У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2019 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
представника потерпілого ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Жмеринка в залі суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000042 від 23.01.2019 року по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_6 04.12.2018 року перебуваючи поруч із нічним магазином, що знаходиться по вулиці Шекінська у місті Жмеринка, приблизно о 21:00 год. зустрів свою знайому неповнолітню ОСОБА_4 із якою перебував у дружніх відносинах.
Після чого, ОСОБА_6 побачивши у ОСОБА_4 в руках її мобільний телефон марки «Xioami Redmi Note 4» імеі НОМЕР_1 , діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив на заволодіння чужим майном, під приводом видалення із мобільного телефону ОСОБА_4 записів їхніх особистих розмов, зловживаючи довірою останньої, попрохав надати йому її мобільний телефон, на що ОСОБА_4 погодилась та добровільно передала мобільний телефон ОСОБА_6 , який після отримання мобільного телефону залишив ОСОБА_4 біля нічного магазину та поїхав у невідомому напрямку не повернувши власниці її телефон.
У подальшому, ОСОБА_4 на протязі декількох днів телефонувала до ОСОБА_6 прохавши його повернути їй мобільний телефон, однак ОСОБА_6 усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, продовжуючи свої протиправні дії із чужим майном, здійснив продаж мобільного телефону марки «Xioami Redmi Note 4» імеі НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , а отриманні від продажу мобільного телефону грошові кошти витратив на власні потреби, чим спричинив ОСОБА_4 матеріального збитку, згідно із висновком судово-товарознавчої експертизи № 1032/19-21 від 18.02.2019 року на суму 1392,75 гривень.
Вказані дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч.1 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).
14.03.2019 року в підготовчому судовому засіданні від потерпілої ОСОБА_4 та її законного представника ОСОБА_5 надійшло клопотання про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст.190 КК України на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням потерпілої із обвинуваченим ОСОБА_6 та звільнення його від кримінальної відповідальності із цієї підстави.
Підозрюваний ОСОБА_6 у підготовчому судовому засіданні також просив суд звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілою ОСОБА_4 .
Вказане клопотання в підготовчому судовому засіданні підтримала прокурор ОСОБА_3 та не заперечувала з приводу його задоволення.
Розглянувши клопотання потерпілої ОСОБА_4 , законного представника потерпілої ОСОБА_5 з`ясувавши думку учасників судового розгляду, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, а саме заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство); його дії кваліфіковано за ч.1 ст.190 КК України.
Параграфом 2 глави 24 КПК України регламентується порядок звільнення особи від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до вимог статті 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Згідно з положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 Конвенції" і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом…
Згідно із ст. 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.
У п.113 рішення ЄСПЛ в справі "Коваль проти України" від 19.10.2006 року, суд наголосив, що "основна мета статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у рамках кримінального провадження забезпечити справедливий розгляд справи судом, який встановить обґрунтованість "будь - якого кримінального обвинувачення".
Стаття 6 Конвенції гарантує обвинуваченому ефективну участь у кримінальному провадженні. Основним аспектом права на справедливий суд є те, що розгляд кримінальної справи, включаючи елементи кримінального провадження, які відносяться до процедури, повинен бути змагальним і в ньому має забезпечуватись рівність сторін обвинувачення і захисту (див. рішення від 16 лютого 2000 року у справі "Роув і Дейвіс проти Сполученого Королівства"). А також у рішеннях в справах "Леонід Лазаренко проти України" від 28.10.2010 року та "Боротюк проти України" від 16.12.2010 року, у пунктах 52 та 80 яких, відповідно, зазначено, що " … ані буква, ані дух статті 6 Конвенції не перешкоджають особі добровільно відмовитися у відкритий чи мовчазний спосіб від свого права на гарантії справедливого судового розгляду. Однак для того, щоб така відмова була дійсною для цілей Конвенції, вона має бути виражена у недвозначній формі і має супроводжуватися мінімальними гарантіями, співмірними з важливістю такої відмови (див. рішення у справі "Сейдович проти Італії")".
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , відповідно до ст.12 КК України, є кримінальними правопорушеннями невеликої тяжкості.
Згідно ст.44 КК України, особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюється виключно судом.
Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.
Статтею 46 КК України передбачено, що особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Відповідно до роз`яснень, які містяться в п.п.1, 2, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 року " Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» звільнення від кримінальної відповідальності це відмова держави від застосування щодо особи, котра вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України… Закриття кримінальної справи зі звільненням від кримінальної відповідальності можливе лише в разі вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК, та за наявності визначених у законі правових підстав, вичерпний перелік яких наведено у ч.1 ст.44 КК… Умовою звільнення особи від кримінальної відповідальності є вчинення нею певного умисного злочину, незалежно від того, закінчено його чи ні, вчинений він одноособово чи у співучасті. Підставою такого звільнення може бути або певна поведінка особи після вчинення злочину, яку держава заохочує (дійове каяття, примирення винного з потерпілим, припинення злочинної діяльності та добровільне повідомлення про вчинене тощо), або настання певної події (наприклад, зміна обстановки, закінчення строків давності)… Умовою звільнення особи (обвинуваченого, підсудного) від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілим (ст.46 КК) є вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості… Примирення винної особи з потерпілим належить розуміти як акт прощення її ним в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка із сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. За наявності передбачених у ст.46 КК підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.
За приписами ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом (ч.1 ст.286 КПК України).
Відповідно до ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно з п.1 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 вперше вчинив кримінальні правопорушення, які відповідно до вимог ст.12 КК України відносяться до злочинів невеликої тяжкості, позитивно характеризується за місцем постійного проживання, примирився з потерпілим, відшкодував завдані ним потерпілому збитки.
З огляду на наведене та враховуючи, що обвинуваченому ОСОБА_6 роз`яснено підстави закриття кримінального провадження, у суда наявні підстави для звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим, згідно із ст. 46 КК України, та закриття кримінального провадження № 0000042 від 23.01.2019 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.
Запобіжний захід ОСОБА_6 не обирався.
На підставі ст. 124 КПК України процесуальні витрати у разі звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності не стягуються.
Цивільний позов не заявлено.
Речовий доказ - мобільний телефон марки «Xioami Redmi Note 4» імеі НОМЕР_1 , який перебуває на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Жмеринского ВП ГУНП у Вінницькій області відповідно до ст. 100 КПК України підлягає поверненню власнику ОСОБА_4 , а заходи забезпечення кримінального провадження щодо вказаного речового доказу скасуванню.
Керуючись ст.46 КК України, п.1 ч.2 ст.284, ст.ст.285, 286, 288, 369, 372 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання потерпілої ОСОБА_4 та законного представника потерпілої ОСОБА_5 про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності задовольнити.
ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ст.190 КК України звільнити на підставі ст.46 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.
Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.01.2019 року за № 0000042 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України - закрити.
Речовий доказ - мобільний телефон марки «Xioami Redmi Note 4» імеі НОМЕР_1 , який перебуває на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Жмеринского ВП ГУНП у Вінницькій області відповідно до ст. 100 КПК України повернути власнику ОСОБА_4 .
Зняти арешт із мобільний телефон марки «Xioami Redmi Note 4» імеі НОМЕР_1 , накладений ухвалою слідчого судді Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 28.01.2019 року.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1