Провадження № 1-кс/712/7287/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2018 року Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , особи, в інтересах якого подано скаргу ОСОБА_5 , розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого СВ Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області,

В С Т А Н О В И В:

Захисник ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність слідчого СВ Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області. В обґрунтування скарги вказав, що упровадженні слідчого СВ Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_10 перебуває кримінальне провадження №0006332, яке внесено до ЄРДР 08.09.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

Встановлено, що 08.09.2018 року до Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області надійшли матеріали за фактом виявлення в м. Черкаси по вул. Л. Українки, 21, автомобіля ВАЗ 21124 з реєстраційним номером НОМЕР_1 , із слідами зварювальних номерних деталей кузова не в умовах заводу виробника.

12.09.2018 року слідчим суддею Соснівського районного суду м. Черкаси винесено ухвалу про накладення арешту на рухоме майно - автомобіль ВАЗ 21124, сірого кольору, з реєстраційним номером НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який було вилучено 08.09.2018 року у ОСОБА_9 .

Строк дії ухвали про накладення арешту встановлено - до 12 листопада 2018 року включно.

13 листопада 2018 року ОСОБА_9 подав відповідну заяву слідчому СВ Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_10 про повернення транспортного засобу - автомобіля ВАЗ 21124 д.н.з. НОМЕР_1 його законному власнику, тобто ОСОБА_9 .

14.11.2018 року слідчий СВ Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_11 виніс постанову про відмову в поверненні транспортного засобу.

Підставою прийняття вказаного рішення є те, що вказаний автомобіль є речовим доказом по кримінальному провадженню та потребою проведення слідчих дій з вищевказаним автомобілем.

Тому просить визнати протиправною бездіяльність слідчого СВ Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_10 , яка виразилась в безпідставному неповерненні майна ОСОБА_9 . Скасувати постанову слідчого СВ Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_11 від 14.11.2018 року про відмову в поверненні транспортного засобу.

Зобов`язати слідчого СВ Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_11 повернути рухоме майно - автомобіль ВАЗ 21124, сірого кольору, з реєстраційним номером НОМЕР_1 , номером кузова НОМЕР_2 , який було вилучено 08.09.2018 року його законному власнику - ОСОБА_9 .

В судовому засіданні захисник та особа яка подала скаргу підтримали її частково та просили задоволити з підстав, викладених у скарзі, а саме визнатипротиправною бездіяльність слідчого СВ Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_10 , яка виразилась в безпідставному неповерненні майна ОСОБА_9 . Скасувати постанову слідчого СВ Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_10 від 14.11.2018 року про відмову в поверненні транспортного засобу. Інші вимоги зазначені в скарзі не підтримали.
Прокурор ОСОБА_3 , в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги та пояснив, що автомобіль є речовим доказом у кримінальному провадженні, ухвалою слідчого судді по справі призначено судову авто технічну експертизу та ухвала направлена експерту для виконання. Вказаний автомобіль має бути наданий в розпорядження експерта для дослідження, тому автомобіль не може бути повернутий власнику.
Слідчий в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про день та час розгляду скарги. Причин неявки не повідомив.
Дослідивши матеріали скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, слідчий суддя приходить до наступного.
Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 9 КПК України визначено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Частина 1 ст.167 КПК України дає визначення підставам тимчасового вилучення майна, які зазначаються як фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Випадки припинення тимчасового вилучення майна передбачені в ст.169 КПК України, де вказано, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою ст.171, частиною шостою ст.173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

Відповідно до вимог статті 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 16 КПК України встановлено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Також статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод закріплено: будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватись відповідно до закону. Отже, суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Крім того, відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виходячи зі змісту ч.1ст.100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених ст..ст. 160-166, 170-174 КПК України.

Також відповідно до ч.5 ст. 171 КПК України, слідчий чи прокурор повинні звернутись до слідчого судді із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна не пізніше наступного робочого дня після вилучення, інакше майно підлягає негайному поверненню власнику.

Виходячи зі змісту ч.6 ст. 173 КПК України передбачено, що ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня надходження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.

Аналіз зазначеної норми свідчить, що бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.

Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством, тобто дії, які слідчий зобов`язаний був вчинити відповідно до закону під час досудового розслідування кримінального провадження.
Отже, правовий аналіз змісту ч.1 ст.303 КПК свідчить, що скарги на бездіяльність слідчого щодо реагування на клопотання потерпілого про проведення слідчих дій мають розглядатись в двох аспектах дотримання порядку розгляду клопотання (п.1 ч.1 ст.303 КПК) і правомірність рішення про відмову у задоволенні такого клопотання (п.7 ч.1 ст.303 КПК). Виходячи з цього, вважаю, що скарга може бути предметом судового розгляду з метою виконання слідчим суддею вимог судового контролю щодо нагляду за додержанням прав потерпілого під час досудового розслідування.

Розглядаючи заявлені вимоги скаржника слід зауважити, що відповідно до положень ст. 223 КПК України слідчі дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні, а підставами для проведення слідчої дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети. З аналізу положень норм ст.ст. 9, 223 КПК України вбачається, що необхідність проведення слідчих дій визначається саме прокурором або слідчим.

З огляду на принцип змагальності сторін, положення кримінально-процесуального закону надають стороні кримінального провадження право ініціювати певні слідчі дії з метою сприяння повному та всебічному встановленню обставин під час досудового розслідування по кримінальному провадженню. Проте, потреба у проведенні слідчих дій за ініціативою сторони кримінального провадження визначається в кожному конкретному випадку з огляду на можливість досягнення мети задля якої проводиться зазначена слідча дія (ч.2 ст.223 КПК України). Зазначене свідчить про право прокурора або слідчого з огляду на результативність слідчої дії визначати необхідність її проведення, щоб запобігти марному витрачанню часу на проведення дій, які не мають значення для кримінального провадження взагалі.

Варто звернути увагу, що відповідно до ст.40 КПК України саме слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. Слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. З огляду на зазначене, саме слідчий зобов`язаний забезпечити належне здійснення досудового розслідування та сприяти недопущенню невиправданого затягування досудового розслідування.

В судовому засіданні встановлено, що слідчим відділом Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0006332 від 08.09.2018 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 290 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 08.09.2018 до Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області надійшли матеріали по факту виявлення в м. Черкаси, вул. Л. Українки, буд. 21, автомобіля ВАЗ 21124, з реєстраційним номером НОМЕР_1 , зі слідами зварювання не у умовах заводу виробника номерних деталей кузова.

Під час проведення огляду місця події 08.09.2018, за адресою: м. Черкаси, вул. Лесі Українки, буд. 21, було виявлено легковий автомобіль марки ВАЗ 21124 сірого кольору, з реєстраційним номером НОМЕР_1 , номером кузова НОМЕР_2 , в ході огляду якого виявлено що в ньому маються сліди зварювання номерних деталей кузова не заводських умовах, що говорить про те, що це зміни кримінального характеру. Вказаний автомобіль було вилучено до спеціального майданчику тримання транспортних засобів за адресою: м. Черкаси, вул. Грибоєдова буд. 61

Згідно Акту огляду транспортного засобу та реєстраційних документів від 08.09.2018 здійсненого експертом НДЕКЦ в Черкаській області ОСОБА_12 , в автомобілі марки ВАЗ 21124 сірого кольору, з реєстраційним номером НОМЕР_1 , номером кузова НОМЕР_2 є зміни кримінального характеру, а саме: маються сліди зварювання не в умовах заводу виробника номерних деталей кузова (правий передній стакан та днище багажнику), не відповідають рокам виготовлення.

Відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , вказаний автомобіль належить гр. ОСОБА_9 , мешканцю АДРЕСА_1 .

08.09.2018 вказаний автомобіль визнаний речовим доказом по справі.

Для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вищезазначеного факту, зокрема для отримання відомостей, які є необхідними для належної кваліфікації вчиненого діяння, у даному провадженні була потреба проведення слідчих дій з вищевказаним автомобілем. В свою чергу, проведення слідчих дій вимагає наявність даного транспортного засобу, для проведення відповідних експертиз та інших слідчих дій необхідність яких виникне під час досудового розслідування. Крім цього була необхідність збереження речового доказу, повернення якого могла привести до його втрати, знищення, пошкодження, що зашкодить досудовому розслідуванню.

В межах досудового розслідування з метою встановлення факту зміни, знищення номерів агрегатів кузова вказаного автомобіля була призначена судова експертиза криміналістичного дослідження транспортного засобу, що в свою чергу вимагає наявність автомобіля, який визначений речовим доказом.

Крім того в судовому засіданні достеменно встановлено, що 30.11.2018 року експертом Черкаського НДКЦЕ МВС України було проведено судове дослідження вказаного транспортного засобу в зв`язку з чим було дотримано та забезпечено виконання поставлених завдань перед органом досудового розслідування і як наслідок після проведення вищевказаної експертизи слідчим винесено постанову від 30.11.2018 року про передачу речового доказу на відповідальне зберігання власнику.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає, що скарга на бездіяльність слідчого СВ Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_10 , яка виразилась в безпідставному неповерненні майна ОСОБА_9 є безпідставною та не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.303-309, 369, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Захиснику ОСОБА_13 в інтересах ОСОБА_7 у задоволенні скарги на бездіяльність слідчого СВ Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_14

Повний текст ухвали проголошено 07 грудня 2018 року.