Справа № 682/334/19
Провадження № 1-кс/682/69/2019
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 лютого 2019 року слідчий суддя Славутського міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заступника начальника слідчого СВ Славутського відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 , зацікавлених осіб ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Славутського міськрайонного суду клопотання заступника начальника слідчого СВ Славутського відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000066 від 04.02.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,
в с т а н о в и в:
Заступник начальника слідчого відділення Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором, про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000066 від 04.02.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, а саме на автомобіль марки «ВАЗ» моделі «210700-20», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 виданого ТСЦ 6845 належить ОСОБА_4 та перебував в користуванні її чоловіка ОСОБА_5 на момент скоєння ДТП.
В обґрунтування заявленого клопотання заступник начальника слідчого відділення Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 вказує, що 05.02.2019 року відповідною постановою вказаний автомобіль визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні. У зв`язку із наведеним та з метою збереження речового доказу просить клопотання задовольнити.
Прокурор, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду клопотання, в судове засідання не з`явився.
Власник автомобіля ОСОБА_4 та водій ОСОБА_5 не заперечує проти задоволення клопотання.
Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання та надані матеріали кримінального провадження, прихожу до наступного висновку.
Клопотання про арешт майна відповідає вимогам ст.171 КПК України.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використанні як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
Згідно із ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до п.1 та 3 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди або є предметом кримінального правопорушення.
З доданої до клопотання про арешт майна постанови про визнання речовим доказом та приєднання до матеріалів кримінального провадження як речового доказу від 05.02.2019 видно, що вказаний вище автомобіль визнаний речовим доказом по даному кримінальному провадженню.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно п.п.1,2 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.
Частиною 3 ст.170 КПК України передбачено, що у випадках передбачених п. 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
В судовому засіданні встановлено, що метою застосування арешту майна є необхідність збереження речового доказу.
Враховуючи наведене вище, оцінюючи встановлені в судовому засіданні обставини, ймовірність можливого приховування, пошкодження, зникнення, знищення, використання, перетворення, відчуження майна, що визнано речовим доказом, завдання арешту майна, як виду заходу забезпечення кримінального провадження, вважаю що подане клопотання обґрунтоване та підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 7, 98, 167,170,173 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на автомобіль марки «ВАЗ» моделі «210700-20», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , виданого ТСЦ 6845, належить ОСОБА_4 , позбавивши ОСОБА_4 та ОСОБА_5 права на володіння, розпорядження та користування вказаним автомобілем.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1