Провадження № 1-кс/761/7830/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2019 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , законного представника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання старшого слідчого Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002456 від 14 березня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, із неповною загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий Шевченківського УП ГУНП у м.Києві ОСОБА_7 звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва з клопотанням, погодженим прокурором Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002456 від 14.03.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_6 .

Клопотання мотивоване тим, що Шевченківським УП ГУНП у м.Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002456 від 14.03.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 13.03.2019 року біля 17 год. 52 хв. неповнолітній ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: м.Київ, вул.Ю.Іллєнка, буд.83-Д, порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалися особливою зухвалістю застосовуючи заздалегідь заготовлений предмет для нанесення тілесних ушкоджень складаний ніж з маркуванням «Pro Lite», тримаючи його у правій руці, підбіг ззаду до ОСОБА_8 , якому наніс удар даним ножем у спину, від якого ОСОБА_8 отримав колото-різану рану поперекової області зліва.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися у порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалися особливою зухвалістю із застосуванням заздалегідь заготовленого предмета для нанесення тілесних ушкоджень, неповнолітній ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 296 КК України.

13.03.2019 року ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, а також 14.03.2019 року повідомлено його про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_6 підозри підтверджується зібраними на даний час у кримінальному провадженні доказами.
Щодо ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, то слідчий вважає, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватись від органу досудового слідства та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні.
Враховуючи вищевикладене слідчий просив застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_6 .

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив слідчого суддю задовольнити його у повному обсязі, оскільки вважав, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні.
На думку сторони обвинувачення, сукупність вказаних обставин свідчить, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив, просив слідчого суддю застосувати відносно підозрюваного більш м`який запобіжний захід, який не пов`язаний з позбавленням волі та зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Підозрюваний та його законний представник в судовому засіданні проти задоволення клопотання також заперечили та підтримали доводи захисника.
Вивчивши клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, слідчий суддя приходить до наступного.
Згідно з ч.1 ст. 492 КПК України за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, до неповнолітнього з урахуванням його вікових та психологічних особливостей, роду занять може бути застосовано один із запобіжних заходів, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Частиною 1 статті 194 КПК на слідчого суддю під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу покладений обов`язок встановити існування наступних складових:
-чи доведені обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри;
-чи наявні ризики, передбачені статтею 177 КПК, та на які вказує слідчий;
-чи не є достатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Тлумачення наведених вище процесуальних норм у їх логічному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК приводить слідчого суддю до висновку, що під час вирішення питання щодо застосування до особи запобіжних заходів оцінка наданих сторонами доказів має спрямовуватися не на досягнення остаточного переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.
Враховуючи, що відповідно до ч.5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «K.F. проти Німеччини» обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин.
Крім того, Європейський Суд з прав людини у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Отже, на початковій стадії розслідування, що має місце у цьому випадку, суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.

З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що наданими органом досудового розслідування матеріалами певною мірою підтверджується наявність у діях ОСОБА_6 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду, слідчий суддя приймає до уваги, що існує ймовірність того, що підозрюваний з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення кримінального правопорушення, може вчинити дії щодо ухилення від органу досудового розслідування та суду.

Разом з тим, обставини вчиненого кримінального правопорушення дають підстав вважати реальним існування ризику щодо незаконного впливу підозрюваного на потерпілого та свідків з метою перешкоджання у такий спосіб кримінальному провадженню.

Водночас, матеріалами клопотання не доведена реальність існування ризику, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Інші ризики, які б свідчили про можливу непроцесуальну поведінку підозрюваного, стороною обвинувачення не наведені.

За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з врахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення та стороною захисту, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Санкція частини 4 статті 296 КК України, за якою підозрюється ОСОБА_6 , передбачає позбавлення волі на строк до семи років.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК.

Слідчий суддя вважає, що прокурором зазначена вище обставина не доведена, тобто належну процесуальну поведінку підозрюваного може забезпечити інший, більш м`який запобіжний захід.

Приймаючи до уваги обставини вчинення інкримінованого підозрюваному діяння, відсутність у останнього судимостей, слідчий суддя вважає за необхідне застосовати менш суворий запобіжний захід.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 193, 194, 199, 205, 309, 372, 492 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
Відмовити старшому слідчому Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_7 в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002456 від 14 березня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 .
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , а також покласти на нього такі обов`язки:

не відлучатися з міста Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду в залежності від стадії кримінального провадження;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд в залежності від стадії кримінального провадження про зміну свого місця проживання;

прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду за першою вимогою;

носити електронний засіб контролю.

Строк дії даної ухвали встановити в межах строку досудового розслідування, а саме по 10 травня 2019 року включно.

Контроль за виконанням ухвали покласти на органи Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_6 .
На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя: