У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 лютого 2019 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду у складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засіданняОСОБА_4 ,
розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_5 , яка брала участь у судовому провадженні, на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 11 січня 2019 року стосовно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мала Снітинка Фастівського району Київської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який проживав за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,
обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Партизанськ Приморського краю РФ, громадянина України, зареєстрованого та що проживав за адресою: АДРЕСА_2 , судимого,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,
ОСОБА_8 , 15(17). ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Велика Офірна Фастівського району Київської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , не судимого,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,
за участі прокурора ОСОБА_9 ,
потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
захисників ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,
ОСОБА_14 ,
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , -
В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 11 січня 2019 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 120 171 103 100 004 83 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України, та ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , кожного, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, повернутий прокурору, який направив його до суду, для усунення недоліків та приведення обвинувального акта у відповідність до вимог Кримінального процесуального кодексу України, впродовж розумного строку, який буде об`єктивно достатнім для усунення цих недоліків.

На обґрунтування прийнятого рішення суд послався на те, що обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні не відповідає вимогам п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України, а саме: обвинувальний акт не містить достовірних анкетних даних обвинуваченого ОСОБА_8 , оскільки останній народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , а не 17.07.1994, як вказано в обвинувальному акті; відсутні анкетні відомості малолітнього потерпілого ОСОБА_15 , а його законний представник - ОСОБА_11 зазначена в обвинувальному акті як потерпіла, що не відповідає дійсності та фактичним обставинам провадження, які встановлені прокурором.
А тому, як зазначив суд першої інстанції, вищезазначені порушення вимог Кримінального процесуального кодексу України дають підстави вважати, що обвинувальний акт в кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не відповідає вимогам КПК України та порушує гарантовані законом процесуальні права обвинуваченого, у тому числі і право на захист, а також права неповнолітнього потерпілого і його представника.
Не погоджуючись з ухвалою суду, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_5 , яка брала участь у судовому провадженні, подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та призначити новий розгляд в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання у тому ж складі суду.
Обгрунтовуючи апеляційні вимоги прокурор вказує, що у вказаному обвинувальному акті зазначено повні анкетні відомості всіх потерпілих: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , які були визнані такими під час проведення досудового розслідування та допитані як потерпілі.
Зазначає прокурор і про те, що ОСОБА_11 під час досудового розслідування подавала заяву про визнання її потерпілою та допитувалась як потерпіла, про що зазначено в розділі І Реєстру матеріалів досудового розслідування, який додано до обвинувального акта.
Крім того, на переконання прокурора, зазначений в ухвалі суду недолік, що став підставою повернення обвинувального акта прокурору, є незначним та міг би бути усунутим в ході судового розгляду, оскільки, відповідно до вимог ст. 55 КПК України, у разі подання відповідної заяви, суд може визнати особу потерпілою. А тому суд, під час проведення підготовчих дій, міг вирішити питання про залучення до провадження як потерпілої особи малолітнього ОСОБА_15 , 2013 року народження, на підставі відповідної заяви його матері та залучити її до участі в провадженні як законного представника потерпілого.
Потерпілі ОСОБА_16 та ОСОБА_17 про дату, час та місце розгляду провадження повідомлені належним чином.
Від потерпілих надійшли клопотання про розгляд провадження у їх відсутність, а тому їх неявка в судове засідання не перешкоджає розгляду провадження.
Заслухавши доповідь головуючої судді, пояснення прокурора та потерпілих, які підтримали апеляційну скаргу прокурора та вважали безпідставним повернення обвинувального акта прокурору для усунення його недоліків, на які послався суд в ухвалі, пояснення захисників, підтриманих обвинуваченими, які заперечували проти апеляційних вимог прокурора, вважаючи рішення суду першої інстанції про повернення обвинувального акта законним та обгрунтованим, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних висновків.
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України.
Як указують приписи ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити обов`язкові відомості, перелік яких є вичерпним.
Зокрема, обвинувальний акт, згідно з положеннями п. 2 вказаної норми процесуального закону, повинен містити відомості кожного з обвинувачених, зокрема дату народження.
Дійсно, як указано в обвинувальному акті обвинувачений ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_5 , проте фактично він, як указано в досліджуваному судовому рішенні, - ІНФОРМАЦІЯ_5 , отже судом першої інстанції встановлена справжня дата народження обвинуваченого ОСОБА_8 , стосовно якого, як і інших обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 кримінальне провадження перебуває в суді першої інстанції з 06 березня 2018 року, коли і була встановлена його особа щодо дати народження - ІНФОРМАЦІЯ_6 та стосовно якого обирався запобіжний захід - 10 квітня 2018 року з подальшим його продовженням.
А тому, на переконання колегії суддів, помилкове зазначення в обвинувальному акті дати народження обвинуваченого ОСОБА_8 , замість 15.07.1994 - ІНФОРМАЦІЯ_3 , в даному конкретному випадку, при тривалому розгляді провадження судом першої інстанції - не може слугувати підставою для повернення обвинувального акта прокурору.
Приймаючи рішення про повернення обвинувального акта прокурору для усунення виявлених недоліків обвинувального акта, суд першої інстанції послався і на те, що відсутні анкетні відомості малолітнього потерпілого ОСОБА_15 , а його законний представник - ОСОБА_11 зазначена в обвинувальному акті як потерпіла, що не відповідає дійсності та фактичним обставинам провадження, які встановлені прокурором.
Проте, на переконання колегії суддів, під час підготовчого судового засідання суд не може встановлювати відповідність процесуального статусу осіб, фактичним обставинам провадження, що відбувалися, згідно обвинувального акта, 18 травня 2017 року, зокрема: ОСОБА_15 - ІНФОРМАЦІЯ_7 , якому, як указано в обвинувальному акті, під час вчинення розбою, завдано фізичного болю та застосоване психологічне насильство, внаслідок чого проводилася психологічна реабілітація; та його мами - ОСОБА_11 , - оскільки ці обставини підлягають доказуванню під час судового розгляду провадження.
А тому і дана обставина не може слугувати підставою для повернення обвинувального акта прокурору.
При цьому не можна не вказати, що в підготовчому судовому засіданні прокурор, потерпілі, захисники та обвинувачені не заперечували проти призначення провадження до судового розгляду, а тому суд першої інстанції з власної ініціативи не міг повернути провадження прокурору з підстав збільшення учасників сторони обвинувачення, тобто вийти за межі позиції сторін провадження в підготовчому судовому засіданні, що не узгоджується з вимогами закону щодо повноважень суду, який, у тому числі, повинен розглянути провадження упродовж розумного строку як безсторонній суд.
За наведеним та виходячи з того, що інших підстав для повернення обвинувального акта прокурору судом першої інстанції не встановлено, а суд апеляційної інстанції, на виконання приписів ч. 1 ст. 404 КПК України, переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги прокурора, - апеляційна скарга прокурора в частині безпідставності повернення обвинувального акта прокурору підлягає задоволенню, а ухвала Ірпінського міського суду Київської області від 11 січня 2019 року в цій частині - скасуванню, з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, який, згідно приписам ч. 1 ст. 416, ст. 314 КПК України, починається з підготовчого судового засідання.
Оскільки суд апеляційної інстанції не наділений повноваженнями після скасування ухвали суду першої інстанції призначати судовий розгляд у тому ж чи іншому складі суддів, як про це висунув вимогу прокурор, апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню.
Проте, необхідно зазначити, що ст. 76 КПК України не містить положень про неможливість повторної участі судді у кримінальному провадженні, який брав участь у підготовчому провадженні і ухвалив рішення про повернення обвинувального акта, у цьому ж кримінальному провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції, в разі скасування апеляційним судом відповідної ухвали, якщо суд при поверненні обвинувального акта не вказав на відсутність формулювання обвинувачення, визнаного доведеним, або ж на відсутність складу того чи іншого злочину, тобто фактично до судового розгляду висловив позицію щодо наявності підстав для притягнення особи до кримінальної відповідальності, що, в свою чергу, суперечило б вимогам ст. 314 КПК України.
Досліджувана ухвала суду першої інстанції в частині прийняття рішення щодо продовження запобіжного заходу ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , кожному, у виді тримання під вартою до 11 березня 2019 року включно, та ОСОБА_8 у виді домашнього арешту до 11 березня 2019 року включно - не може бути предметом перегляду судом апеляційної інстанції в даному провадженні згідно з приписами ч. 4 ст. 314, п. 3 ч. 1 ст. 392, ч. 2 ст. 392 КПК України, а тому, за відсутності клопотання прокурора про його продовження, дане судове рішення в цій частині слід залишити без зміни.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_5 , яка брала участь у судовому провадженні, задовольнити частково.
Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 11 січня 2019 року в частині повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 120 171 103 100 004 83 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України, та ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , кожного, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, повернутий прокурору, який направив його до суду, для усунення недоліків та приведення обвинувального акта у відповідність до вимог Кримінального процесуального кодексу України - скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвалу щодо продовження запобіжного заходу ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , кожному, у виді тримання під вартою до 11 березня 2019 року включно, та ОСОБА_8 у виді домашнього арешту до 11 березня 2019 року включно - залишити без зміни.
Ухвала оскарженню не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3