УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2019 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:
головуючого - судді……. ОСОБА_1 ,

секретаря.......................... ОСОБА_2 ,

з участю

прокурора.......................... ОСОБА_3 ,

обвинуваченого................. ОСОБА_4 ,

потерпілого……………… ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі справу у кримінальному провадженні № 0002873 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, проживаючого у АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

встановив:

До Богунського районного суду м. Житомира 24.10.2018 надійшов затверджений прокурором Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_3 обвинувальний акт в даному кримінальному провадженні.

Разом з актом до суду надійшла скріплена підписами письмова угода про примирення від 12.10.2018, укладена між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 .

Прокурор в підготовчому судовому засіданні висловив думку про можливість проведення розгляду справи у порядку, передбаченому ст.ст. 315, 314 КПК України, посилаючись на те, що обвинувальний акт складений відповідно до вимог закону, справа підсудна Богунському районному суду м. Житомира, підстав для закриття чи зупинення у кримінальному провадженні немає.

Потерпілий та обвинувачений підтримали думку прокурора.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши обвинувальний акт та угоду про примирення, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору з наступних підстав.

У відповідності до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Відповідно до ст. 474 КПК України якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Розгляд угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону та відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону.

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання. Вирок на підставі угоди повинен відповідати загальним вимогам до обвинувальних вироків з урахуванням особливостей, передбачених частиною третьою цієї статті.

Таким чином, законом для ухвалення вироку передбачено необхідність і обов`язковість наявності обвинувального акту, який повинен відповідати вимогам ст. 291 КПК України та вирішення питання його відповідності зазначеним вимогам закону передує розгляду питань, передбачених п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України та ст.ст. 474,475 КПК України.

Як вбачається з обвинувального акту він не відповідає вимогам закону.

Так обвинувальний акт, в порушення п.п. 5 ч. 1 ст. 291 КПК України, містить формулювання обвинувачення, яке є неконкретним та не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 185 КК України, а саме у ньому не зазначено такої необхідної ознаки об`єктивної сторони складу злочину як розмір завданої шкоди (вартість викраденого майна), натомість він містить розмір завданого збитку. У той час як поняття матеріальної збитку та матеріальної шкоди не є тотожними, а є різними за своїм змістом і розмір завданого збитку не завжди відповідає розміру завданої злочином шкоди та не може бути інкримінований особі за таким злочином, як крадіжка.

Крім цього, у обвинувальному акті в порушення п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України не зазначено повних анкетних відомостей щодо обвинуваченого, а саме його точної адреси місця проживання з зазначенням номеру квартири, у якій проживає обвинувачений, оскільки з пояснень ОСОБА_4 встановлено, що він проживає у багатоквартирному будинку.

Крім цього вказано, що ОСОБА_4 раніше судимий, без зазначення точних та достовірних відомостей щодо цих судимостей, чи є вони погашеними та з яких можна визначити, чи впливають вони на кваліфікацію дій обвинуваченого та відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 374 КК України мають значення для справи.

Так, як встановлено судом ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, а саме:

-16 серпня 1999 року Житомирським районним судом Житомирської області за ст.140 ч.2 (в редакції 1960 р.) КК України до позбавлення волі на строк три роки з конфіскацією майна;

- 13 жовтня 1999 року Богунським районним судом м. Житомира за ст.ст. 229-6 ч.1, 42 ч. 3 (в редакції 1960 р.) КК України до позбавлення волі на строк три роки шість місяців;

- 30 травня 2002 року Богунським районним судом м. Житомира за ст.ст. 309 ч.2, 71 КК України на три роки позбавлення волі;

- 01 лютого 2006 року Богунським районним судом м. Житомира за ст. 309 ч.2 КК України до 6 місяців арешту. Вироком апеляційного суду Житомирської області вирок Богунського районного суду м. Житомира від 01 лютого 2006 року скасовано та засуджено за ст.ст.309 ч.2, 69 КК України на один рік позбавлення волі;

- 14 березня 2008 року Богунським районним судом м. Житомира за ст. 309 ч.2 КК України до позбавлення волі на строк два роки один місяць. Постановою Бердичівського районного суду Житомирської області від 06 квітня 2009 року звільнений умовно-достроково з невідбутою частиною покарання чотири місяці двадцять шість днів;

- 30 грудня 2011 року Богунським районним судом м. Житомира за ч. 2 ст. 307 КК України до позбавлення волі на строк шість років шість місяців, з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

Таким чином, як вбачається з зазначених відомостей, наявні судимості у обвинуваченого не є погашеними відповідно до ст. 89 КК України, а отже судимість від 16 серпня 1999 року може впливати на кваліфікацію його дій, та відповідно і можливість затвердження у подальшому угоди про примирення за визначеною органом досудового розслідування кваліфікацією.

За таких обставин, оскільки кримінальне провадження має розглядатися в порядку, передбаченому п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України та ст.ст. 474,475 КПК України, враховуючи що як прокурор, так і суд позбавленні можливості усунути ці недоліки під час судового розгляду при затвердженні угоди та ухваленні вироку в такому процесуальному порядку, у зв`язку з тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, він підлягає поверненню прокурору.

Керуючись ст. 314 КПК України, -

ухвалив:

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0002873 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України, - повернути прокурору м. Житомира.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1