Справа № 629/2527/18
Провадження № 1-кп/629/113/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2019 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лозова, Харківської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000742 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Домаха, Лозівського району, Харківської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , судимого:

- 16.05.2018 року Лозівським міськрайонним судом Харківської за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки. 27.11.2018 року ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області іспитовий строк скасовано та засудженого направлено в місця позбавлення волі для відбування покарання за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 16.05.2018 року,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:

- обвинувачення прокурора Лозівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_4 ,

- захисту обвинуваченого ОСОБА_3 , -

в с т а н о в и в:

12 квітня 2018 року, близько 22:00 години, у ОСОБА_3 виник умисел на наругу над могилою, поєднану з таємним викраденням предметів, які знаходяться в місці захоронення. Усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді грубого порушення суспільних відносин, що забезпечують загальноприйняті моральні принципи, ОСОБА_3 прийшов на кладовище, розташоване по АДРЕСА_2 , де знайшов могилу з металевою огорожею померлого ОСОБА_5 . Діючи з корисливого мотиву, з метою наживи, шляхом прикладання фізичних зусиль, ОСОБА_3 таємно викрав з могили поховання померлого ОСОБА_5 , металеву калитку, яка була огороджена чотирма секціями металевої огорожі та металевий стіл, після чого з місця пригоди зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_3 винним себе в скоєнні злочину визнав та пояснив у судовому засіданні, що щиро кається у скоєному ним злочині. Також пояснив, що дійсно скоїв злочин при зазначених обставинах, а саме 12.04.2018 року він прийшов на кладовище, розташоване в с. Домаха, м. Лозова, Харківської області, де з могили померлого ОСОБА_5 викрав металеву хвіртку та металевий столик, викрадене обернув на свою користь.

Визнавальні свідчення обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає правильними та достовірними, а також такими, що відповідають матеріалам справи, оскільки вони надані послідовно, несуперечливо та кладе в основу обвинувального вироку.

Зважаючи на те, що обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, погодився з правовою кваліфікацією своїх дій, його свідчення відповідають суті обвинувачення, суд за згодою учасників судового провадження, які правильно розуміють обставини кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності позицій обвинуваченого, роз`яснивши йому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про позбавлення в подальшому права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, за відсутності сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та обмежився допитом обвинуваченого.

Таким чином, суд знаходить вину обвинуваченого ОСОБА_3 повністю доведеною, а скоєне ним підлягаючим кваліфікації за ч. 3 ст. 297 КК України, як наруга над могилою, з незаконним заволодінням предметами, що знаходяться на могилі, з корисливого мотиву.

Обвинувачений ОСОБА_3 винний у скоєнні даного кримінального правопорушення і підлягає покаранню.

Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року № 7 (із наступними змінами та доповненнями), суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Окрім того, метою призначення покарання, виходячи із положень ч. 2 ст. 50 КК України є не лише кара, а й виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєних злочинів, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України обвинувачений ОСОБА_3 скоїв тяжкий злочин.

Дослідженням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря-нарколога з приводу вживання алкоголю зі шкідливими наслідками з 2002 року, має середню спеціальну освіту, одружений, офіційно не працевлаштований, за місцем проживання характеризується негативно.

Обвинувачений ОСОБА_3 не з`явився для участі у підготовці досудової доповіді.

Оцінка виявила високі ризики вчинення повторного кримінального правопорушення. Небезпека характеризується високою ймовірністю спричинити певні негативні наслідки або збитки для суспільства або окремих осіб. Не усвідомлює наслідків своєї протиправної поведінки, не має готовності до зміни способу життя, поведінки на краще.

Відповідно до вимог ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття.

Відповідно до вимог ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Суд приходить до висновку, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , не є винятковими і не знижують істотним чином міру тяжкості скоєних злочинів, не зменшують суспільну небезпеку злочину до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченої ст. 69 КК України призначення більш м`якого покарання, яке передбачено законом.

Крім того, судом враховується досудова доповідь, складена Лозівським міськрайонним відділом з питань пробації, згідно висновку якої ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий, ризик шкоди життю і здоров`ю низький, відсутні підстави вважати ймовірними насильницькі дії, загальний рівень ризику небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як середній. На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливо лише у винятковому порядку за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень. У разі призначення покарання ОСОБА_3 не пов`язаного з позбавленням чи обмеженням волі, та з метою виправлення та запобігання вчинення повторного правопорушення в майбутньому до обвинуваченого ймовірно застосувати наступні заходи: повідомляти орган пробації про зміну місця проживання, навчання або роботи; з`являтися на реєстрацію до Лозівського МРВ філії ДУ «Цент пробації» в Харківській області; не виїжджати за межі України.

Із врахуванням ступеня тяжкості скоєного злочину, досудової доповіді, особи обвинуваченого ОСОБА_3 , обставин, які пом`якшують і обтяжують покарання, обставин скоєння злочину та відношення до скоєного, суд дійшов висновку про те, що виправлення обвинуваченого можливо лише в місцях позбавлення волі і призначає покарання ОСОБА_3 в межах санкції ч. 3 ст. 297 КК України, яке сприятиме його виправленню, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

При призначенні покарання, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 16.05.2018 року був засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України - з іспитовим строком 2 роки. 27.11.2018 року ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області іспитовий строк скасовано та засудженого направлено в місця позбавлення волі для відбування покарання за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 16.05.2018 року,
Так, судом встановлено, що 12.04.2018 року обвинувачений ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 297 КК України, тобто до постановлення вироку Лозівським міськрайонним судом Харківської області від 16.05.2018 року, в зв`язку з чим при визначенні покарання обвинуваченому суд застосовує правила ч. 4 ст. 70 КК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 судом не обирався, але він відбуває покарання, призначене вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 16.05.2018 року відповідно до ухвали від 27.11.2018 року про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного покарання.

Строк відбування покарання рахувати з 27.11.2018 року.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Судові витрати на залучення експертів по справі відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.371, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_6 винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України та піддати його покаранню у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів до покарання за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 16 травня 2018 року у виді 1 (одного) місяця позбавлення волі, визначивши ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 1 (один) місяць.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався, але він відбуває покарання, призначене вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 16.05.2018 року відповідно до ухвали від 27.11.2018 року про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного покарання.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_3 обчислювати з 27.11.2018 року.

Речові докази по справі:

- металеву калитку та металевий столик синього кольору, які передані на відповідальне зберігання ОСОБА_7 - залишити останній.

Долю речових доказів вирішити після набрання вироком законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1