ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2018 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем: ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська матеріали кримінального провадження № 201/11069/18 (пр. № 1-кп/201/829/2018), відомості про яке 01 жовтня 2018 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002448, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Новий Світ Дніпропетровської області, громадянки України, з повною загальною середньою освітою, заміжньої, раніше не судимої, не працюючої, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачена ОСОБА_4 24 вересня 2018 року близько 09.00 години перебувала за адресою: АДРЕСА_2 , де у неї раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Після чого, обвинувачена ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, дочекавшись доки потерпілий ОСОБА_5 залишить квартиру, зайшла до спальної кімнати, де в панельній шафі, навпроти ліжка, взяла ключ від сейфу. Далі, обвинувачена ОСОБА_4 , переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, підійшла до шафи, розташованої біля ліжка в спальній кімнаті, відчинила двері до останньої, після чого, відкрила сейф, розташований в шафі, у якому виявила грошові кошти у валюті доларів США, та своєю правою рукою дістала з пачки три купюри номіналом по 100 доларів США, поклавши їх до лівої кишені халату, одягнутого на неї, залишила місце скоєння кримінального правопорушення, а саме приміщення квартири, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинила потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 300 доларів США, а саме 8 418 грн. (вісім тисяч чотириста вісімнадцять грн. 00 коп.).

Крім того, обвинувачена ОСОБА_4 01 жовтня 2018 року близько 09.00 години перебувала за адресою: АДРЕСА_2 , де у неї раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.

Після чого, обвинувачена ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, з корисливих мотивів, дочекавшись доки потерпілий ОСОБА_5 залишить квартиру, зайшла до спальної кімнати, де в панельній шафі, навпроти ліжка, взяла ключ від сейфу. Далі, обвинувачена ОСОБА_4 , переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, підійшла до шафи, розташованої біля ліжка в спальній кімнаті, відчинила двері до останньої, відкрила сейф, розташований в шафі, у якому виявила грошові кошти у валюті доларів США, та своєю правою рукою дістала з пачки одинадцять купюр номіналом по 100 доларів США, поклавши їх до лівої кишені халату, одягнутого на неї, на загальну суму 1 100 доларів США, а саме 31 086 грн. (тридцять одна тисяча вісімдесят шість грн. 00 коп.).

Таким чином, обвинувачена ОСОБА_4 виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, однак, довести свій злочинний умисел та розпорядитися викраденим майном на власний розсуд не змогла з причин, що не залежали від її волі, оскільки була затримана з викраденим майном працівниками поліції у приміщенні квартири АДРЕСА_3 .

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у скоєних кримінальних правопорушеннях визнала у повному обсязі та підтвердила фактичні обставини щодо вчинених нею діянь та викладених у обвинувальному акті.

Ухвалою суду в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються визнані судом недоцільними. У зв`язку з чим суд не приводить не дослідженні докази винуватості обвинуваченої у мотивувальній частині вироку.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_4 :

-у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України;

-у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.

При визначенні виду та розміру покарання, суд виходить зі ступеня тяжкості скоєних кримінальних правопорушень та особи обвинуваченої, яка раніше до кримінальної відповідальності не притягалась, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має на утриманні малолітню дитину, вину визнала у повному обсязі та щиро розкаялася у скоєному, що суд відносить до пом`якшуючих її покарання обставин. При цьому, обтяжуючих покарання останньої обставин, судом при розгляді кримінального провадження встановлено не було.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченій слід призначити покарання, на підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, застосувавши принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі, однак, зі звільненням останньої від відбування покарання з випробувальним терміном, в порядку передбаченому ст. 75 КК України та покладенням на неї обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки саме таке покарання повністю буде відповідати ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, конкретним його обставинам та наслідкам, даним про особу ОСОБА_4 , а також встановленим під час розгляду кримінального провадження обставинам, що пом`якшують покарання останньої і відсутністю обставин, які його обтяжують, що у своїй сукупності свідчить про недоцільність призначення обвинуваченій покарання, пов`язаного з реальним його відбуванням, враховуючи при цьому те, що призначення обвинуваченій зазначеного вище покарання у виді позбавлення волі із подальшим звільненням від його відбування з випробуванням, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, а також буде повністю відповідати вимогам ст. 65 КК України.

Долю речових доказів вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374-376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити їй покарання:

-за ч. 1 ст. 185 КК України у виді одного року позбавлення волі;

-за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у виді одного року шести місяців позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначивши остаточне покарання у виді одного року шести місяців позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного їй покарання, якщо вона протягом річного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення, а також виконає покладені на неї обов`язки у виді: періодичного з`явлення для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації ; повідомлення уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази грошові кошти у розмірі 1400 (одна тисяча чотириста) доларів США залишити за належністю ОСОБА_5 ; DVD-R диск із записом з камери відеоспостереження зберігати у матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1