печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 березня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про арешт майна,
В С Т А Н О В И В :
27.02.2019 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання сторони кримінального провадження адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000858.
Заявник в судове засідання не з`явився, направив заяву про розгляд клопотання без його участі та задоволення клопотання.
В обґрунтування клопотання, заявник зазначив наступне.
Слідчим відділом Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000858 від 26.02.2019, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України, ОСОБА_4 визнано потерпілим у вказаному кримінальному провадженні, що підтверджується врученням пам`ятки про процесуальні права та обов`язки представнику ОСОБА_4 адвокату ОСОБА_3 .

26.02.2019 ОСОБА_4 у відповідності до ч. 2 ст. 61 КПК України визнано цивільним позивачем у кримінальному провадженні №0000858 від 26.02.2019.

18.01.2019 до ОСОБА_4 звернулась ОСОБА_5 , з проханням позичити їй 100 000,00 (сто тисяч) доларів США. Враховуючи, що ОСОБА_4 добре знав ОСОБА_6 і на той час в нього була така сума грошей, ОСОБА_4 погодився позичити ОСОБА_7 100 000,00 доларів США, за умови повернення Позикодавцю зазначеної вище суми до 18.02.2019.

18.01.2019 між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 було укладено договір позики, та на підтвердження його укладення, а також факту передачі грошей, ОСОБА_9 власноруч в присутності двох свідків написала розписку і отримала 100 000,00 доларів США.

ОСОБА_9 свої зобов`язання у вказані в борговій розписці строки не виконала. ОСОБА_4 звертався до ОСОБА_10 в усному порядку з вимогою повернути позичені гроші, однак Боржник на сьогоднішній день гроші не повернула, на телефонні дзвінки ОСОБА_4 не реагує.

16.02.2019, тобто за два дні до настання строку виконання зобов`язань за розпискою від 18.01.2019, між ОСОБА_5 та її колишнім чоловіком - ОСОБА_11 (РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий Харківським РУ ГУ МВС України в м. Києві 11.06.1996, який проживає за адресою АДРЕСА_1 ) було укладено Договір іпотеки - квартири АДРЕСА_2 , який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_12 за реєстровим номером 76.

Як зазначено у п.1.1 Договору іпотеки, вказаний договір було укладено з метою забезпечення виконання зобов`язань, які нібито виникли у ОСОБА_13 перед ОСОБА_11 на підставі Договору позики, укладеного 01.02.2019 в простій письмовій формі на суму 1 350 000,00 грн.

Слід зазначити, що згідно з відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, квартира АДРЕСА_2 - це єдине нерухоме майно, яким володіє ОСОБА_9 .

ОСОБА_9 ще в момент укладення договору позики з ОСОБА_4 не мала дійсного наміру виконувати його умови, а мала умисел на незаконне заволодіння коштами ОСОБА_4 , про що об`єктивно свідчать всі її подальші дії, в чому містяться ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 Кримінального кодексу України.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Слідчий суддя, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, оскільки накладення арешту на майно сприятиме меті кримінального провадження, а не накладення може призвести до незворотніх наслідків.
На підставі викладеного і керуючись ст. 107, 131, 132, 170173, 309 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_3 , власником якої є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до витягу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000.

Заборонити вчиняти будь-які дії в тому числі укладання договорів про відступлення прав та обов`язків за договорами купівлі продажу майнових прав відносно майнових прав на квартиру АДРЕСА_3 . Заборонити вчиняти будь-які дії, в тому числі укладання договорів про відступлення прав та обов`язків за договорами купівлі продажу майнових прав на квартиру АДРЕСА_3 .
Заборонити вчиняти будь-які реєстраційні дії на квартиру АДРЕСА_3 .
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1