Справа № 515/1601/18
Провадження № 1-кп/515/2472/18
Татарбунарський районний суд Одеської області
ВИРОК
Іменем України
04.12.18року м.Татарбунари

Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Татарбунари Одеської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000270 від 07.08.2018 року, за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця села Нерушай Татарбунарського району, Одеської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , розлученого, раніше судимого: 09.10.2014 року Татарбунарським районним судом Одської області до покарання у вигляді вісімдесяти годин громадських робіт, знятого 15.12.2014 року з обліку у зв`язку із відбуттям покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 164 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , будучи засудженим Татарбунарським районним судом за ч. 1 ст. 164 КК України, до покарання у вигляді громадських робіт, маючи непогашену судимість повторно умисно вчинив кримінальне правопрушення за наступних обставин. Так, рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 23.10.2012 року, яке набуло чинності 05.11.2012 року, ОСОБА_5 встановлено обов`язок сплачувати на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття, починаючи з 17.08.2012 року.
Згідно виконавчого листа, виданого Татарбунарським районним судом Одеської області № 2-637/1529/12, відділом державної виконавчої служби Татарбунарського районного управління юстиції Одеської області було відкрито виконавче провадження № 35612997 від 20.11.2012 року про стягнення із ОСОБА_5 аліментів на користь ОСОБА_8 . Державним виконавцем 10.12.2015 року було повторно здійснено попередження ОСОБА_5 про кримінальну відповідальність за ст. 164 КК України, за ухилення від сплати аліментів на утримання дитини.
Проте ОСОБА_5 , будучи працездатним, умисно, систематично, починаючи із 01.01.2015 року по 31.07.2018 року включно, повторно ухилявся від сплати аліментів на утримання його неповнолітньої дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та не вживав заходів для працевлаштування на постійну роботу і отримання заробітку, з якого він міг би їх виплачувати, при цьому отримував і мав можливість отримувати дохід за тимчасово виконані роботи без оформлення трудових відносин в розмірі, достатньому для сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).
В результаті цього, згідно розрахунку Татарбунарського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, заборгованість ОСОБА_5 з виплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини за період з 01.01.2015 року по 31.07.2018 року включно, складає 29 129 грн. 75 коп.
З`ясувавши обставини справи, підтверджені доказами, суд дійшов висновку, що ОСОБА_5 , своїми умисними діями, що виразились у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), вчинене особою раніше судимою за злочин передбачений ч. 1 ст. 164 КК України, вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 164 КК України.
19.11.2018 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладено угоду про примирення, відповідно до умов, якої ОСОБА_5 під час судового розгляду повністю визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 164 КК України і зобов`язується визнати обвинувачення в обсязі обвинувачення у судовому провадженні.
Сторонами погоджено покарання обвинуваченому у виді громадських робіт на строк 140 годин.

В угоді також зазначено, що сторони розуміють наслідки її укладення та затвердження, а також наслідки її невиконання.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винним у пред`явленому йому обвинуваченні в повному обсязі. Обвинувачений пояснив, що цілком розуміє свої права, передбачені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, характер обвинувачення, наслідки укладення, затвердження угоди та наслідки її невиконання, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Згоден із узгодженим з потерпілим покаранням, просив суд затвердити зазначену угоду.
Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, а також пояснила, що укладення угоди з її боку було добровільним, просила суд затвердити угоду про примирення.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні проти затвердження угоди не заперечувала, пояснивши, що при її укладенні дотримані вимоги і правила КПК України та КК України.
Суд, вивчивши обвинувальний акт та угоду про примирення, вислухавши думки учасників судового провадження, доходить таких висновків.
Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої та середньої тяжкості за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого може бути укладена угода про примирення.
Судом встановлено, що вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення, є злочином невеликої тяжкості відповідно до ст. 12 КК України.
Укладена між сторонами угода про примирення відповідає вимогам КПК України: умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, дії обвинуваченого кваліфіковано правильно, умови угоди відповідають інтересам суспільства і не порушують прав, свобод чи інтересів сторін та інших осіб.
Судом також встановлено, що укладення угоди між сторонами є добровільним, узгоджене покарання у вигляді громадських робіт відповідає загальним засадам призначення покарань, передбаченим ст. 65 КК України, та санкції ч. 2 ст. 164 КК України.

Так, обвинувачений за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, офіційно не працює, раніше судимий, з досудової доповіді вбачається середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття, активне сприяння суду у встановленні істини у справі, обставини, що обтяжують покарання відсутні.
Запобіжні заході по кримінальному провадженню не обирались.
Цивільний позов під час досудового розслідування не заявлявся.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 374, 469, 471, 473, 475 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення, укладену 19 листопада 2018 року між потерпілою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , обвинуваченим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 164 КК України.
Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 164 КК України і призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді громадських робіт на строк 140 годин.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області через Татарбунарський районний суд Одеської області протягом 30 днів із дня його проголошення, з підстав, передбачених частиною 3 ст. 394 КПК України.
Відповідно до ст. 476 КПК України у разі невиконання угоди про примирення потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.
Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1