Постанова
Іменем України

22 листопада 2018 року
м. Київ
справа № 382/1647/16-кр
провадження № 51-7933 км 18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7 ,
розглянув у судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000466 за обвинуваченням
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився
в м. Яготин, зареєстрованого за адресою:
АДРЕСА_1 ,
проживаючого по
АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,
за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на вирок Баришівського районного суду Київської області від 7 березня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 5 липня 2018 року.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами
першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Баришівського районного суду Київської області від 7 березня 2018 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 1 ст. 121 КК України на 5 років позбавлення волі.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь Яготинської центральної районної лікарні 2128,74 грн. на лікування потерпілого.
Стягнуто із засудженого ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_7 2613,80 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, 64000 грн. на відшкодування моральної шкоди та 640 грн. на сплату судового збору.
Вирішені питання про речові докази та процесуальні витрати у провадженні.
Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 5 липня 2018 року вирок суду першої інстанції залишено без зміни.
За вироком суду ОСОБА_6 визнаний винуватим у тому, що він 18 липня 2016 року приблизно о 22 год. 20 хв., знаходячись на дамбі між озерами Малий Супій №1 та Малий Супій №2 у місті Яготин Київської області, на ґрунті неприязних стосунків з ОСОБА_7 , умисно наніс останньому плоским металевим предметом, що має колюче-ріжучі властивості, два непроникаючі поранення грудної клітини та одне проникаюче колото різане поранення черева, чим спричинив потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі засуджений, посилається на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок суворості. Просить змінити оскаржувані судові рішення та призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України. Зазначає, що він щиро розкаявся, сприяв розкриттю злочину, є учасником бойових дій, має ряд нагород та заохочень, до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце роботи, позитивно характеризується за місцем проживання та проходження військової служби, має на утриманні малолітню дитину, відшкодував потерпілому матеріальну шкоду та частково відшкодував витрати на лікування. Наголошує, що вчиненню злочину передувала віктимна поведінка потерпілого, що полягала в образах та застосуванні фізичної сили до нього. Вважає, що суд апеляційної інстанції, докладних відповідей на доводи захисника щодо суворості призначеного покарання не надав, чим порушив вимоги ст. 419 КПК України.
В надісланих запереченнях потерпілий ОСОБА_7 судові рішення вважає законними та обґрунтованими і просить залишити без зміни, а касаційну скаргу засудженого без задоволення.
Позиції учасників судового провадження
Засуджений підтримав доводи, викладені у касаційній скарзі і просив їх задовольнити.
Прокурор заперечив проти задоволення касаційної скарги.
Потерпілий судові рішення вважає законними і обґрунтованими, і не вбачає підстав для пом`якшення покарання.
Мотиви Суду
Як убачається зі змісту касаційної скарги, доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, кваліфікація його дій у касаційному порядку не оспорюються.
Що стосується призначеного ОСОБА_6 покарання, яке на думку засудженого є суворим, то суд касаційної інстанції дійшов наступного висновку.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд при призначенні покарання повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.
Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Призначаючи покарання засудженому, суд ці вимоги закону виконав і урахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, який є учасником бойових дій, має ряд нагород та заохочень, раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем роботи, проживання та проходження військової служби, має на утриманні малолітню дитину, відшкодував потерпілому матеріальну шкоду.
Обґрунтовано взято до уваги обставини, що пом`якшують покарання сприяння розкриттю злочину, каяття у вчиненому, та не встановлено тих, що його обтяжують.
З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного, в тому числі і тих, про які зазначає засуджений у скарзі, обставин, що пом`якшують покарання та за відсутності тих, що його обтяжують суд призначив ОСОБА_6 мінімальне покарання, передбачене санкцією ч. 1 ст. 121 КК України, навів у вироку переконливі підстави такого рішення, зазначивши, що за таких обставин буде досягнута мета покарання.
Рішення про призначення ОСОБА_6 мінімального покарання, передбаченого санкцією статті ч. 1 ст. 121 КК України належним чином умотивовано, воно є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових правопорушень.
Враховуючи конкретні обставини справи, суд касаційної інстанції вважає, що позитивні дані про особу ОСОБА_6 , в даному випадку, в достатній мірі не впливають на суспільну небезпечність особи обвинуваченого та не знижують істотно ступінь тяжкості вчиненого злочину, і не дають підстав для пом`якшення призначеного покарання та застосування ст. 69 КК України.
Посилання засудженого про те, що вчиненню злочину передувала віктимна поведінка потерпілого, яка полягала в образах та застосуванні фізичної сили, безпідставні, спростовуються матеріалами провадження та встановленими фактичними обставинами.
Доводи про суворість призначеного покарання були предметом перевірки апеляційного суду, який обґрунтовано визнав їх безпідставними. Ухвала суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України.
Істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які були б безумовними підставами для скасування чи зміни судових рішень, не встановлено, а тому підстави для задоволення касаційної скарги відсутні.
Керуючись ст. ст. 434, 436 КПК України, суд
ухвалив:
Вирок Баришівського районного суду Київської області від 7 березня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 5 липня 2018 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а касаційну скаргу засудженого без задоволення.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_8