Справа № 523/4047/16-к
Провадження № 1-кп/523/100/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2019 року Суворовський районний суд міста Одеси у складі колегії суддів: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , за участю прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_5 , представника потерпілого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , у присутності потерпілого ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_9 , розглянувши у судовому засіданні у залі суду обвинувальний акт та додані до нього документи у кримінальному провадженні за №90004389 від 5.08.2015р. за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст.115 ч.1 КК України, -

Встановила:

В провадженні Суворовського районного суду м. Одеси знаходиться обвинувальний акт з долученими до нього документами за обвинуваченням ОСОБА_9 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що 26.11.2018 року під час судового засідання на підставі ст.331 ч.3 КПК України відносно обвинуваченого ОСОБА_9 був продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ОУВП №21 УДПтСУ в Одеській області. Строк дії ухвали суду припиняє свою дію 24.01.2019р.

У ході судового засідання прокурор надав письмове клопотання та заявив про необхідність продовження щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи клопотання тим, що обвинувачений обґрунтовано обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого кримінального правопорушення, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, судовий розгляд не закінчений, не досліджені всі докази, на теперішній час вагомість ризиків, передбачених ст.177 КПК України не зменшилася, що дає підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, оскільки був доставлений до Суворовського відділку поліції лише на підставі ухвали суду; перешкоджати встановленню істини по справі та незаконно впливати на свідків, не зважаючи на те, що більшість з них допитана, однак під впливом обвинуваченого можуть змінити покази, оскільки обвинувачений знає їх місце проживання та роботи; вчинити інше кримінальне правопорушення, більш м`які запобіжні заходи, на думку прокурора, не можуть забезпечити належної поведінки обвинуваченого, у зв`язку з чим вважав за доцільне продовжити щодо обвинуваченого строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Дослідивши надані до суду матеріали, приймаючи до уваги особу ОСОБА_9 , який як вбачається має міцні соціальні зв`язки, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_9 , та покарання, що загрожує у разі визнання особи винною, а також наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які дають підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду або вдатися до спроб будь-яким чином перешкодити кримінальному провадженню; вислухавши думку учасників процесу представника потерпілого ОСОБА_6 , потерпілого, які підтримали думку прокурора;

- захисника ОСОБА_7 , яка заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, звертаючи увагу суду, що єдиною підставою, яку зазначає прокурор є тільки те, що ризики не зменшилися та не змінилися, однак пройшло три роки, весь цей час обвинувачений перебуває під вартою, при цьому вина ОСОБА_9 ще не доказана, на думку захисника на теперішній час ризики відсутні, є припущеннями сторони обвинувачення, крім цього прокурор не довів, чому саме не можливо застосувати більш м`який запобіжний захід, не має жодних підстав вважати, що її підзахисний буде порушувати процесуальні обов`язки, він самостійно з`являвся до слідчого, не визнання вини не є підставою для застосування виняткового запобіжного заходу, суду були надані документи, що обвинувачений позитивно характеризується, є свідки, які можуть підтвердити, що він утримував сім`ю, до затримання був працевлаштований, має місце мешкання, раніше не судимий, у зв`язку з чим просила змінити відносно ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем його мешкання, що на думку сторони захисту буде достатнім для забезпечення належної поведінки підзахисного; обвинуваченого, який підтримав думку захисника, зазначив, не має підстав вважати, що ризики, вказані прокурором існують, запевняючи, що буде проживати за місцем мешкання та з`являтися на всі виклики суду; враховуючи положення ст.331 ч.3 КПК України, оцінюючи у сукупності викладені доводи, колегія суддів вважає за доцільне продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ОУВП №21 УДПтСУ в Одеській області за наступними підставами.

За змістом ст.331 ч.3 КПК України при судовому розгляді незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

За змістом ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від органів суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

З урахуванням вищевикладеного, приймаючи до уваги, що судовий розгляд по справі ще триває, на даний час не досліджені всі докази, за змістом пред`явленого обвинувачення дії ОСОБА_9 відносяться до особливо тяжкого злочину, за який передбачене покарання, у разі визнання особи винною, у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, враховуючи, наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, що дає підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, незаконно вливати на недопитаних свідків з метою зміни ними показів, або іншим чином перешкоджати розгляду кримінального провадження, у зв`язку з чим колегія суддів дійшла до висновку що обраний під час підготовчого провадження запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості інкримінованого обвинуваченому діяння, на теперішній час ризики, передбачені ст.177 КПК України не втратили своєї актуальності, що на даній стадії судового провадження не уможливлює застосування щодо ОСОБА_10 більш м`якого запобіжного заходу.

Крім того, згідно положення ст.183 ч.4 п.2 КПК України розмір застави у кримінальному провадженні не визначається щодо злочину, який спричинив загибель людини, у зв`язку з чим колегія суддів вважає не визначати розмір застави.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 132, 177-178, 183, 194, 196, 205, 331, 369-372, 392 КПК України, колегія суддів,-

Постановила:

Відмовити стороні захисту в задоволенні клопотання про зміну відносно обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Одеській установі виконання покарань №21 УДПтСУ в Одеській області до 22.03.2019р. включно.

Строк дії ухвали складає 60 днів з дня її проголошення та припиняє свою дію 22.03.2019 року.
Копію ухвали направити до ОУВП №21 УДПтСУ в Одеській області для виконання.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою ст. 392 КПК України.

Головуючий суддя : ОСОБА_1

Судді : ОСОБА_2

ОСОБА_3