Справа №195/1938/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.03.2019 року смт.Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду смт.Томаківка матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000493 від 21.11.2018 р. стосовно обвинуваченої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Чигирин Чигиринського району Черкаської області, громадянки України, із неповною середньою освітою, офіційно не працевлаштованої, не заміжньої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до ст. 89 КК України не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
20.10.2018 близько 19:00 годин ОСОБА_4 знаходилась на подвір`ї території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , з добровільної згоди законного володільця домоволодіння ОСОБА_6 , разом із потерпілим ОСОБА_5 де розпивали спиртні напої. Після того, як ОСОБА_6 та ОСОБА_5 пішли до будинку відпочивати, в цей момент ОСОБА_4 помітила на столі мобільний телефон марки "S-TELL" модель S 5-01, що належить ОСОБА_5 , одразу після чого у ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення вказаного мобільного телефону.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , в цей же день, тобто 20.10.2018 близько 19:05 годин, знаходячись на подвір`ї території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , скориставшись тим, що ОСОБА_6 та потерпілий ОСОБА_5 чи будь-які інші сторонні особи не бачать її злочинних дій, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу таємно викрала мобільний телефон "S-TELL" модель S 5-01 вартістю 455,20 грн., який лежав на столі, та яким ОСОБА_4 розпорядилась на власний розсуд, чим спричинила матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_5 на вказану суму.
29.11.2018 року між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваною ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні за № 0000493 від 21.11.2018 р. було укладено угоду про примирення, за ініціативою останньої.
Відповідно до умов зазначеної угоди сторони у даному кримінальному провадженні на підставі ст.ст.468, 469, 471 КПК України дійшли згоди на примирення, виклавши у ній формулювання обвинувачення та його правової кваліфікації за ч.1 ст.185 КК України, зазначивши, що угода є добровільною. Також, сторони угоди узгодили міру призначення покарання ОСОБА_4 за ч.1 ст. 185 КК України - у виді 120 годин громадських робіт.
При цьому, обвинувачена погодилася з узгодженою в угоді мірою призначеного їй покарання. Також сторони угоди визначили для себе наслідки укладення та затвердження угоди, а також наслідки її невиконання.
Обвинувачена у підготовчому судовому засіданні пояснила, що вона з потерпілим 29.11.2018 року дійшли угоди про примирення. При цьому зазначила, що під час укладення угоди вона діяла добровільно, їй відомі права, надані законом, а також наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винною та зазначила, що згодна з визначеним видом покарання, який узгоджений в угоді. За таких обставин, обвинувачена, посилаючись на добровільність своїх дій, просить суд затвердити вказану угоду, матеріальну шкоду потерпілому вона відшкодувала.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченою, укладеної 29.11.2018 року.
Потерпілий у підготовчому судовому засіданні також просить суд затвердити вказану угоду, при цьому зазначив, що наслідки укладення такої угоди йому роз`яснені та зрозумілі.
Заслухавши осіб, які беруть участь у підготовчому судовому засіданні, вивчивши зміст дослідженої угоди про примирення, суд встановив наступне.
Зі змісту статті 468 КПК України випливає, що у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення, зокрема, про затвердження угоди.
Відповідно до ч.3 ст.469 зазначеного Кодексу угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена, зокрема, щодо злочинів середньої тяжкості та злочинів невеликої тяжкості.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, яке відповідно до приписів ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості. За таких обставин, у розумінні ч.3 ст.469 КПК України сторони мають право в рамках наданих їм процесуальних прав укласти угоду про примирення.
В підготовчому судовому засіданні судом встановлено, що зміст дослідженої угоди відповідає вимогам ст.471 КПК України, а саме в угоді про примирення зазначені її сторони, формулювання обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, узгоджене покарання та згода сторін на призначення покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди. Крім того, в угоді зазначені дата її укладення та вона скріплена особистими підписами сторін.
Судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє своє право на справедливий судовий розгляд, передбачений п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст.473 зазначеного Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Потерпілий також розуміє наслідки укладення та затвердження судом даної угоди про примирення, передбачені п.2 ч.1 ст.473 КПК України та на її затвердженні наполягає.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, сторони цілком розуміють наслідки затвердження угоди судом, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод та інтересів сторін та інших осіб, підстав для відмови в затвердженні угоди про примирення, передбачених ч.7 ст.474 КПК України судом не встановлено.
Таким чином, суд вважає доведеним, що обвинувачена своїми умисними діями вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку), тому суд кваліфікує її дії за ч.1 ст. 185 КК України.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченій, суд визнає щире каяття.
Обставин, обтяжуючих покарання обвинуваченої, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
За таких обставин, суд доходе висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченою і призначення останній узгодженої сторонами міри покарання.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Керуючись ч.3 п.1 ст. 314, ст.ст. 370, 374, 473-476 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Затвердити у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000493 від 21.11.2018 р., угоду про примирення, укладену 29.11.2018 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у виді 120 годин громадських робіт.
Речові докази: оптичний носій з матеріалами відеозапису, які знаходяться у матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Томаківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя: ОСОБА_1

12.03.2019