Справа № 305/1227/18
Номер провадження 1-кп/305/143/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.03.2019 Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

секретаря судових засідань ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000362 від 29.03.2017 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Великий Бичків, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, розлученого, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, сезонного робітника, військовозобов`язаного, несудимого

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.309, ч.1 ст.263 КК України
ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 , 29 березня 2017 року, близько 03 години, пребуваючи у житловому будинку АДРЕСА_2 , за місцем проживання свого знайомого ОСОБА_6 , незаконно придбав шляхом одержання від ОСОБА_7 для тимчасового зберігання, суху подрібнену речовину зеленого кольору, рослинного походження, схожу на наркотичний засіб канабіс, а також порошкоподібну речовину білого кольору, схожу на психотропну речовину метамфетамін, які помістив до рюкзака темного кольору та умисно, протиправно носив безпосередньо при собі, без мети збуту.

У подальшому, близько 03 години 20 хвилин, по вул. Крушник, у смт. Великий Бичків Рахівського району Закарпатської області, працівниками Рахівського ВП Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області, під час особистого огляду речей ОСОБА_4 , у рюкзаку, який останній мав при собі, виявлено та вилучено вищевказану суху подрібнену речовину зеленого кольору марихуану та порошок білого кольору метамфетамін.

Згідно висновку експерта № 6/206 від 10.04.2017, виявлена у ОСОБА_4 суха подрібнена речовина зеленого кольору є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, вагою 6,0707 г. у перерахунку на висушену речовину.

Згідно висновку експерта № 6/207 від 11.04.2017, виявлена у ОСОБА_4 кристалічна речовина, білого кольору містить психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін, вагою 38.9851 г. з якої вміст метамфетаміну становить 10,2581 г., в процентному відношенні 3,9991 г.

Крім того, ОСОБА_4 , не маючи передбаченого законом дозволу на придбання бойових припасів, у невстановлений досудовим розслідуванням день, час та спосіб, придбав 8 гвинтівочних патронів різного калібру, після чого, з метою незаконного поводження з бойовими припасами, не маючи передбаченого законом дозволу на їх носіння та зберігання, умисно, незаконно перемістив вказані патрони при собі до приміщення житлового будинку АДРЕСА_1 , за місцем свого проживання, де протиправно їх зберігав.

У подальшому, 29.03.2017, близько 08 години під час проведення огляду вказаного житлового будинку, у приміщенні спальної кімнати працівниками Рахівського відділення поліції Тячівського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області вище вказані патрони виявлено та вилучено.

Згідно висновку судового експерта № 1/184 від 11.04.2017 вилучені у ОСОБА_4 8 патронів різного калібру є боєприпасами, зокрема: 2 патрони калібру 5,45х39 мм є боєприпасами, гвинтівочними патронами центрального бою військового зразку; один патрон калібру 5,6 мм є боєприпасом, цільовим довгим гвинтівочним, спортивно-мисливським патроном кільцевого запалення; один патрон калібру 5,6 мм є боєприпасом, цільовим коротким гвинтівочним, спортивно-мисливським патроном кільцевого запалення; один патрон калібру 9 мм є боєприпасом, пістолетним патроном центрального бою військового зразку; один патрон калібру 7.65 мм є боєприпасом, пістолетним патроном центрального бою військового зразку; один патрон калібру 7,62х53 мм є боєприпасом, гвинтівочним патроном центрального бою військового зразку; один патрон калібру 8 мм є боєприпасом, патроном «Манліхер» центрального бою.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , показав суду.

Так, 29 березня 2017 року, близько 03 години, на прохання своєї знайомої ОСОБА_8 , в якої помер брат, зайшов у житловий будинок АДРЕСА_2 , щоб взяти речі покійного, які необхідно було завезти в морг Рахівської лікарні. На підлозі у будинку було декілька рюкзаків, на його запитання в якому з них знаходяться речі покійного ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , яка також знаходилася у будинку вказала на рюкзак, який він відразу забрав і вийшов з будинку. На вулиці він, разом з ОСОБА_8 , сіли у автомобіль, і поїхали у сторону м. Рахів. По дорозі їх зупинили працівники поліції, які запропонували вийти з автомобіля, після чого оглянули його та запитали чи це всі речі, які він мав при собі. Він одразу повідомив про рюкзак, під час огляду якого працівники поліції знайшли порошкоподібну речовину білого кольору, як згодом з`ясувалося метамфетамін. Після проведеного огляду працівники поліції запропонували йому проїхати до житлового будинку за місцем проживання. Вдома на момент приїзду працівників поліції знаходилися його батьки. Мати, як власник житла надала дозвіл на проведення обшуку, однак ще до початку проведення такого, на пропозицію працівників поліції повідомити чи наявні в будинку заборонені в обігу речі (зброя, наркотичні засоби, тощо) він повідомив, що напередодні, близько 2,5 тижнів, він гуляв з своїм собакою. Під час прогулянки собака знайшов пакет з патронами різного калібру. Перед тим, як працівники поліції розпочали обшук, він добровільно видав їм патрони. Запевняє суд, що йому не було відомо про вміст рюкзака, в якому знайдені наркотичні засоби. Однак, незважаючи на такі обставини свою вину у вчиненому визнає повністю, розкаюється у скоєному просить його суворо не карати та не позбавляти волі.

Свідок ОСОБА_8 , в судовому засіданні ствердила, що 29 березня 2017 року, вбили її брата, їй потрібно було поїхати в морг Рахівської лікарні, щоб забрати тіло брата, але перед тим зібрати одяг брата та завезти в морг. Вона попросила свого знайомого ОСОБА_11 . Щоб він допоміг їй та поїхав з нею в лікарню. У їх житловому будинку на той момент знаходилася ОСОБА_10 , яка була подругою її покійного брата, та якій вона доручила зібрати одяг для покійного. Вона бачила як ОСОБА_12 подала ОСОБА_13 рюкзак. Після чого вона з ОСОБА_13 вийшли з будинку, сіли в автомобіль і поїхали в м. Рахів. Від`їхавши від будинку їх зупинили працівники поліції, які сказали ОСОБА_13 вийти з автомобіля. ОСОБА_13 вийшов, після чого вони запропонували надати їм для огляду рюкзак, вміст якого витрусили на землю, в рюкзаку була якась трава. ОСОБА_13 на місці повідомляв, що йому рюкзак подала ОСОБА_10 і про його вміст йому не було відомо.

Свідок ОСОБА_14 , в судовому засіданні ствердила, що пам`ятає, як 29 березня 2018 року, зранку, близько 08 години, її син ОСОБА_11 , повідомив їй, щоб вона впустила до будинку працівників поліції, оскільки у серванті вітальної кімнати знаходиться його колекція патронів, які він хоче добровільно видати працівникам поліції. Вона впустила працівників поліції до житлового будинку, де у серванті вітальної кімнати вони знайшли декілька патронів, які не були сховані, знаходилися на видному місці. Більше нічого працівники поліції не знайшли. Вона не бачила хто забирав патрони, оскільки пішла у літню кухню, де знаходився її хворий чоловік.

Свідок ОСОБА_15 , в судовому засіданні ствердив, що добре пам`ятає, як навесні, у березні 2017 року, до нього звернувся ОСОБА_11 , який повідомив, що у парку знайшов патрони і незнає, що з ними робити. Він сказав ОСОБА_13 , щоб той відніс патрони у відділок поліції, до дільничних інспекторів та добровільно здав. Згодом ОСОБА_13 повідомив, що неодноразово ходив у відділення поліції, яке постійно закрите, тому не може здати патрони. На що він запропонував ОСОБА_13 поїхати в м. Рахів, у слідче відділення, де здати патрони. ОСОБА_13 повідомив, що немає грошей щоб поїхати в м. Рахів. Він позичив ОСОБА_13 200 гривень, однак саме в той день сталося вбивство ОСОБА_9 . Після чого працівники поліції затримали ОСОБА_13 .

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 , в ході судового розгляду визнав себе винуватим у повному обсязі у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.309, ч.1 ст.263 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, приймаючи до уваги, що прокурор та обвинувачений не оспорювали обставини, встановлені органом досудового розслідування, учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позицій, суд, за згодою учасників судового розгляду, змінив порядок дослідження доказів, учасникам кримінального провадження роз`яснив положення ч.3 ст.349 КПК України, так як прокурор запропонував саме у такому порядку досліджувати докази у кримінальному провадженні.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти подальшого розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються, обмежився дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого.

Суд, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_4 , свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень при обставинах викладених в обвинувальному акті, доведена повністю. Його дії вірно кваліфіковано за ч.1 ст.309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу та психотропної речовини, без мети збуту; та за ч.1 ст.263 КК України, як незаконне носіння, зберігання, придбання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.

Частина 2 ст.61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості скоєних ним кримінальних правопорушень, їх суспільну небезпечність, вік та здоров`я обвинуваченого (на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не є інвалідом), характеризуючі особистість обвинуваченого обставини раніше не судимий, має постійне місце проживання та реєстрації, за місцем проживання характеризується позитивно, перебував в зоні АТО, у складі Першої Окремої Штурмової Роти ДУК Правий Сектор.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, те, що до кримінальної відповідальності притягується вперше.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відсутні.

У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.

Відповідно висновку Рахівського РВ філії ДУ "Центр пробації" в Закарпатській області від 12.10.2018 виправлення ОСОБА_4 без позбавлення волі на певний строк є можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, у тому числі окремих громадян. На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

Враховуючи викладене, виходячи з принципів: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і відбування покарання, оскільки такі за даних обставин справи були б надмірно суворим покаранням, обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання в межах санкції ч.1 ст.263 КК України (за більш тяжчий злочин) у виді позбавлення волі, із застосуванням положень ст. ст.70,75 КК України та покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1 п.1 п.2 ст.76 КК України.

Саме таке покарання, на думку суду, є необхідним і буде достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов відсутній.

Процесуальні витрати: на загальну суму 2091 (дві тисячі дев`яносто один) гривень 84 копійки, що становлять вартість судово-хімічних експертиз № 6/206 від 10.04.2017, в сумі 550 гривень 25 копійок; №6/207 від 11.04.2017, в сумі 661 гривень 55 копійок; балістичної експертизи №1/184 від 11.04.2017, в сумі 880 гривень 4 копійки, підлягають до стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Запобіжний захід, в межах кримінального провадження, органом досудового розслідування відносно ОСОБА_4 не обирався. Клопотань про обрання такого в ході судового розгляду не було заявлено.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим та призначити покарання:

за ч.1 ст.309 КК України 1 (один) рік позбавлення волі;

за ч.1 ст.263 КК України 3 (три) роки позбавлення волі;

На підставі ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно до відбуття покарання призначити ОСОБА_4 - 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного основного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Стягнути з ОСОБА_4 , на користь держави 2091 (дві тисячі дев`яносто один) гривень 84 копійки процесуальних витрат.

Речові докази: дев`ять гільз та дев`ять куль, наркотичну речовину, канабіс вагою 5,4722 г., кристалічну речовину білого кольору з вмістом психотропної речовини метамфетамін вагою 37,9851 г., що знаходяться на зберіганні у кімнаті речових доказів Рахівського ВП Тячівського ВП ГУПН в Закарпатській області, по вступу вироку в законну силу знищити.

Вирок може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду через Рахівський районний суд або безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду, протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуюча: ОСОБА_1