Справа № 387/910/18
Провадження № 1-кп/396/223/18
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.04.2019 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрований в АДРЕСА_2 , громадянин України, не працюючий, має середню спеціальну освіту, не одружений, на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей та осіб похилого віку не має, раніше не судимий,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_3 , зареєстрований в АДРЕСА_4 , громадянин України, освіта середня спеціальна, безробітній, пребуває на обліку в центрі зайнятості, одружений, має на утриманні одну малолітню дитину, раніше не судимий,
обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України,-
за участі сторін кримінального провадження:
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
Обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вчинили таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену за попередньюю змовою групою осіб, поєднану із проникненням до сховища, та таємне викрадення чужого майна (крадіжку), за попередньюю змовою групою осіб, поєднану із проникненням до сховища, вчинену повторно.
Кримінальні правопорушення було вчинено за наступних обставин.
Судом встановлено, що в кінці травня 2018 року, близько 12.00 години, більш точної дати та часу ні судом, ні слідством не встановлено, обвинувачений ОСОБА_3 разом із обвинуваченим ОСОБА_4 , перебували в АДРЕСА_5 , на території Добровеличківської міжгосподарської пересувної шляхобудівельної механізованої дільниці, де обвинувачений ОСОБА_3 проходив виробниче навчання відповідно до договору №32-17-57 від 01.09.2017 року, де в приміщенні критого гаража виявили бувший у використанні акумулятор фірми «VARTA» 190 А 6 ст. № НОМЕР_1 , який на праві власності належить гр. ОСОБА_7 який вони вирішили викрасти.
В послідуючому, обвинувачений ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд спричинивши потерпілому ОСОБА_7 матеріальних збитків в розмірі 2251,48 грн.
Продовжуючи свої злочинні дії, 16.06.2018 року близько 12.00 години, точного часу ні досудовим розслідуванням, ні судом не встановлено обвинувачений ОСОБА_3 разом із обвинуваченим ОСОБА_4 , перебували в АДРЕСА_5 на території Добровеличківської міжгосподарської пересувної шляхобудівельної механізованої дільниці, де обвинувачений ОСОБА_3 проходив виробниче навчання відповідно до договору №32-17-57 від 01.09.2017 року, де в приміщенні критого гаража виявили бувші у використанні акумулятори фірми «UNO» 1250 190 А3(3) 6 ст. №716282, які перебували на балансі Добровеличківської МПМШД та які вони вирішили викрасти.
Реалізовуючи свій злочинний намір обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 цього ж таки дня близько 12 години 10 хвилин, точного часу ні судом ні досудовим розслідуванням не встановлено, повторно, скориставшись відсутністю працівників підприємства та сторонніх осіб, діючи умисно та цілеспрямовано, з метою особистого матеріального збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання викрали 2 акумулятори фірми «UNO» 1250 190 А3(3) 6 ст. №716282 вартістю 2802,92 грн. за 1 шт. на загальну суму 5605,84 грн. та повантажили їх до автомобіля під керуванням обвинуваченого ОСОБА_4 .
З місця скоєння злочину обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд спричинивши потерпілій стороні юридичні особі Добровеличківській МПШМД матеріальних збитків на суму 5605 грн. 84 коп..
Крім, того 02.07.2018 року близько 01.00 години, точного часу ні судом ні досудовим розслідуванням не встановлено, обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та невстановлена слідством особа, перебували в смт. Добровеличківка, Добровеличківського району Кіровоградської області, де в невстановленому місці домовились про вчинення крадіжки акомуляторних батарей за адресою вул. Степова, 10 на території Добровеличківської МПМШД, де обвинувачений ОСОБА_3 проходив виробниче навчання відповідно до договору №32-17-57 від 01.09.2017 року, де також на території підприємства зберігаються вантажні автомобілі, в тому числі і автомобіль «КАМАЗ» р.н. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_8 , на якому було встановлено два бувші у використанні акумулятори фірми «STARTUP» 190 А3(3) 6 ст. № 330816182 які вони і вирішив викрасти.
Реалізовуючи свій злочинний намір обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та невстановлена слідством особа, цього ж таки дня близько 01 години 15 хвилин, точного часу ні судом ні досудовим розслідуванням не встановлено, перелізши через бетонний паркан, таємно проникли на територію Добровеличківської МПМШД та скориставшись відсутністю господаря автомобіля ОСОБА_8 та охоронця, діючи умисно та цілеспрямовано, з метою особистого матеріального збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання викрали 2 акумулятори «STARTUP» 190 А3(3) 6 ст. № 330816182 вартістю 7860,00 грн за 2 шт., які в послідуючому перемістили через бетонний паркан та повантажили до автомобіля під керуванням обвинуваченого ОСОБА_4 .
Обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та невстановлена слідством особа, з місця скоєння злочину зникли, та розпорядились викраденим майном на власний розсуд спричинивши потерпілому ОСОБА_8 матеріальних збитків на суму 7860 грн. 00 коп.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав, пояснивши, що в травні 2018 року, вдень, до нього зателефонував ОСОБА_3 та просив приїхати до місця проходження практики Добровеличківської МПМШД. Приїхавши до території Добровеличківської МПМШД, він заїхав на подвір`я, під`їхав до гаражного приміщення автомобілем ВАЗ 2110, з гаражу вийшов ОСОБА_9 та повідомив, що потрібно здати акумулятор. Він підозрював, що акумулятор не належать ОСОБА_10 , але погодився з наміром заробити грошей. Разом вони поїхали на ринок смт. Добровеличківка де продали акумулятор, отримані кошти розділили порівну. Також 16.06.2018 року він знову за проханням ОСОБА_11 приїздив на автомобілі ОСОБА_12 НОМЕР_3 на те ж саме подвір`я де ОСОБА_9 проходив практику, того разу вони здали на пункт прийому металобрухту смт. Добровеличківка 2 акумуляторні батареї, отримані кошти також розділили, отримали близько 1500 грн. Останній раз, в липні 2018 року до нього зателефонував ОСОБА_9 разом з ОСОБА_13 та просили заїхати з іншої сторони Добровеличківської МПМШД, де погрузили акумулятори в автомобіль під його керуванням.
Цивільні позови визнав частково, не визнав в частині моральної шкоди а також просить врахувати, що акумулятори потерпілим повернуто, а в частині моральної шкоди згоден сплатити потерпілому ОСОБА_7 1000 грн.. Додав, що не працює, проживає за рахунок батьків. У скоєному розкаюється. Просить суворо не карати.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 підтримав покази обвинуваченого ОСОБА_4 , свою вину у вчинені кримінальних правопорушень визнав, пояснивши, що дійсно в травні, червні та липні 2018 року вчинив крадіжку акумуляторів з приміщення гаражу Добровеличківської МПМШД, де він проходив виробниче навчання, як встановлено слідством один з викрадених акумуляторів належав ОСОБА_7 , інший ОСОБА_8 . Акумулятори вони перевозили на автомобілі ОСОБА_4 . До пояснень додав, що останню крадіжку в липні 2018 року вчинив за змою з ОСОБА_14 та знайомим ОСОБА_13 . Цивільні позови визнає, щодо відшкодування матеріальної шкоди, щодо моральної частково в розмірі 1000 грн., акумулятори повернуто ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .
У скоєному розкаюється. Просить суворо не карати, має намір виправитися та піти служити до лавУкраїнської Армії.
Потерпілий ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Претензій матеріального і морального характеру до обвинувачених не має.
Представник потерпілого асоціації шляхо-будівельних підприємств Добровеличківської МПМШД - адвокат ОСОБА_15 надіслала заяву про розгляд справи без участі. Цивільний позов підтримує та просить задовольнити.
Потерпілий ОСОБА_7 та його представник адвокат ОСОБА_15 в судове засідання не з`явились. Представник подав до суду заяву про розгляд справи без участі. Цивільний позов підтримує та просить задовольнити.
За згодою учасників судового провадження, з врахуванням свідчень обвинувачених, які визнали всі обставини викладені в обвинувальному акті, сторони обвинувачення та захисту не заявляли клопотанння про допит свідків та дослідження письмових і речових доказів.
При цьому, суд впевнився у правильності розуміння обвинуваченими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , потерпілими та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, відсутності сумнівів у добровільності їх позиції.
Суд вважає, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні проведено відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства.
Вина обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у скоєному кримінальному правопорушенні, крім їх показів та щирого каяття, підтверджується іншими перевіреними в судовому засіданні доказами, які суд визнає правдивими, достовірними і ні одна сторона не поставила їх під сумнів під час судового розгляду, тому і у суду немає жодної підстави, ставити їх під сумнів, зокрема, на підтвердження вини обвинувачених та сум завданої шкоди:
- висновком судової автотоварознавчої експертизи №136 від 06.09.2018 року, відповідно до якого ринкова вартість акумуляторної батареї фірми «Westa UNO» 1250 190 А3(3) 6 ст. №716282, що була у використанні, становить 2802.92 грн.;
- висновком судової автотоварознавчої експертизи №133 від 05.09.2018 року, відповідно до якого ринкова вартість акумуляторної батареї фірми «STARTUP» 190 А3(3) 6 ст. № 330816182 2 штуки, бувшої у використанні становить 3930.00 грн.
Приймаючи до уваги, що обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 повністю визнали себе винними у скоєнні інкримінованого їм кримінального правопорушення, суд вважає, що дії обвинувачених, в межах зміненого та пред`явленого обвинувачення, правильно кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України, так як своїми протиправними діями вони в кінці травня 2018 року вчинили таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане із проникненням у сховище, за попередньою змовою групою осіб, та 16.06.2018 року та 02.07.2018 року вчинили таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане із проникненням у сховище, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, тобто кримінальні правопорушення передбачені ч. 3 ст. 185 КК України.
При визначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує характер та ступінь тяжкості вчинених ними кримінальних правопорушень, які, згідно із ст. 12 КК України, є тяжким злочином, обставини вчинення, мету та мотив вчинення злочину, наслідки, які настали, дані, що характеризують особи обвинувачених, стан здоров`я, умови життя та ставлення обвинувачених до вчиненого діяння, позицію потерпілих, а також пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.
Обставинами, що пом`якшують відповідальність обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України - суд визнає їх щире каяття.
Обставин, що обтяжують відповідальність обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 передбачені ст. 67 КК України судом не встановлено.
Особи обвинувачених:
Обвинувачений ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується посередньо, раніше не судимий, компрометуючі дані відсутні, не одружений, утриманців не має, проживає з матір`ю та сестрою, не працює, проживає за рахунок матері, планує йти служити до лав Української армії, на "Д" обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за медичною допомогою не звертався.
Згідно досудової доповіді та висновку Добровеличківського РС філії ДУ "Центр пробації", щодо вчинення правопорушень обвинуваченим ОСОБА_3 , вважають, що виправлення цієї особи можливе без позбавлення або обмеження волі та не становить високої небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб. На думку органу пробації, виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній. Ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як середній (а.п. 70.)
Обвинувачений ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується посередньо, раніше не судимий, одружений, має на утриманні малолітню дитину, в родині проживає і дитина дружини, перебуває на обліку як безробітній, проживає за рахунок випадкових заробітків, на "Д" обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за медичною допомогою не звертався.
Згідно досудової доповіді та висновку Добровеличківського РС філії ДУ "Центр пробації", щодо вчинення правопорушень обвинуваченим ОСОБА_4 , вважають, що виправлення цієї особи можливе без позбавлення або обмеження волі та не становить високої небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб. На думку органу пробації, виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень. У разі якщо суд дійде висновку про можливість звільнення парвопорушника від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладення на правопорушника обов`язку виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній. Ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як середній.
Суд приймає до уваги досудову доповідь уповноваженого органу з питань пробації, складену відповідно до вимог ст.314-1 КПК України також відповідно до абзацу 17 ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинувачених.
Згідно із ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Призначаючи покарання обвинуваченим, суд дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засуджених є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів.
Зваживши у сукупності викладені обставини, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з урахуванням всіх пом`якшуючих обставин,відсутність обтяжуючих, суд приходить до висновку про те, що покарання обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 185 КК України слід призначити у межах санкції даної статті у виді позбавлення волі.
Враховуючи у сукупності викладені обставини, позицію потерпілих, якими заявлено цивільний позов, завдані матеральні збитки не відшкодовано у повному обсязі, ставлення обвинувачених до скоєного, які щиро розкаялися, особи обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , суд вважає, що з урахуванням встановлених обставин справи, тяжкості вчиненого злочину, та практику Європейського суду з прав людини щодо призначення покарання, а також врахувавши дані про особу винуватого і те, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, а також другорядну роль кари як мети покарання, поведінку обвинувачених за період кримінально-процесуального провадження, чим фактично досягнута мета покарання, суд приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_4 та ОСОБА_3 міри покарання, яке просить сторона обвинувачення, не пов`язаного з ізоляцією від суспільства, але в умовах здійснення контролю за їх поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням, яке є достатнім для того, щоб засуджені довели своє виправлення, тобто, на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування призначеного основного покарання із випробуванням, встановивши однорічний іспитовий строк, із покладенням на них обов`язків, згідно ст. 76 КК України, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень обвинуваченими.
Потерпілими по справі заявлено цивільні позови:
Представником юридичної особи Добровеличківської міжгосподарської пересувної шляхобудівельної механізованої дільниці, заявлено цивільний позов на суму 5605.84 грн матеріальної шкоди.
На підставі ст. 1166 ЦК України, майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Вирішуючи питання цивільного позову юридичної особи Добровеличківської МПМШД щодо стягнення завданих діями обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 матеріальних збитків, суд враховує, те що в судовому засіданні повністю доведено вину обвинувачених у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, а також враховує фактичний розмір завданих збитків та приходить до висновку, що цивільний позов підлягає задоволенню, а матеріальна шкода солідарному стягненню з обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Оскільки згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №136 від 06.09.2018 року, розмір завданих матеріальних збитків підтверджених висновком в підрахунку становить 5605.84 грн., цивільний позов представником заявлено саме на суму 5605 грн. 84 коп., тому позов підлягає задоволенню та стягненню солідарно розміру шкоди.
Вирішуючи питання цивільного позову потерпілого ОСОБА_7 щодо стягнення завданих діями обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 матеріальної та моральної шкоди, суд враховує, те що в судовому засіданні повністю доведено вину обвинувачених у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, а також враховує фактичний розмір завданих збитків та приходить до висновку про часткове задоволення цивільногого позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає, в тому числі, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в заявах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.95 р., суд визначає розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди залежно від характеру та обсягу страждань, яких зазнав потерпілий, характеру немайнових втрат та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Як роз`яснено в п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.
Відшкодування моральної (немайнової) шкоди служить виключно меті захисту особистих немайнових прав, які є абсолютними, право особи на відшкодування моральної шкоди виникає за умов порушення права цієї особи, наявності такої шкоди та причинного зв`язку між порушенням та моральною шкодою.
Суд зауважує, що моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи. Будь-яка компенсація моральної школи не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз, хоча у будь-якому випадку розмір відшкодування повинен бути адекватним нанесеній моральній шкоді.
Суд погоджується з тим, що потерпілому ОСОБА_7 дійсно спричинено моральну шкоду в результаті протиправної дії обвинувачених, потерпілий зазнав душевних страждань, однак це до істотних змін в його житті не призвело.
Так як в результаті скоєного кримінального правопорушення потерпілому діями обвинувачених було завдано моральної шкоди, яка полягає у моральних переживаннях понесених у зв`язку із посяганням на його майно, тому, суд вважає, що в якості компенсації за заподіяну моральну шкоду, за доцільне стягнути по 1000 грн. з кожного, якої суд вважає достатньо для відшкодування компенсації моральної шкоди потерпілому, що не призведе до його безпідставного збагачення.
Процесуальні витрати на залучення експертів відповідно до ст.124 КПК України необхідно стягнути з обвинувачених на користь держави, а долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Речові докази після набрання вироком законної сили:
- акумуляторну батарею фірми«STARTUP» 190 А3(3) 6 ст. № 330816182 2 штуки, які знаходиться на зберіганні у власника ОСОБА_8 , повернути власнику ОСОБА_8 .
Процесуальні витрати по справі за проведення судових-товарознавчих експертиз в розмірі 2860 гривень 00 копійок, підлягають стягненню з обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в дохід держави порівну, по 1430.00 гривень з кожного.
Захід забезпечення кримінального провадження не обирався, підстав для обрання до набрання вироком законної сили, суд не вбачає, так як обвинуваченні своєчасно з`являлися на всі виклики суду.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за ч.3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
В силу ст. 75 КК України звільнити його від відбуття покарання з випробовуванням і встановити іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушеня, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за ч.3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
В силу ст. 75 КК України звільнити його від відбуття покарання з випробовуванням і встановити іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 1430 (одну тисячу чотириста тридцять) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 1430 (одну тисячу чотириста тридцять) гривень 00 копійок.
Цивільний позов представника потерілого - юридичної особи Добровеличківської МПМШД - задовольнити.
Стягнути, солідарно, з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь Добровеличківської міжгосподарської пересувної шляхобудівельної механізованої дільниці майнову шкоду у розмірі 5605 (п`ять тисяч шістсот п`ять) грн. 84 коп.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 моральну шкоду в розмірі 1000 (одна тисяча) грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 моральну шкоду в розмірі 1000 (одна тисяча) грн. 00 коп.
Речові докази після набрання вироком законної сили:
- акумуляторну батарею фірми«STARTUP» 190 А3(3) 6 ст. № 330816182 2 штуки, які знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_8 , повернути власнику - потерпілому ОСОБА_8 .
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий: ОСОБА_1