У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2018 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про продовження строків тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0003824 від 21.10.2018-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, за погодженням з прокурором, 17.12.2018 року звернувся з клопотанням про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , в обґрунтування якого покликався на те, що слідчим відділом Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003824 від 21.10.2018 за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 296 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 21.10.2018, близько 04 год. 14 хв., ОСОБА_7 спільно із ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , на службових автомобілях ТзОВ «Граніт» прибули до приміщення закладу «Національна лотерея», що розташований в м. Івано-Франківську, по вул. Січових Стрільців, 3, на повідомлення про вчинення неправомірних дій відвідувачами вказаного закладу.

Увійшовши в середину приміщення вони побачили ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які відмовилися покидати заклад. З метою припинення неправомірних дій останніх, працівники охоронної фірми «Граніт» вжили необхідних заходів, спрямованих на те, щоб порушники покинули приміщення закладу «Національна лотерея».

Перебуваючи на вулиці, неподалік від входу до розважального закладу «Національна лотерея», не вчиняючи жодних дій, спрямованих на виклик працівників правоохоронних органів, проявляючи злочинну самовпевненість та безкарність, у ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 виник умисел на вчинення хуліганських дій щодо ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14

Приводячи свій злочинний умисел у виконання, ОСОБА_7 спільно із ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , діючи умисно, перебуваючи в громадському місці, з хуліганських спонукань, проявляючи особливу зухвалість, безпричинно та несподівано для потерпілого, почали наносити удари кулаками в різні ділянки тіла та голови ОСОБА_12 , внаслідок яких останній впав на землю.

Продовжуючи свої протиправні дії, маючи кількісну перевагу та розуміючи, що останній лежить на землі та будь-якого опору їм не чинить, діючи умисно, перебуваючи в громадському місці, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, проявляючи вседозволеність та явну неповагу до встановлених в суспільстві правил і норм поведінки, з особливою зухвалістю, ОСОБА_7 , спільно із ОСОБА_5 , та ОСОБА_8 продовжили наносити удари руками і ногами в різні частини тіла ОСОБА_12 , який в цей час перебував у лежачому положенні на землі.

Через деякий час, потерпілий ОСОБА_12 , зрозумівши, що по його тілу перестали наносити удари, піднявся на ноги та почав тікати із місця події в напрямку перехрестя вулиць Січових Стрільців та Гетьмана Мазепи.

Однак, ОСОБА_7 наздогнав потерпілого неподалік перехрестя та умисно наніс удар ногою по ногах ОСОБА_12 . Від отриманого удару потерпілий впав на тротуар. В подальшому, до нього підбіг ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та, діючи умисно, перебуваючи в громадському місці, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, проявляючи вседозволеність та явну неповагу до встановлених в суспільстві правил і норм поведінки, з особливою зухвалістю продовжили наносити удари ногами в різні частини тіла ОСОБА_12 .

ОСОБА_11 побачивши, що потерпілий ОСОБА_12 не чинить жодного опору, заламав руки останнього за спину та безпідставно застосував до ОСОБА_12 спеціальний засіб кайданки, надівши їх на зап`ястя рук.

Після цього, потерпілого ОСОБА_12 помістили на заднє пасажирське сидіння службового автомобіля марки «Renault Logan», р.н. НОМЕР_1 , на якому ОСОБА_8 та ОСОБА_5 повезли потерпілого у невідомому напрямку.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_7 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_8 та ОСОБА_11 потерпілому ОСОБА_12 було спричинено тілесні ушкодження.

Окрім цього, 21.10.2018, близько 04 год. 20 хв., одразу після вчинення хуліганських дій, а також безпідставного застосування ОСОБА_11 відносно ОСОБА_12 спеціальних засобів кайданок, розуміючи, що потерпілий не може чинити їм будь-якого опору, у ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , які перебували в м. Івано-Франківську, на перехресті вулиць Січових Стрільців та Гетьмана Мазепи, виник умисел на незаконне позбавлення волі

ОСОБА_12 для подальшого відкритого викрадення чужого майна.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне позбавлення волі потерпілого, ОСОБА_8 , спільно із ОСОБА_5 , розуміючи, що ОСОБА_12 перебуває у кайданках, не чинить їм жодного опору, незаконно помістили його на заднє сидіння автомобіля марки «Renault Logan», р.н. НОМЕР_1 , сіли до салону вказаного автомобіля, та не даючи потерпілому можливості керувати своїми діями, не повідомляючи йому про місце, куди вони прямують, впродовж 30 хв. незаконно утримували та доставили його у такий спосіб на територію складських приміщень, що в

АДРЕСА_1 .

Таким чином, потерпілий ОСОБА_12 , перебуваючи у салоні автомобіля «Renault Logan», р.н. НОМЕР_1 , будучи одягнений в кайданки та під наглядом ОСОБА_5 і ОСОБА_8 , всупереч своїй волі, не міг покинути салон автомобіля на протязі 30 хв.

Реалізовуючи свій протиправний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, 21.10.2018, близько 04 год. 50 хв., після вчинення хуліганства, а також безпідставного застосування ОСОБА_11 відносно ОСОБА_12 спеціальних засобів кайданок, розуміючи, що потерпілий не може чинити їм будь-якого опору, перебуваючи неподалік складського приміщення АДРЕСА_2 , ОСОБА_8 та ОСОБА_5 діючи умисно, з корисливих спонукань, з метою відкритого викрадення чужого майна витягнули ОСОБА_12 із салону автомобіля марки «Renault Logan», р.н. НОМЕР_1 , та діючи спільно, групою осіб, з корисливих мотивів повалили його на землю та почали наносити йому удари ногами в різні ділянки тіла з метою подолання опору.

В подальшому, коли потерпілий ОСОБА_12 лежав на землі, розуміючи, що він не чинить їм ніякого опору, ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , знаходячись в безлюдному місці, усвідомлюючи, що за їх діями ніхто не спостерігає, із кишень куртки та штанів останнього відкрито викрали грошові кошти в сумі 1800 гривень та мобільний телефон марки «Iphone 6» вартістю 5400 гривень. ОСОБА_8 та ОСОБА_5 з викраденим майном покинули місце вчинення злочину, чим спричинив ОСОБА_12 майнову шкоду на загальну суму 7200 гривень.

У вчиненні зазначених кримінальних правопорушень підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_3 , українець, громадянин України, не одружений, із середньою загальною освітою, раніше не судимий.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та, посилаючись на наявність передбачених у ст.177 КПК України ризиків та необхідність встановлення всіх фактичних обставин кримінального правопорушення, просив продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 .

Захисник заперечила вимоги клопотання, вказавши на необґрунтованість підозри та безпідставність наведених у ньому ризиків, а також вказала, що мама підозрюваного є важкохвора та її потрібний догляд, просила застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний підтримав думку захисника.

Заслухавши думку прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, встановлено наступне.

Матеріалами клопотання встановлено, що 22 жовтня 2018 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 296 КК України.

Обґрунтованість підозри у вчиненні злочинів ОСОБА_5 повністю підтверджується фактичними даними, які містяться у протоколах огляду місця події, допиту потерпілого ОСОБА_12 , свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , протоколах пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, протоколі пред`явлення речей для впізнання, протоколі проведення слідчого експерименту та інших матеріалах кримінального провадження у їх сукупності.

24 жовтня 2018 року слідчим суддею Івано-Франківського міського суду ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою включно до 20.12.2018 року.

22 грудня 2018 року закінчується двохмісячний строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0003824 від 21.10.2018, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 296 КК України.

У кримінальному провадженні проведено значний обсяг слідчих та процесуальних дій, проте завершити досудове розслідування у двохмісячний термін не вдалось, оскільки для виконання завдань кримінального провадження необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій, а саме:

- отримати висновок судово-медичної експертизи тяжкості заподіяних потерпілому тілесних ушкоджень, яка перебуває на виконанні в судово-медичного експерта Івано-Франківського ОБ СМЕ;

- отримати висновок судово-товарознавчої експертизи, для встановлення завданих потерпілому матеріальних збитків;

- оголосити остаточні підозри ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ,

ОСОБА_18 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 з врахуванням отриманих судово-медичної та судово-товарознавчої експертиз;

- скласти обвинувальний акт.

У зв`язку із вищенаведеним, постановою керівника Івано-Франківської місцевої прокуратури від 14.12.2018 продовжено строк досудового розслідування кримінального провадження № 0003824 до 22.01.2019 року включно.

Стороною кримінального провадження, яка звернулася з даним клопотанням доведено, що вказані процесуальні дії неможливо було здійснити раніше, через велику значну кількість інформації, яку необхідно дослідити в межах кримінального провадження з метою притягнення до відповідальності всіх осіб причетних до злочину. Також без проведення таких слідчих та процесуальних дій буде не можливим провести об`єктивний та неупереджений судовий розгляд справи.

Стороною кримінального провадження зазначається, що підстав для зміни чи скасування підозрюваному ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає, оскільки ризики не змінились. Злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_19 відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого, відповідно до ч. 2 ст. 186 КК України передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років.

Зі змісту ст.197 КПК України випливає, що строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання, а також те, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою.

Статтею 219 КПК України передбачено, що досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, а ч.2 даної статті зазначає про можливість продовження строку досудового розслідування.

Прокурором також доведено наявність ризиків, які не зменшилися та які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: п. 1 - можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюваний усвідомлює про неминучість покарання за вчинений злочин;

п. 3 - незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки йому відомі їх анкетні дані та місце проживання.

Враховуючи доводи обвинувачення та захисту слідчий суддя бере до уваги те, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, у слідчого судді наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

При вирішенні клопотання, слідчим суддею окрім норм КПК України, враховується практика Європейського суду з прав людини, яка сформульована зокрема у рішенні "Лабіта проти Італії" від 06.04.2000 року та свідчить про те, що тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

Такими обставинами у кримінальному провадженні є тяжкість злочину, який інкримінуються підозрюваному та міра покарання, яка йому загрожує у разі доведення вини, також підвищена суспільна небезпечність інкримінованого підозрюваному злочину, і саме наведені вище обставини у їх сукупності, а також дані про особу підозрюваного підтверджують існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та дають можливість зробити висновок, що виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою може забезпечити уникненню цих ризиків та забезпечити процесуальну поведінку підозрюваного.

У рішенні "Марченко проти України" Європейський суд з прав людини повторює, що при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернатиних) запобіжних заходів.

Вирішуючи питання про можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, слідчий суддя бере до уваги вищезазначену правову позицію Європейського суду з прав людини, і приходить до висновку, що жоден із інших-альтернативних запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Вирішуючи дане клопотання враховую також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 вказаних вище кримінальних правопорушень, характеризуючі особу підозрюваного дані.

Відтак приходжу до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що для запобігання ризикам, які зазначені у клопотанні та наведені у судовому засіданні, застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання згаданих ризиків, тому продовження строків тримання під вартою ОСОБА_5 буде співмірним та доцільним задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

Керуючись ст.ст.176, 177, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 219, 309, 395, 492, 496 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 36 (тридцять шість) днів, тобто до 22.01.2019 року включно, в межах строку досудового розслідування кримінального провадження.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Івано-Франківської місцевої прокуратури Івано-Франківської області юриста 1 класу ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали виготовлено 21 грудня 2018 року .