У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000533 за апеляційною скаргою прокурора Миколаївської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 16 лютого 2019 року у відношенні

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, українця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

- підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_5

захисник ОСОБА_7

підозрюваний ОСОБА_6 .

Короткий зміст рішення слідчого судді.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 15 квітня 2019 року включно.

Визначено підозрюваному ОСОБА_6 розмір застави у розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 55 590 грн.

Визначено, що у разі внесення застави, на ОСОБА_6 будуть покладені наступні обов`язки: прибувати до слідчого за кожним викликом; не відлучатися із м. Миколаїв без дозволу слідчого та прокурора; повідомляти слідчого та прокурора про зміну місця проживання.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати в частині визначення застави. Постановити в цій частині нову ухвалу, якою виключити визначену судом заставу, а в іншій частині ухвалу залишити без змін.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Апелянт зазначає, що при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею вірно встановлено існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Разом з тим, при визначенні застави, в порушення вимог п.1 ч.4 ст.183 КПК України слідчим суддею не враховано обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан підозрюваного, дані, що характеризують ОСОБА_6 та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а тому визначений захід застава, не зможе достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Зазначає, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, направленого на порушення громадського порядку, за яке передбачено покарання до 7 років позбавлення волі. Зазначає, що особи, які підозрюються у вчиненні злочину, заподіяли потерпілому ОСОБА_8 середньої тяжкості тілесні ушкодження

Крім того, ОСОБА_6 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за насильницький злочин, зі слів проживає у цивільному шлюбі. Підозрюваний заперечує свою причетність до вчинення кримінального правопорушення, хоча з матеріалів кримінального провадження вбачається, що останній перебував на місці вчинення кримінального правопорушення.

На думку апелянта, сплативши розмір застави, ОСОБА_6 може незаконно впливати на потерпілого ОСОБА_8 та свідків, які ще не допитані органами досудового розслідування, а їх показання мають значення для кримінального провадження.

Вважає, що з огляду дані про особу підозрюваного, а також спосіб, характер вчинення даного кримінального правопорушення, визначений захід у вигляді застави не може гарантувати виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків.

Встановлені слідчим суддею обставини.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, відомості про яке 15 лютого 2019 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000533.

ОСОБА_6 підозрюється в тому, що 14.02.2019р. о 17:00 год., перебуваючи в громадському місці, на території Миколаївського міжміського автовокзалу, що розташований за адресою: м. Миколаїв, пр. Богоявленський, 21, використовуючи предмети, заздалегідь підготовлені для нанесення тілесних ушкоджень, разом з ОСОБА_9 нанесли тілесні ушкодження ОСОБА_8

15.02.2019р. ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України. 16.02.2019р. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя дійшов висновку, що підозра ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, є обґрунтованою.

Слідчий суддя врахував, що ОСОБА_6 оголошено підозру у вчинені тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання до 7 років позбавлення волі, раніше він притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, пов`язаних з застосуванням насильства, та проти власності. Тобто, є всі підстави вважати, що залишаючись на волі, він може переховуватись від органів досудового розслідування та від суду, продовжувати свою злочинну діяльність та чинити незаконний вплив на потерпілого та свідків. Тому, з метою запобігання зазначених ризиків, необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст.182 КПК України слідчий суддя, визначив розмір застави у розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, для забезпечення виконання останнім обов`язків, передбачених нормами КПК України.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який під час апеляційного розгляду змінив вимоги апеляційної скарги, просив скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалити нову ухвалу, якою брати ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, заперечення підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , вивчивши надані судом матеріали справи та матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд встановив наступне.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Ці вимоги закону дотримані слідчим суддею при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя дійшов правильного висновку про обґрунтовану підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 України.

Під час розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 7 років.

Слідчий суддя, врахувавши дані щодо особи підозрюваного ОСОБА_6 , та врахувавши ступінь тяжкості злочину, в якому він підозрюється, дійшов правильного висновку про існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, тобто про наявність підстав вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, продовжувати свою злочинну діяльність.

Тому, з огляду на наявність зазначених ризиків, є правильними висновки слідчого судді, про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Як слідує зі змісту вимог апеляційної скарги, прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді частково, тільки в частині визначення застави, в іншій частині залишити ухвалу слідчого судді без змін.

Слідчий суддя, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України слідчий суддя визначив розмір застави - 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, в сумі 55590 грн.

Як слідує з вимог апеляційної скарги, прокурор оспорює лише розмір застави та просить виключити визначену судом заставу, а в іншій частині ухвалу залишити без змін.

Разом з тим, частиною 3 статті 407 КПК України визначено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право:

1)залишити ухвалу без змін;

2)скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

За такого, суд апеляційної інстанції позбавлений процесуальних підстав для часткового скасування ухвали слідчого судді, та ухвалення свої ухвали лише в частині визначення застави, як того просить апелянт, оскільки висловлені прокурором вимоги не передбачені законом.

Під час апеляційного розгляду прокурор змінив вимоги апеляційної скарги, просив скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалити нову ухвалу, якою брати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави. Проте, відповідно до вимог ч.4 ст. 403 КПК України, внесення до апеляційної скарги змін, що погіршують становище обвинуваченого за межами строків на апеляційне оскарження, не допускається.

Враховуючи наведене, апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 424, 532 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора Миколаївської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 16 лютого 2019 року у відношенні ОСОБА_6 , - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3