йому для впізнання, серед інших осіб, впізнав ОСОБА_19 , як особу, яка 31 жовтня 2016 року з двома іншими особами вчинила на нього напад та був одягнутий в куртку рудого кольору.

Відповідно до протоколу (т.№2, а.с.48-50), ОСОБА_27 під час пред`явлення їй для впізнання, серед інших осіб, впізнала ОСОБА_19 , як особу, яка 31 жовтня 2016 року з двома іншими особами вчинила напад на ОСОБА_26 та був одягнутий в куртку рудого кольору.

Як вбачається з протоколу (т.№2, а.с.51-53), ОСОБА_26 під час пред`явлення йому для впізнання, серед інших осіб, впізнав ОСОБА_17 , як особу, яка 31 жовтня 2016 року з двома іншими особами вчинила на нього напад, був одягнутий в куртку червоного кольору та говорив, щоб потерпілий дістав СІМ-карту з мобільного телефону.

Відповідно до протоколу (т.№2, а.с.54-56), ОСОБА_27 під час пред`явлення їй для впізнання, серед інших осіб, впізнала ОСОБА_17 , як особу, яка 31 жовтня 2016 року з двома іншими особами вчинила на нього напад, був одягнутий в куртку червоного кольору та говорив, щоб потерпілий дістав СІМ-карту з мобільного телефону.

З протоколу огляду (т.№2, а.с.65-66) вбачається, що з 2 год. 25 хв. до 2 год. 30 хв. 31 жовтня 2016 року був оглянутий та вилучений мобільний телефон «Лджі», який вилучено.

Відповідно до постанови (т.№2, а.с.75) вилучений під час огляду мобільний телефон «Лджі», дві банківський картки, страхова картка визнані речовими доказами.

Згідно висновку судово-медичної експертизи від 1 листопада 2016 року (т.№2, а.с.79), у ОСОБА_8 тілесні ушкодження не виявлені.

Як вбачається з протоколу (т.№2, а.с.80-82), ОСОБА_8 під час пред`явлення йому для впізнання, серед інших осіб, ОСОБА_18 не впізнав.

З протоколу (т.№2, а.с.83-85) вбачається, що ОСОБА_8 під час пред`явлення йому для впізнання, серед інших осіб, впізнав ОСОБА_19 , як особу, яка 31 жовтня 2016 року з двома іншими особами вчинила на нього напад, який наніс йому удар та якому він передав гаманець.

Як вбачається з протоколу (т.№2, а.с.86-87), ОСОБА_26 під час пред`явлення йому для впізнання, серед інших осіб, впізнав ОСОБА_17 , як особу, яка 31 жовтня 2016 року з двома іншими особами вчинила на нього напад.

З протоколу огляду (т.№2, а.с. 93-94) вбачається, що з 14 год. 40 хв. до 15 год. 10 хв. 31 жовтня 2016 року була оглянута та вилучена куртка, яка видана ОСОБА_14 .

Відповідно до постанови (т.№2, а.с.95) вилучена під час огляду куртка визнана речовим доказом.

Згідно висновку (т.№2, а.с.105) за наслідками проведеного о 5 год. 30 хв. 31 жовтня 2016 року медичного огляду встановлено, що ОСОБА_18 перебуває в стані амфетамінового сп`яніння.

Як вбачається з висновку (т.№2, а.с.106) за наслідками проведеного о 5 год. 42 хв. 31 жовтня 2016 року медичного огляду встановлено, ОСОБА_17 не перебуває в стані сп`яніння.

Відповідно до ухвали слідчого судді (т.№2, а.с.128-129) накладений арешт на вилучений пістолет «Stalker».

Згідно висновку судової трасологічної експертизи (т.№2, а.с.166-173), сліди папілярних ліній на револьвері не виявлені.

Відповідно до висновку судової балістичної експертизи (т.№2, а.с.178-181), вилучений револьвер «Stalker» не відноситься до категорії вогнепальної зброї.

З протоколу огляду (т.№2, а.с. 182-184) вбачається, що 8 листопада 2016 року був оглянутий та вилучений гаманець, який видала ОСОБА_15 та пояснила, що гаманець 31 жовтня 2016 року їй в приміщення Саксаганського ВП передав ОСОБА_17 .

Відповідно до постанови (т.№2, а.с.185) визнані речовими доказами СІМ-карта та гаманець.

Згідно висновку судової товарознавчої експертизи (т.№2, а.с.193-199), станом на 31 жовтня 2016 року вартість складає: мобільного телефону «Престижіо» - 210 грн. 00 коп.; мобільного телефону «Лджі» - 2166 грн. 44 коп., куртки 373 грн. 33 коп.; гаманця 163 грн. 00 коп.

З протоколу (т.№2, а.с. 211-212) вбачається, що під час слідчого експерименту ОСОБА_19 надав показання про вчинення протиправних дій та вказав на під`їзд №1 будинку № 28 по вул. Космонавтів в м. Кривому Розі та показав, що в даному місці 31 жовтня 2016 року він вчинив разом з ОСОБА_18 та ОСОБА_17 напади на особу. Також ОСОБА_19 вказав проїзну частину біля будинку № 11 по пров. Бульварний м. Кривому Розі та показав, що в даному місці 31 жовтня 2016 року він вчинив разом з ОСОБА_18 та ОСОБА_17 напади на іншу особу.

З протоколу (т.№2, а.с. 213-214) вбачається, що під час слідчого експерименту ОСОБА_18 надав показання про вчинення протиправних дій та вказав на під`їзд №1 будинку АДРЕСА_4 та показав, що в даному місці 31 жовтня 2016 року він вчинив разом з ОСОБА_19 та ОСОБА_17 напади на особу. Також ОСОБА_18 вказав проїзну частину біля будинку № 11 по пров. Бульварний м. Кривому Розі та показав, що в даному місці 31 жовтня 2016 року він вчинив разом з ОСОБА_19 та ОСОБА_17 напади на іншу особу.

З протоколу (т.№2, а.с. 215-216) вбачається, що під час слідчого експерименту ОСОБА_17 надав показання про вчинення протиправних дій та вказав на під`їзд №1 будинку АДРЕСА_4 та показав, що в даному місці 31 жовтня 2016 року він вчинив разом з ОСОБА_19 та ОСОБА_18 напади на особу. Також ОСОБА_17 вказав проїзну частину біля будинку № 11 по пров. Бульварний м. Кривому Розі та показав, що в даному місці 31 жовтня 2016 року він вчинив разом з ОСОБА_19 та ОСОБА_18 напади на іншу особу.

З протоколу огляду (т.№2, а.с. 218) вбачається, що був оглянутий та вилучений диск з написами «Сакс. РВ 31.10 ч. 2 ст. 187 ін. Головенко Турівний», на якому маються два відеофайли.

Відповідно до постанови (т.№2, а.с.219) вилучений під час огляду диск з написами «Сакс. РВ 31.10 ч. 2 ст. 187 ін. Головенко Турівний», визнаний речовим доказом.

Відповідно висновку судово-психіатричної експертизи (т.№3, а.с.59-65), ОСОБА_17 має змішаний розлад емоцій та поведінки, психічний та поведінковий розлад в результаті вживання психостимуляторів; в період вчинення діянь, що йому інкримінуються, в стані тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не знаходився, мав змішаний розлад емоцій та поведінки, психічний та поведінковий розлад в результаті вживання психостимуляторів; в період вчинення діяння, що йому інкримінується, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними; на даний час за своїм психічним станом може усвідомлювати свої дії та керувати ними; за своїм психічним станом не потребує застосування примусових заходів медичного характеру.

Судом за участю спеціаліста також оглянутий диск (т.№2, а.с.217), на якому виявлені записи. Обвинувачені, кожний окремо пояснили, що зміст записів, на яких відображено проведення слідчого експерименту, не заперечують.

У судовому засіданні за участю спеціаліста також оглянутий диск (т.№2, а.с. 220), на якому виявлені два відеофайла. При огляді відеофайла з останніми цифрами «840», встановлено, що на ньому маються цифри «2016/10/31». На зображенні маються ОСОБА_19 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , а також поліцейські. Видно, як обвинувачені витягують з кішень речі. При цьому чутно, як ОСОБА_18 пояснює, що картки є подарунком. На ОСОБА_18 мається хустка, яка закриває обличчя до підборіддя. Чутно як на питання: «Де взяв зброю», ОСОБА_18 відповідає: «Подарували». Далі мається зображення, як під`їжджає автомобіль, з`являється зображення дівчини та ОСОБА_26 , який розповідає про обставини при яких віддав телефон. При огляді файла з останніми цифрами «839» встановлено, що на ньому мається зображення поліцейських, обвинувачених, автомобіля, чутна розмова. На зображенні відсутні відомості про те, як був виданий пістолет.

Як встановлено ст.23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до вимог ч.4 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих в порядку ст. 225 цього Кодексу, суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору або посилатися на них. Стаття 225 КПК України передбачає виняткові випадки допиту в судовому засіданні свідка та потерпілого під час досудового розслідування.

Як вбачається з дослідженого у судовому засіданні протоколу слідчого експерименту (т.№2, а.с. 211-212), під час експерименту ОСОБА_19 надавав показання про вчинення протиправних дій. Надання зазначених показань, суд не сприймав безпосередньо. Відповідно до вимог ст.ст. 23, 95 ч.4 КПК України, суд не вправі обґрунтовувати вирок цими показаннями та посилатися на них, а тому відкидає цей протокол в частині показань про завдання ударів при наданні оцінці доказам по справі.

Як вбачається з дослідженого у судовому засіданні протоколу слідчого експерименту (т.№2, а.с. 213-214), під час експерименту ОСОБА_18 надавав показання про вчинення протиправних дій. Надання зазначених показань, суд не сприймав безпосередньо. Відповідно до вимог ст.ст. 23, 95 ч.4 КПК України, суд не вправі обґрунтовувати вирок цими показаннями та посилатися на них, а тому відкидає цей протокол в частині показань про завдання ударів при наданні оцінці доказам по справі.

Як вбачається з дослідженого у судовому засіданні протоколу слідчого експерименту (т.№2, а.с. 215-216, під час експерименту ОСОБА_17 надавав показання про вчинення протиправних дій. Надання зазначених показань, суд не сприймав безпосередньо. Відповідно до вимог ст.ст. 23, 95 ч.4 КПК України, суд не вправі обґрунтовувати вирок цими показаннями та посилатися на них, а тому відкидає цей протокол в частині показань про завдання ударів при наданні оцінці доказам по справі.

Суд, відповідно до ст.ст. 86, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні показання обвинувачених, показання потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_26 , показання свідків ОСОБА_27 , ОСОБА_29 , ОСОБА_34 , ОСОБА_14 , ОСОБА_33 , протоколи огляду, постанови про визнання речовими доказами, висновки експертиз, протоколи впізнання, висновки, диск, вважає, що ці докази отримані у порядку, встановленому цим Кодексом, а тому є допустимими.

Суд, відповідно до ст.ст. 86, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні протоколи слідчих експериментів в частині зазначення обвинуваченими місця події, вважає ці протоколи допустимими доказами.

Оцінюючи з точки зору належності визнані судом допустимими докази, суд приходить до наступних висновків.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні показання обвинуваченого ОСОБА_19 , вважає, що цей доказ прямо стосується обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме причетності обвинуваченого до вчинення розбійного нападу. Тому цей доказ є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні показання обвинуваченого ОСОБА_17 , вважає, що цей доказ прямо стосується обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме причетності обвинуваченого до вчинення розбійного нападу. Тому цей доказ є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні показання обвинуваченого ОСОБА_18 , вважає, що цей доказ прямо стосується обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме причетності обвинуваченого до вчинення розбійного нападу. Тому цей доказ є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні показання потерпілого ОСОБА_8 , вважає, що цей доказ прямо стосується обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме вчинення відносно нього нападу. Тому цей доказ є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні показання потерпілого ОСОБА_26 , вважає, що цей доказ прямо стосується обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме вчинення на нього нападу. Тому цей доказ є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні показання свідка ОСОБА_27 , вважає, що цей доказ прямо стосується обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме дій обвинувачених з нападу на ОСОБА_26 . Тому цей доказ є належним.

Відповідно до вимог ст.337 ч.1 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім випадків, передбачених цією статтею. Як передбачено ст.337 ч.3 КПК України, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини та її основоположних свобод, суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження. Враховуючи вимоги ст.337 ч.1, 3 КПК України, суд вважає, що показання свідка ОСОБА_27 в тій частині, що ОСОБА_18 направляв пістолет на ОСОБА_26 , що ОСОБА_18 казав ОСОБА_26 , що якщо їм не надати гроші, то ОСОБА_26 піде наступного дня на роботу з однією ногою, що напад був вчинений як на неї, так і на ОСОБА_26 , є неналежним доказом, оскільки вказані обставини виходять за межі обвинувачення, висунутого обвинуваченим, можуть бути підставою для зміни обвинувачення, що погіршить становище обвинувачених, а тому показання свідка ОСОБА_27 в цій частині, не враховує.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні показання свідка ОСОБА_29 , вважає, що цей доказ прямо стосується обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме обставин затримання обвинувачених. Тому цей доказ є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні показання свідка ОСОБА_34 , вважає, що цей доказ прямо стосується обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме обставин затримання обвинувачених. Тому цей доказ є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні показання свідка ОСОБА_14 , вважає, що цей доказ прямо стосується обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме особи обвинуваченого ОСОБА_18 . Тому цей доказ є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні показання свідка ОСОБА_33 , вважає, що цей доказ прямо стосується обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме особи обвинуваченого ОСОБА_19 . Тому цей доказ є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджений у судовому засіданні протокол огляду (т.№2, а.с.8-9) вважає, що цей доказ прямо стосується обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме місця події. Тому цей доказ є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджений у судовому засіданні протоколи огляду (т.№2, а.с.10-11, 12-14, 65-66) вважає, що ці докази прямо стосуються обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме вилучення речей. Тому ці докази є належними.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні постанови про визнання речовими доказами (т.№2, а.с.28, 30, 75, 95, 219) вважає, що ці докази прямо стосуються обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме визнання речовими доказами вилучених речей. Тому ці докази є належними.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні протоколи впізнання (т.№2, а.с.38-40, 41-43, 44-47, 48-50, 51-53, 54-56, 83-85, 86-87), вважає, що ці докази прямо стосуються обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме обізнаності ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_8 про осіб, стосовно яких вони надали показання. Тому ці докази є належними.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджений у судовому засіданні висновок експерта (т.№2, а.с.79) вважає, що цей доказ прямо стосується обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме наявності або відсутності у потерпілого ОСОБА_8 тілесних ушкоджень. Тому цей доказ є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджений у судовому засіданні протокол огляду (т.№2, а.с. 93-94) вважає, що цей доказ прямо стосується обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме видачі ОСОБА_14 куртки. Тому цей доказ є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні висновки (т.№2, а.с.105, 106), вважає, що ці докази прямо стосується обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме наявності або відсутності у ОСОБА_18 та ОСОБА_35 стану сп`яніння. Тому ці докази є належними.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджений у судовому засіданні висновок експерта (т.№2, а.с.166-173) вважає, що цей доказ прямо стосується обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме наявності або відсутності на пістолеті слідів папілярних ліній. Тому цей доказ є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджений у судовому засіданні висновок експерта (т.№2, а.с.178-181) вважає, що цей доказ прямо стосується обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме того, чи відноситься вилучений револьвер до вогнепальної зброї. Тому цей доказ є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджений у судовому засіданні висновок експерта (т.№2, а.с.193-199) вважає, що цей доказ прямо стосується обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме вартості речей. Тому цей доказ є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні протоколи слідчих експериментів (т.№2, а.с. 211-212, 213-214, 215-216), вважає, що ці докази прямо стосується обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме обізнаності обвинувачених про місце вчинення злочину. Тому ці докази є належними.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджений у судовому засіданні протокол огляду (т.№2, а.с.218) вважає, що цей доказ прямо стосується обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме вилучення диску з записами. Тому цей доказ є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджений у судовому засіданні висновок експерта (т.№3, а.с.56-95) вважає, що цей доказ прямо стосується обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме психічного стану ОСОБА_17 . Тому цей доказ є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджений у судовому засіданні зміст записів, які містяться на диску (т.№2, а.с.220) вважає, що цей доказ прямо стосується обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме обставин затримання обвинувачених. Тому цей доказ є належним.

При наданні оцінки визнаним судом допустимим та належним доказам з точки зору їх достовірності, суд керується вимогами ст. 17 ч.4 КПК України, згідно якої усі сумніви доведеності вини особи тлумачаться на користь цієї особи та ст. 62 Конституції України, згідно якої, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, та приходить до наступних висновків.
Протоколи огляду (т.№2, а.с 8-9, 10-11, 12-14, 65-66, 93-94, 218), зміст відеозаписів (т.№2, а.с.220), суд вважає достовірними доказами, так як вони не суперечать іншим доказам по справі.
Постанови про визнання речовими доказами (т.№2, а.с.38-40, 41-43, 44-47, 48-50, 51-53, 54-56, 83-85, 86-87), суд вважає достовірними доказами.

Висновки (т.№2, а.с.105, 106), суд вважає достовірними доказами, так як вони узгоджуються між собою та не суперечать іншим доказам по справі.

Висновки експертів (т.№2, а.с.79, 166-173, 178-181, 193-199, т.№3, а.с.56-95), суд знаходить науково обґрунтованими, повними та несуперечливими, а тому достовірними.

Протоколи впізнання (т.№2, а.с.38-40, 41-43, 44-47, 48-50, 51-53, 54-56, 83-85, 86-87), суд знаходить достовірними доказами,так як вони узгоджуються між собою та не суперечать іншим доказам по справі.

Протоколи слідчих експериментів в частині, в якій вони визнані допустимими (т.№2, а.с. 211-212, 213-214, 215-216), суд знаходить достовірними доказами,так як вони узгоджуються між собою та не суперечать іншим доказам по справі.

Показання свідка ОСОБА_14 , суд знаходить достовірними, так як вони не суперечать іншим доказам по справі.

Показання свідка ОСОБА_33 , суд знаходить достовірними, так як вони не суперечать іншим доказам по справі.

Показання свідка ОСОБА_29 , суд знаходить достовірними, так як вони не суперечать іншим доказам по справі.

Показання свідка ОСОБА_34 , суд знаходить достовірними, так як вони не суперечать іншим доказам по справі.

Показання свідка ОСОБА_27 про те, що в день події її та ОСОБА_26 зупинили обвинувачені, діяли узгоджено, стали вимагати віддати їм гроші, а потім мобільний телефон, при цьому погрожували насильством, ОСОБА_18 зробив пістолетом якесь клацання, суд вважає достовірними. При цьому суд бере до уваги, що у судовому засіданні не встановлено обставин, з яких би свідок надавала неправдиві показання.

Показання потерпілого ОСОБА_8 про те, що в день події йому наніс удар по голові ОСОБА_17 , ОСОБА_18 погрожував пістолетом, останній пред`явив вимогу віддати речі, внаслідок чого він віддав свої речі, суд вважає достовірними. При цьому суд бере до уваги, що у судовому засіданні не встановлено обставин, з яких би потерпілий надавав неправдиві показання.

Показання потерпілого ОСОБА_26 про те, що в день події, під час коли він був разом з ОСОБА_27 , до нього підійшли обвинувачені, йому погрожував пістолетом ОСОБА_18 , на вимогу обвинувачених він віддав телефон, суд вважає достовірними. При цьому суд бере до уваги, що показання ОСОБА_26 узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_27 та ту обставину, що у судовому засіданні не встановлено обставин, з яких би потерпілий надавав неправдиві показання.

Показання обвинуваченого ОСОБА_17 про те, що він та інші обвинувачені домовилися вчинити злочин, що будуть гуляти, вдарять когось, а ОСОБА_18 їх підтримує, що він, ОСОБА_17 вдарив ОСОБА_8 , а ОСОБА_18 дістав пістолет та наводив пістолет на ноги потерпілого, що останній віддав телефон та куртку, що далі зупинили другого потерпілого та стали просити віддати майно, і останній віддав телефон, що при цьому ОСОБА_18 тримав за спиною пістолет та зробив клацання, потерпілий дістав телефон та поклав його на землю, що у нього, обвинуваченого, був при собі при затриманні гаманець, який він в подальшому передав рідним, суд вважає достовірними. При цьому суд бере до уваги, що показання обвинуваченого ОСОБА_17 не містять суттєвих суперечностей, узгоджуються за своєю суттю з визнаними достовірними показаннями потерпілих та свідка ОСОБА_27 . Також суд бере до уваги, що підстав, з яких би обвинувачений ОСОБА_17 вчинив на себе наклеп, судом не встановлено.

Показання обвинуваченого ОСОБА_18 про те, що він на час вчинення протиправних дій перебував в стані наркотичного сп`яніння, узгоджуються з висновком (т.№2, а.с.105), а тому є достовірними. Показання ОСОБА_18 про те, що ОСОБА_19 також вживав метамфетамін, суд вважає достовірними. Показання ОСОБА_18 про те, що ОСОБА_17 сказав потерпілому ОСОБА_8 віддати гроші та мобільний телефон, а він, ОСОБА_18 , щоб не було суперечок, бійки, дістав пістолет таким чином, щоб пістолет було видно, що ОСОБА_8 віддав куртку, в якій був гаманець, пластикові картки та мобільний телефон, що взяв куртку потерпілого та пішов додому, що казав ОСОБА_28 про наявність зброї , що ОСОБА_26 на їх вимогу віддав мобільний телефон, узгоджуються з показаннями потерпілих, показаннями свідка ОСОБА_27 , а тому є достовірними. При цьому суд бере до уваги, що підстав, з яких би обвинувачений вчинив на себе наклеп, у судовому засіданні не встановлено.

Показання обвинуваченого ОСОБА_19 про те, що в день події ОСОБА_18 показав пістолет, що він, ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , домовилися добути гроші, мобільний телефон, вчинили погрози потерпілому ОСОБА_8 , а потім потерпілому ОСОБА_26 , внаслідок чого потерпілі передали своє майно, що ОСОБА_36 відніс додому куртку потерпілого, суд вважає достовірними. При цьому суд бере до уваги, що показання обвинуваченого за своєю суттю узгоджуються з показаннями потерпілих та свідка ОСОБА_27 , не містять суттєвих суперечностей. Підстав, з яких би обвинувачений вчинив на себе наклеп, не встановлено.

На підставі ст. 94 КПК України, суд, всебічно, повно й неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження і, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а також оцінивши сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до внутрішнього переконання про те, що у судовому засіданні сукупністю достовірних, допустимих та належних доказів, які узгоджуються між собою встановлено, що 30 жовтня 2016 року обвинувачений ОСОБА_17 , діючи з прямим умислом, за попередньою змовою в групі з ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , з застосуванням погрози насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілих, вчинив відкрите заволодіння майном потерпілого ОСОБА_8 , а через деякий час майном потерпілого ОСОБА_26 .

Суд приходить до внутрішнього переконання про те, що встановлені судом обставини дозволяють суду ухвалити обвинувальний вирок щодо ОСОБА_17 .

Суд також приходить до переконання, що будь-яких вагомих, достовірних доказів, які надають розумні підстави сумніватися у доведеності вини ОСОБА_17 , в судовому засіданні не добуто.

На підставі ст. 94 КПК України, суд, всебічно, повно й неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження і, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а також оцінивши сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до внутрішнього переконання про те, що у судовому засіданні сукупністю достовірних, допустимих та належних доказів, які узгоджуються між собою, встановлено, що 30 жовтня 2016 року обвинувачений ОСОБА_18 , діючи з прямим умислом, за попередньою змовою в групі з ОСОБА_17 та ОСОБА_19 , з застосуванням погрози насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілих, вчинив відкрите заволодіння майном потерпілого ОСОБА_8 , а через деякий час майном потерпілого ОСОБА_26 .

Суд приходить до внутрішнього переконання про те, що встановлені судом обставини дозволяють суду ухвалити обвинувальний вирок щодо ОСОБА_18 .

Суд також приходить до переконання, що будь-яких вагомих, достовірних доказів, які надають розумні підстави сумніватися у доведеності вини ОСОБА_18 , в судовому засіданні не добуто.

На підставі ст. 94 КПК України, суд, всебічно, повно й неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження і, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а також оцінивши сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до внутрішнього переконання про те, що у судовому засіданні сукупністю достовірних, допустимих та належних доказів, які узгоджуються між собою, встановлено, що 30 жовтня 2016 року обвинувачений ОСОБА_19 , діючи з прямим умислом, за попередньою змовою в групі з ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , з застосуванням погрози насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілих, вчинив відкрите заволодіння майном потерпілого ОСОБА_8 , а через деякий час майном потерпілого ОСОБА_26 .

Суд приходить до внутрішнього переконання про те, що встановлені судом обставини дозволяють суду ухвалити обвинувальний вирок щодо ОСОБА_19 .

Суд також приходить до переконання, що будь-яких вагомих, достовірних доказів, які надають розумні підстави сумніватися у доведеності вини ОСОБА_19 , в судовому засіданні не добуто.

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_17 , суд вважає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин які відповідно до вимог ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_17 , суд не знаходить.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_18 , суд вважає вчинення злочину неповнолітнім, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною яка відповідно до вимог ст. 67 КК України, обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_18 , суд вважає вчинення злочину особою, що перебуває в стані, викликаному вживанням одурманюючих засобів.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_19 , суд вважає вчинення злочину неповнолітнім, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин які відповідно до вимог ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_19 судом не встановлено.

Як передбачено ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд, умотивувавши своє рішення, може, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_18 вчинив злочин будучи неповнолітньою особою, щиро кається у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину. На переконання суду вказані обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, свідчать про дійсне негативне ставлення обвинуваченого до вчиненого, бажання допомогти встановити істину по справі і у своїй сукупності істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.
Також судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_18 раніше не судимий, навчається, позитивно характеризується за місцем проживання та за місцем навчання, позитивно характеризувався за місцем перебування під вартою, виховувався однією матір`ю. З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_18 основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої ст. 187 ч.2 КК України.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_19 вчинив злочин будучи неповнолітньою особою, щиро кається у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину. На переконання суду вказані обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, свідчать про дійсне негативне ставлення обвинуваченого до вчиненого, бажання допомогти встановити істину по справі і у своїй сукупності істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.
Також судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_19 навчається, позитивно характеризується за місцем проживання та навчання, виховувався однією матір`ю, на даний час перебуває під опікою бабусі. З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_19 основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої ст. 187 ч.2 КК України.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_18 покарання, суд, керуючись вимогами ст.ст.50, 65, 103 КК України, приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховує обставини, які пом`якшують покарання та обставину, яка обтяжує покарання, відомості про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, навчається, має середній рівень знань, не одружений, виховувався без одного з батьків, позитивно характеризується як за місцем проживання, так і за місцем навчання, позитивно характеризувався за місцем перебування під вартою, перебуває на обліку як дитина, яка опинилася в скрутних життєвих умовах, на обліку у підрозділі ювенальної пробації не перебуває, мати має позитивний вплив на обвинуваченого. Також суд враховує висновок органу пробації, згідно якого ризик вчинення ОСОБА_18 повторного кримінального правопорушення є середнім, його виправлення можливе без обмеження чи позбавлення волі. Тому з урахуванням усіх зазначених обставин, вважає, що виправлення обвинуваченого можливо без відбування призначеного судом покарання.
Тому, призначивши неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_18 покарання у вигляді позбавлення волі, суд на підставі ст. ст. 104, 75 КК України, вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 ч.1 п.п. 1, 2 КК України.

На підставі ст.77 КК України суд вважає, що додаткове покарання у вигляді конфіскації майна призначенню обвинуваченому ОСОБА_18 не підлягає.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_19 покарання, суд, керуючись вимогами ст.ст.50, 65, 103 КК України, приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховує обставини, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, навчається, має середній рівень знань, не одружений, виховувався без одного з батьків, на даний час виховується без батьків, позитивно характеризується як за місцем проживання, так і за місцем навчання, не перебуває на обліку як дитина, яка опинилася в скрутних життєвих умовах, бабуся має позитивний вплив на обвинуваченого. Також суд враховує висновок органу пробації, згідно якого перевиховування ОСОБА_19 можливе без ізоляції від суспільства. Тому з урахуванням усіх зазначених обставин, вважає, що виправлення обвинуваченого можливо без відбування призначеного судом покарання.

Тому, призначивши неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_19 покарання у вигляді позбавлення волі, суд на підставі ст. ст. 104, 75 КК України, вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 ч.1 п.п. 1, 2 КК України.

На підставі ст.77 КК України суд вважає, що додаткове покарання у вигляді конфіскації майна призначенню обвинуваченому ОСОБА_19 не підлягає.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_17 покарання, суд, керуючись вимогами ст.ст.50, 65 КК України, приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховує обставину, яка пом`якшує покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого, який раніше судимий, навчається, не одружений, позитивно характеризується як за місцем проживання, так і за місцем навчання, та з урахуванням усіх зазначених обставин, вважає, що мірою покарання, необхідною для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів є позбавлення волі. Також до ОСОБА_17 належить застосувати додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.

У відповідності до вимог ст. 100 КПК України, речові докази по справі належить: телефон «Престижіо» - передати потерпілому ОСОБА_26 ; пістолет «Stalker - конфіскувати; мобільний телефон «Лджі», дві банківських картки, страхову картку, куртку, СІМ-карту, гаманець передати потерпілому ОСОБА_8 ; диск залишити на зберіганні в матеріалах справи.

Згідно ст. 124 КПК України з обвинувачених на користь держави належить стягнути витрати на залучення експертів у сумі 1760 грн. 80 коп.

Керуючись ст. ст. 369 - 371, 373 - 376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_23 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч.2 КК України.

ОСОБА_37 призначити покарання за ст. 187 ч.2 КК України у вигляді 7 (СЕМИ) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ст. 70 ч.4 КК України, остаточне покарання ОСОБА_37 визначити шляхом часткового складання покарання, призначеного за даним вироком, з покаранням призначеним за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 27 червня 2017 року, - у вигляді СЕМИ (7) років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією майна.

Строк покарання ОСОБА_37 обчислювати з 31 жовтня 2016 року, розраховуючи один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за період з 31 жовтня 2016 року по день набрання даним вироком законної сили.

ОСОБА_24 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч.2 КК України.

ОСОБА_38 призначити покарання з застосуванням ст. 69 КК України за ст. 187 ч.2 КК України у вигляді ЧОТИРЬОХ (4) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. ст. 104,75 КК України звільнити ОСОБА_24 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням тривалістю на ДВА (2) роки.

На підставі п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_24 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Строк покарання ОСОБА_24 обчислювати з моменту оголошення вироку.

В строк покарання ОСОБА_38 зарахувати строк тримання під вартою з 31 жовтня 2016 року по 7 вересня 2017 року, розраховуючи один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за період з 31 жовтня 2016 року по 7 вересня 2017 року.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_38 у вигляді домашнього арешту залишити без змін.

ОСОБА_25 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч.2 КК України.

ОСОБА_39 призначити покарання з застосуванням ст. 69 КК України за ст. 187 ч.2 КК України у вигляді ЧОТИРЬОХ (4) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. ст. 104,75 КК України звільнити ОСОБА_25 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням тривалістю на ДВА (2) роки.

На підставі п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_25 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Строк покарання ОСОБА_39 обчислювати з моменту оголошення вироку.

В строк покарання ОСОБА_39 зарахувати строк тримання під вартою з 31 жовтня 2016 року по 16 листопада 2016 року, розраховуючи один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за період з 31 жовтня 2016 року по 16 листопада 2016 року.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_39 залишити без змін домашній арешт.

Після вступу вироку до законної сили речові докази по справі: телефон «Престижіо» - передати потерпілому ОСОБА_26 ; пістолет «Stalker - конфіскувати; мобільний телефон «Лджі», дві банківських картки, страхову картку, куртку, СІМ-карту, гаманець передати потерпілому ОСОБА_8 ; диск залишити на зберіганні в матеріалах справи.

Стягнути з обвинувачених на користь держави витрати на залучення експертів у сумі 1760 грн. 80 коп. в рівних долях: з ОСОБА_17 в сумі 586 грн. 94 коп., з ОСОБА_18 в сумі 586 грн. 94 коп., з ОСОБА_19 в сумі 586 грн. 94 коп.

Матеріали кримінального провадження залишити на зберіганні при обвинувальному акті.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Згідно ст. 376 ч. 6 КПК України, копія вироку вручається негайно після його проголошення обвинуваченим та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя : ОСОБА_1