Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 480/2334/18
Провадження 1-кп/480/188/19
ВИРОК
Іменем України

17 січня 2019 року м. Миколаїв
Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у приміщенні Миколаївського районного суду Миколаївської області кримінальне провадження № 0000723, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.12.2018 року, за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцки м.Луганськ Луганської області, українки, громадянки України, з технічною середньою освітою, по спеціальності технолог, не працюючої, не заміжньої, раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,
встановив:
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
В кінці серпня 2018 року, більш точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи у лісосмузі, розташованій в 6 км на північ від села Михайлівка Миколаївського району Миколаївської області, незаконного придбала, зірвавши листя та суцвіття з 5-6 кущів коноплі, особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу, які остання в поліетиленовому пакеті перенесла до домоволодіння АДРЕСА_2 , де листя і суцвіття висушила, подрібнила та почала зберігати для власного вживання без мети збуту та зберігала до моменту вилучення співробітниками поліції.
Працівниками Миколаївського РВП Очаківського ВП ГУ НП в Миколаївській області 06.12.2018 року близко 13 години 00 хвилин, на дитячому майданчику, розташованому по вул.А.Шептицького в с.Михайлівка Миколаївського району Миколаївської області, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 Кодекса України про адміністративні правопорушення, за скоєння дрібного хуліганства, було затримано ОСОБА_4 , в якої, під час проведення особистого огляду, було виявлено та вилучено особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, масою у перерахунку на суху речовину - 12,278 грам.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.1 ст.309 КК України незаконне виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
У даному кримінальному провадженні 17.12.2018 року між прокурором ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_4 і її захисником ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості згідно з вимогами ст.ст.468, 469, 472 КПК України.
Відповідно до змісту угоди про визнання винуватості прокурор ОСОБА_3 та підозрювана ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри і кваліфікації дій за ч.1 ст.309 КК України.
Згідно з угодою про визнання винуватості підозрювана ОСОБА_4 повністю визнала свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні; співпрацювати з правоохоронними органами та сприяти
розслідуванню кримінального провадження; співпрацювати у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою.
Сторони угоди про визнання винуватості також погодились на призначення покарання підозрюваній ОСОБА_4 за ч.1 ст.309 КК України - у виді штрафу у розмірі 850 грн.
Крім того, прокурор ОСОБА_3 та підозрювана ОСОБА_4 визначили наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про визнання винуватості і окремо умисного невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст.476 КПК України.
Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України і КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити ОСОБА_4 узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання.
Обвинувачена ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, в обсязі підозри, дала згоду на призначення узгодженого виду та міри покарання у разі затвердження угоди про визнання винуватості та заявила, що здатна реально виконати взяті на себе відповідно до угоди про визнання винуватості зобов`язання. Просила угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.
Захисник ОСОБА_5 також просив затвердити угоду про визнання винуватості.
Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним та не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості. Судом з`ясовано, що будь-яких скарг обвинувачена ОСОБА_4 під час кримінального провадження не подавала.
Перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій ОСОБА_4 за ч.1 ст.309 КК України є правильною. Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнала себе винуватою, відповідно до ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, що в силу вимог ч.4 ст.469 КПК України передбачає можливість укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні.
Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін і інших осіб.
Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним. Взяті ОСОБА_4 на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання очевидно можливі для виконання.
З огляду на викладене, враховуючи пом`якшуючу обставину, а саме щире каяття, відсутність обтяжуючих обставин, особу обвинуваченої ОСОБА_4 , яка раніше судима, злочин не набув значного суспільного резонансу, що суспільний інтерес виражається в зменшенні рівня злочинності, запобіганні, виявленні та припиненні кримінального правопорушення і забезпеченні швидкого досудового розслідування та судового розгляду, суд вбачає наявність фактичних підстав для доведення винуватості обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.309 КК України та затвердження угоди про визнання винуватості.
За вчинене кримінальне правопорушення (злочин) обвинувачена ОСОБА_4 підлягає покаранню, яке узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості, а саме: за ч.1 ст.309 КК України - у виді штрафу у розмірі 850 грн.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Речовим доказом у даному кримінальному провадженні є небезпечний наркотичний засіб канабіс, масою 11,677 г (0,601 г використано під час проведення експертизи №1846 від 12.12.2018 року). Вищевказаний речовий доказ передано до камери речових доказів Миколаївського РВП Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області. На підставі ст.100 КПК України зазначені речові докази слід знищити.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні складаються з витрат на проведення судово-хімічної експертизи №1846 від 12.12.2018 року вартістю 858 грн 00 коп. Вказані витрати є підтверджені документально та підлягають стягненню з обвинуваченої ОСОБА_4 .
Запобіжний захід до обвинуваченої ОСОБА_4 не застосовувався.
Керуючись ст.ст.314, 369-371, 373, 374, 375 КПК України, суд, -
ухвалив:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 17.12.2018 року, укладену у кримінальному провадженні № 0000723 між прокурором ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначити їй узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у виді штрафу у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн 00 коп.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_4 не обирати.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення хімічної експертизи №1846 від 12.12.2018 року, які документально підтверджені у розмірі 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) грн 00 коп.
Речов доказ, а саме: небезпечний наркотичний засіб канабіс, масою 11,677 г (0,601 г використано під час проведення експертизи №1846 від 12.12.2018 року), який переданий на зберігання до камери речових доказів Миколаївського РВП Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області знищити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку:
1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу,в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_6

17.01.2019