Справа № 127/8/19
Провадження №11-сс/801/25/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 січня 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

адвоката ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7

слідчого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 02 січня 2019 року про застосування щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , одружений, має на утриманні малолітню дитину, не працює, раніше не судимий, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) днів з моменту затримання,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 02 січня 2019 року задоволено клопотання слідчого СВ Лівобережного ВП ВВП ГУ НП у Вінницькій області ОСОБА_8 , застосовано до ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді - тримання під вартою.
Слідчий суддя ухвалив затримати ОСОБА_9 в залі суду відразу після проголошення ухвали суду та визначив, що строк тримання під вартою діє протягом 60 (шістдесяти) днів з моменту затримання ОСОБА_9 , тобто до 02 березня 2019 року (час рахувати відповідно до протоколу затримання).
Не погоджуючись із таким судовим рішенням, захисник підозрюваного ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 02 січня 2019 року та постановити нову ухвалу відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем реєстрації. Посилається на незаконність та необґрунтованість судового рішення.

Обґрунтовуючи свою апеляційну скаргу, адвокат зазначає, що, на її думку, слідчим у клопотанні щодо обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_9 не обґрунтовано існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України а також неможливість застосування інших, більш м`яких видів запобіжних заходів, а судом в повній мірі не враховано приписи ст. 178 КПК України.

В судовому засіданні захисник підозрюваного ОСОБА_9 - адвокат ОСОБА_6 підтримала свою апеляційну скаргу та просила її задовольнити, посилаючись на викладені в ній доводи.

Прокурор ОСОБА_7 та слідчий ОСОБА_8 заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Інші учасники справи у судове засідання до суду апеляційної інстанції не з`явилися, що відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає проведенню розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, адвоката підозрюваного, прокурора та слідчого, вивчивши матеріали провадження, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_6 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають слідчому судді достатні підстави вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

В ході перегляду ухвали слідчого судді, судом апеляційної інстанції встановлено, що зазначені вимоги закону суддею дотримані.

Вирішуючи питання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею перевірено, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України. Дана підозра ґрунтується на зібраних у кримінальному провадженні доказах, а саме: протоколі прийняття зави про вчинення кримінального правопорушення від потерпілого ОСОБА_10 , протоколі допиту потерпілого ОСОБА_10 , протоколі огляду місць події від 30.12.2018 року, протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками з потерпілим ОСОБА_10 .

Під час розгляду клопотання, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, на які вказує слідчий, існують та підтверджуються матеріалами кримінального провадження. Такими ризиками суд визнав те, що ОСОБА_9 , який підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Обґрунтовуючи свої висновки, слідчий суддя, врахував обставини кримінального правопорушення, його наслідки, особу підозрюваного, відсутність у нього соціально стримуючих факторів, а також те, що правопорушення вчинено із особливою зухвалістю. При цьому, він в повній мірі встановив та взяв до уваги дані, що характеризують особу підозрюваного, зокрема, що ОСОБА_9 має постійне місце проживання, не працює, одружений та утримує малолітню дитину, раніше не судимий.

Разом з тим, слідчий суддя, дійшов висновку, що прокурором доведено, що вказані в клопотанні ризики, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному випадку є недоцільним та не можливим і саме тримання під вартою може запобігти зазначеним в клопотанні ризикам.
З урахуванням викладеного, колегія судді вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, яке відповідно ст. 12 КК України, віднесено до тяжких.
Це узгоджується також із з нормою п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, за змістом якої запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Суд апеляційної інстанції не може погодитися з доводами захисника про можливість застосування відносно підозрюваного менш суворого запобіжного заходу.
Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Вказані захисником обставини як те, що ОСОБА_9 співпрацює зі слідством, проживає за місцем реєстрації з сім`єю матір`ю та братом, яка є інвалідом третьої групи, сім`я має житло, працює неофіційно, раніше не судимий, хоча і частково знайшли своє підтвердження під час розгляду клопотання, але вони не є тими безумовними і беззаперечними обставинами, які унеможливлюють застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, і повинні враховуватися у сукупності зі всіма іншими обставинами, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість його застосування.
Таким чином, колегія суддів вважає, що встановлені слідчим суддею обставини у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушенняз урахуванням характеру протиправних насильницьких дій, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_9 , дають підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України та забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

З огляду на викладене, колегія суддів переконана, що слідчий суддя, розглядаючи клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, всебічно з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування виняткового запобіжного заходу, вірно оцінив у сукупності наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, обставин його вчинення, тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винною, а також існування викладених вище ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, з урахуванням даних про особу підозрюваного, його поведінку, встановив наявність підстав для застосування найбільш суворого запобіжного заходу, та дійшов вмотивованого висновку про задоволення клопотання слідчого.
Крім того, колегія суддів також погоджується з висновками слідчого судді в частині відсутності обґрунтованих підстав для визначення розміру застави, оскільки кримінальне правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_9 , вчинене із застосуванням насильства відносно потерпілого ОСОБА_10 , що повністю узгоджується з вимогами п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, яким передбачено право слідчого судді не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.
Суд апеляційної інстанції вважає постановлене рішення законним і обґрунтованим. Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді у справі не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 02 січня 2019 року про застосування щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Згідно з оригіналом: