КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження: №11-кп/824/247/2018 Головуючий суддя в суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст. 185 КК України Головуючий суддя в апеляційній інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2018 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0002926 стосовно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Вінницької області, громадянина України, маючого неповну середню освіту, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 28.08.2014 року Ямпільским районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;

- 12.11.2014 року Ямпільським районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України, до 3 років 2 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_6

за апеляційною скаргою обвинуваченого на вирок Подільського районного суду м. Києва від 01 листопада 2017 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
Ухвалено стягнути із ОСОБА_6 в дохід держави витрати за проведення судової експертизи у розмірі 197 грн. 74 коп.

Відповідно до ст.100 КПК України вирішено питання про речові докази.

За вироком суду, 04.07.2017 року о 16:40 год. ОСОБА_6 перебував за адресою: м. Київ, вул. М.Гречка, 22, біля закладу національна лотерея «Спортлото». Перебуваючи біля приміщення вищевказаного закладу, ОСОБА_6 , звернув свою увагу на дитячий велосипед, який перебував біля аптеки «Аптека низьких цін». У цей час у ОСОБА_6 виник злочинний умисел направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, ОСОБА_6 підійшов до вище вказаної аптеки, де знаходився дитячий велосипед, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав даний дитячий велосипед «Ардіс» біло-рожевого кольору, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 12-4/879тв від 02.08.2017 на момент вчинення кримінального правопорушення складає 1566 грн. 67 коп., чим спричинив ОСОБА_8 майнову шкоду.
Після чого, ОСОБА_6 , з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився за власним розсудом, тим самим завдавши потерпілій ОСОБА_8 , матеріальну шкоду на загальну суму 1566 грн. 67 коп..
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить пом`якшити призначене покарання судом першої інстанції, у зв`язку із його суворістю, та звільнити від відбування покарання з випробуванням, мотивуючи тим, що при призначенні покарання суд не врахував обставини, які пом`якшують покарання, а саме щире каяття у вчиненому, визнання вини та відшкодування матеріальної шкоди потерпілій.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого, який просив задовольнити апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки під час судового провадження в суді першої інстанції суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, в порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України, та учасники судового провадження у такому випадку позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, перегляду в апеляційній інстанції підлягає лише рішення суду першої інстанції про призначене ОСОБА_6 покарання.

Дії ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 185 КК Україникваліфіковані відповідно до встановлених судом фактичних обставин по справі та пред`явленого обвинувачення, що ніким із учасників судового розгляду під сумнів не ставиться.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який відноситься до категорії середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше судимий, в тому числі за аналогічні злочини, нейтрально характеризується за місцем проживання, на обліках у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, не працює.

Також при призначенні ОСОБА_6 покарання судом враховано обставину, яка пом`якшує його покарання - щире каяття та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, з урахуванням середньої тяжкості вчиненого злочину, особи винного, який неодноразово судимий за аналогічні злочини, належних висновків не зробив, на шлях виправлення не став, тому колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги про застосування ст. 75 КК України, є необґрунтованими.

У роз`ясненнях, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 №7 (зі змінами), зокрема в п.1, звертається увага на те, що суди при призначенні покарання мають суворо дотримуватися вимог ст.65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через них реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 можливо задовольнити частково, призначити більш м`яке покарання, ніж призначене судом першої інстанції, з огляду на те, що суд першої інстанції не в повній мірі врахував визнання вини, щире каяття ОСОБА_6 , відношення до вчиненого, відшкодування потерпілій заподіяної шкоди, те, що обставин, котрі обтяжують покарання, у справі не встановлено, виходячи з класифікації злочинів (ст.12 КК), а також із особливостей злочину й обставин його скоєння, зокрема форми вини, мотиву й мети, способу, характеру і ступеню тяжкості та наслідків, що настали.

В даному випадку, суд призначив ОСОБА_6 покарання, передбачене санкцією ч.2 ст.185 КК України, однак колегія суддів, вважає, що обвинуваченому слід пом`якшити покарання не змінюючи його виду, яке буде справедливим і відповідатиме цілям та загальним засадам призначення покарання, через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості, співмірності та індивідуалізації покарання.

Колегія суддів вважає, що розмір призначеного покарання ОСОБА_6 за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення, виходячи з вартості викраденого майна, каяття у вчиненому та відшкодуванні завданих збитків, тому вважає за можливе пом`якшити призначене покарання не змінюючи його виду.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Подільського районного суду м. Києва від 01 листопада 2017 року стосовно ОСОБА_6 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.2 ст.185 КК України змінити, пом`якшити призначене ОСОБА_6 покарання на позбавлення волі на строк 2 роки.
В решті вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судом апеляційної інстанції, а обвинуваченим, який тримається під вартою, з дня отримання копії даної ухвали.

Судді:

___________ _____________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4