єдиний унікальний номер 389/1815/18
провадження №1-кп/389/170/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2018 року Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду міста Знам`янка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002234 від 13 листопада 2017 року, щодо

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кіровограда, громадянина України, освіта середня, не працюючий, співмешкає, утриманці відсутні, місце проживання АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -

за участю: прокурора Знам`янської місцевої прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло, за наступних обставин.

На початку листопада 2017 року, (точної дати та часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим), ОСОБА_5 знаходився за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , де у нього раптово виник умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у житло, а саме на крадіжку належного ОСОБА_6 майна з будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_2 .

Реалізуючи вказаний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, в цілях власної наживи, скориставшись тим, що його злочинні дії не помічені сторонніми особами, ОСОБА_5 , цього ж дня, прийшов до будинку, розташованому за адресою АДРЕСА_2 , де, перелізши через паркан, проник на територію двору домоволодіння. Перебуваючи на території двору, ОСОБА_5 , через незачинене вікно, проник до будинку, звідки таємно викрав, належні ОСОБА_6 , електричну духовку «Luxell LX 3520», вартістю 891,00 грн., велосипед «Україна», вартістю 1350,00 грн., вила, вартістю 80,00 грн., доріжку ткану 5x0.5 м., вартістю 250,00 грн., килимову доріжку 3,5x1 м., вартістю 630,00 грн., покриття для підлоги 3x2,5 м., вартістю 560,00 грн., доріжку ткану 3x2 м., вартістю 512,00 грн., покриття для підлоги 2,5x3,2 м., вартістю 1280,00 грн., телевізор «Горизонт 21А20», вартістю 900,00 грн., після цього ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_7 ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 6453,00 грн.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, визнав повністю та надав суду показання, відповідно до яких, дійсно, на початку листопада 2017 року, достовірно знаючи, що в будинку, який належить потерілій, ніхто не проживає, вирішив скоїти крадіжку майна.

Цього-ж дня, впевнившись, що його ніхто не бачить, переліз через паркан будинку по АДРЕСА_1 , через незачинене вікно, проник до будинку, звідки викрав: електричну духовку, велосипед «Україна», вила, 5 килимів та телевізор.

Викрадене майно переніс до себе до дому, де зберігав його, а коли на початку грудня 2017 року , до нього до дому прийшла потерпіла, то остання виявила свої викрадені речі.

В скоєному щиро кається.

Потерпіла ОСОБА_6 про дату, час та місце розгляду кримінального провадження повідомлена належним чином, подала до суду письмову заяву, в якій просить розглянути кримінальне провадження за її відсутності, задовольнивши цивільний позов.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених в обвинувальному акті та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, суд вважає можливим, відповідно до положення ч.3 ст.349 КПК України, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, проти чого не заперечують прокурор, обвинувачений, правильно розуміючи зміст даних обставин і в них немає сумнівів у добровільності їх позиції.

Учасникам процесу роз`яснено, що в такому разі вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

За таких обставин суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 доведеною, а його дії правильно кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує тяжкість скоєного кримінального правопорушення, яке закон класифікує як тяжкий злочин, особу ОСОБА_3 , що він раніше не судимий, суспільно-корисною працею не займається, характеризується за місцем проживання позитивно, висновок досудової доповіді відносно обвинуваченого.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд відносить визнання своєї вини, щире каяття в скоєному, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Враховуючи тяжкість скоєного ОСОБА_3 кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність обставин, які пом`якшують та відсутність обставин, які обтяжують його покарання, суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції його від суспільства, застосувавши до обвинуваченого положення ст.75 КК України, що на думку суду, з урахуванням наведених обставин справи та особи ОСОБА_3 , саме таке покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень зі сторони обвинуваченого.

Відповідно до ст.128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження, до початку судового розгляду, пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ч.1 ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Частиною другою ст.1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, які підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно з вимогами ст.1167 ЦК України, моральна шкода, заподіяна фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка його заподіяла, при наявності вини вказаної особи.

Згідно з ч.3 ст.23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності й справедливості.

Потерпілою ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_3 заявлено цивільний позов про стягнення 20000,00 грн., в рахунок відшкодування заподіяних моральних збитків. Враховуючи обґрунтування заподіяних моральних збитків, характер вчиненого злочину, глибину фізичних та душевних страждань потерпілого, майновий стан обвинуваченого, вимоги розумності, справедливості та співмірності, вбачається необхідним вимоги задовольнити частково, визначивши розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 2000 грн.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні. Міра запобіжного заходу не обрана.

Керуючись ст.ст.373-374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст.185 КК України і призначити покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання звільнити з іспитовим строком на 1 рік.

Відповідно до ст.76 КК України, на період іспитового строку, покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Стянути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 , в рахунок відшкодування, заподіяної внаслідок вчинення злочину, моральної шкоди 2000 грн.

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме: електричну духовку «Luxell LX 3520», велосипед «Україна», вила, покриття для підлоги 2,5x3,2 м., килимову доріжку 3,5x1 м., покриття для підлоги 3x2,5 м., доріжку ткану 3x2 м., доріжку ткану 5x0.5 м., які передані на зберігання потерпілій ОСОБА_6 - залишити останній.

Вирок може бути оскаржений, з урахуванням ч.3 ст.349 КПК України, до Кропивницького апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення, для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1 .