ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження №11кп/818/381/19 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа №635/7036/18 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: умовно-дострокове звільнення
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Харківської місцевої прокуратури №6 Харківської області на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 17 жовтня 2018 року стосовно ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -

В С Т А Н О В И Л А:

Вказаною ухвалою задоволено подання начальника Державної установи «Хролівський виправний центр (№140)» та голови спостережної комісії при Харківській районній державній адміністрації про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та його звільнено від відбування покарання, призначеного вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 14.09.2015 р., яким останнього засуджено за ч. 2 ст. 121, ст. 69 КК України до 6 років позбавлення волі, умовно достроково на невідбутий строк 1 рік 10 місяців 24 дні.
В обґрунтування прийнятого рішення, суд першої інстанції вказав, що ОСОБА_7 станом на 17.10.2018 відбув понад 2/3 призначеного судом покарання, має сім заохочень, два з яких під час відбування покарання у Диканівській виправній колонії (№12), п`ять - у Хролівському виправному центрі (№140), стягнень не має, характеризується позитивно, працевлаштований, судові витрати на проведення судових експертиз відшкодував.
Таким чином, районний суд дійшов висновку, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а тому у відповідності із законом підлягає умовно-достроковому звільненню.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу районного суду, матеріали справи повернути на новий судовий розгляд до суду першої інстанції. Мотивуючи скаргу вказав, що ухвала є незаконною та необґрунтованою, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, не досліджено всі обставини справи. Зазначив, що судом не враховано те, що ОСОБА_7 раніше судимий 5 разів, в тому числі за тяжкі злочини. На думку апелянта, на засудженого не може бути внесено подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання раніше ніж через рік після заміни покарання на більш м`яке. Вважає, що ОСОБА_8 не довів свого виправлення.

Заслухавши доповідь головуючого судді, з`ясувавши думку прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження та особової справи засудженого, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів дійшла наступних висновків.

ОСОБА_7 засуджений 14.09.2015 р. Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 121 із застосуванням ст. 69 КК України до 6 років позбавлення волі.
Початок строку: 04.04.2015 року Кінець строку: 11.09.2020 року.
Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 01.11.2017 року ОСОБА_7 замінено невідбуту частину покарання 2 роки 10 місяців 23 дні позбавлення волі на обмеження волі на той самий строк.
02.10.2018 року начальник ДУ «Хролівський виправний центр (№140)» спільно із головою спостережної комісії при Харківській районній державній адміністрації звернулися до суду з поданням про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 від подальшого відбування покарання.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 17.10.2018 року задоволено вказане подання, засудженого ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання, призначеного вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 14.09.2015 р. умовно достроково на невідбутий строк 1 рік 10 місяців 24 дні.
Даючи оцінку законності оскаржуваної ухвали суду та обґрунтованості апеляційної скарги прокурора, колегія суддів звертає увагу на наступне.
Засуджений ОСОБА_7 в місцях позбавлення волі знаходиться з 06.04.2015 року. Під час тримання у Харківській установі виконання покарань в період з 06.04.2015 року по 02.11.2015 року режим тримання не порушував. Стягнень та заохочень не мав, до праці не залучався. Характеризувався задовільно.
В період з 02.11.2015 року по 22.01.2016 року відбував покарання в Диканівській виправній колонії (№ 12). Під час відбування покарання режим тримання не порушував. Заохочень не мав, характеризувався посередньо.
З 22.01.2016 року по 16.02.2016 року перебував в лікувальному закладі при Темнівській виправній колонії (№ 100), де до праці не залучався, вимоги режиму не порушував. Адміністрацією установи не заохочувався, характеризувався задовільно.
З 16.02.2016 року по 14.11.2017 року відбував покарання в Диканівській виправній колонії (№ 12). За час відбування покарання в установі норми, які визначають порядок та умови відбування покарання та розпорядок дня, не порушував. Дисциплінарних стягнень не мав. Адміністрацією установи характеризувався позитивно, заохочувався 2 (два) рази. За власним бажанням був працевлаштований прибиральником службових приміщень.
З 14.11.2017 року відбуває покарання в Державній установі «Хролівський виправний центр (№ 140)». Працевлаштований різноробом на контрагентському об`єкті КП «Благоустрій». За сумлінну поведінку і ставлення до праці заохочувався 5 (п`ять) разів. Адміністрацією установи характеризується позитивно.
Приймає активну участь в організації і проведенні культурно-масових та фізкультурно-оздоровчих заходів серед засуджених, бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених «Фізкультура та спорт», «Підготовка до звільнення», подає позитивний приклад іншим засудженим.
За характером врівноважений, цілеспрямований, підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику в свою адресу, підтримує доброзичливі стосунки з рідними шляхом телефонних розмов та побачень, вину у скоєному злочині визнав повністю.
За вироком суду стягнуто на користь держави витрати за проведення судово- дактилоскопічних експертиз на суму 1596 гривень 23 копійок, які сплачено у повному обсязі.
Згідно ч.1 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Частиною 2 ст.81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Сумлінна поведінка це не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, порушення правил внутрішнього розпорядку, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, а й активна форма його поведінки, тобто активна участь у суспільному житті і сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, гарна поведінка в побуті, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин та інше.
Під сумлінним ставленням до праці слід розуміти постійну свідому участь у суспільно корисній праці, систематичне виконання і перевиконання виробничих завдань, сумлінне виконання трудових обов`язків і дорученої роботи, якість її виконання тощо.
Як роз`яснено у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про умовно- дострокове звільнення від відбування покарання і заміни не відбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26 квітня 2002 року, умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення. При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.
Відповідно до ч.3 ст.6 КВК України, основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Згідно вимог п.2 ч.3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.
Як вбачається з матеріалів особової справи ОСОБА_7 він відбув понад 2/3 частини строку покарання.
Суд першої інстанції переконався в тому, що засуджений ОСОБА_7 під час відбування покарання став на шлях виправлення, цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком, у зв`язку із чим до нього застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Матеріали провадження містять дані, що підтверджують сумлінну поведінку та належне ставлення до праці ОСОБА_7 .
При розгляді питання щодо умовно-дострокового звільнення засудженого, судом була вивчена поведінка засудженого протягом усього строку відбування покарання, його ставлення до вчиненого та до режиму відбування покарання, активну участь у суспільному житті установи виконання покарань.
Таким чином, висновки суду першої інстанції, що були зроблені після дослідження даних про особу засудженого, а також характеризуючих його під час відбування покарання даних, є обґрунтованими та такими, що відповідають вимогам ст. 81 КК України та рекомендаціям, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким».
Колегія суддів погоджується з рішенням районного суду про наявність підстав для задоволення подання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання.
Посилання прокурора на неможливість розгляду питання щодо умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання раніше спливу одного року після заміни невідбутої частини покарання більш м`яким є необгрунтованим.
Вказана позиція прокурора була предметом розгляду суду першої інстанції, в оскаржуваній ухвалі містяться мотиви та висновки суду з цього приводу, з якими погоджується й апеляційний суд.
Таким чином, доводи апеляції прокурора не спростовують висновки суду першої інстанції, у зв`язку з чим скарга залишається без задоволення, а оскаржувана ухвала без змін, як така, що є обґрунтованою, постановленою з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що апеляційна скарга прокурора не містить посилань на передбачені ст. 415 КПК України порушення, перелік яких є вичерпним, які б давали суду апеляційної інстанції законні підстави для скасування рішення суду та призначення у кримінальному провадженні нового судового розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419, ч.2 ст.376 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Харківської місцевої прокуратури №6 Харківської області - залишити без задоволення, а ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 17 жовтня 2018 року щодо умовно-дострокового звільнення від покарання ОСОБА_7 - без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, що тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий суддя
Судді: