1Справа № 335/9951/17 1-кс/335/51/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 березня 2019 року м. Запоріжжя

ВСТАНОВИВ:
Адвокат ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням в інтересах ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 про скасування арешту майна.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_6 являється власником житлового будинку АДРЕСА_1 , право власності на який підтверджує свідоцтвом про право на спадщину за заповітом № 1-143, та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.
Заслухавши думку учасників провадження, вивчивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22.08.2017 року, накладено арешт на будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони власнику та іншим особам відчужувати його та розпоряджатися.
Згідно ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
При цьому, згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу .
З ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду від 22.08.2017 року, справа № 335/9963/17 провадження 1-кс/335/6676/2017 вбачається, що при накладенні арешту на житловий будинок, власник арештованого майна був відсутній під час розгляду клопотання про його арешт. Слідчий суддя розглядаючи клопотання слідчого про арешт майна виходив з того, що вказане майно є доказом вчинення кримінального правопорушення.
Разом з тим, при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України, та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна у відповідності до ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, слідчий суддя повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу арешту майна; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального судочинства.
Право власності ОСОБА_6 на житловий будинок АДРЕСА_1 , підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом № 1-143, та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.
Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Статтями 7, 16 КПК України визначено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Враховуючи викладене вище, в подальшому застосуванні такого заходу, як накладення арешту на вказане у клопотанні майно, відпала потреба.
Таким чином, аналізуючи викладене, а також враховуючи, що прокурор в судовому засіданні не надав доказів на спростування доводів заявника, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність у кримінальному провадженні підстав, які б виправдовували втручання держави у право на мирне володіння майном у контексті забезпечення «справедливого балансу» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту прав конкретної особи, у зв`язку з чим клопотання про скасування арешту майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 170, 174, 309 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
Клопотання адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна - задовольнити.
Скасувати арешт будинку АДРЕСА_1 , заборону власнику та іншим особам відчужувати його та розпоряджатися, накладених ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22.08.2017 року у справі № 335/9963/17 провадження 1-кс/335/6676/2017.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 05.03.2019 року.
Повний текст ухвали виготовлено 07.03.2019 року.
Слідчий суддя ОСОБА_1